ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

08.12.2021м. СумиСправа № 920/1319/21

Господарський суд Сумської області у складі судді Яковенка В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кофко Агрі Ресорсіз Україна» про забезпечення позову у справі № 920/1319/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кофко Агрі Ресорсіз Україна» (01133, м. Київ, вул. Є. Коновальця, 32Б, офіс 1019, код 35919521)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» (42500, Сумська область, Липоводолинський район, смт. Липова Долина, вул. Миру, 29, код 31622879)

про стягнення 25183986,94 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кофко Агрі Ресорсіз Україна» звернулось до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія», в якій просить суд зобов`язати відповідача поставити і передати у власність позивача українську кукурудзу відповідно до умов договору поставки № 42007 від 03.08.2020 та стягнути з відповідача 25183986,94 грн.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу, в розмірі позовних вимог - 60692214,94 грн.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язання за договором щодо поставки товару, а також не вживаються дії щодо повернення грошових коштів, понесених позивачем в якості збитків унаслідок не поставки товару, що свідчить імовірність утруднення виконання рішення в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 19 цієї частини.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19, від 28.10.2019 у справі № 916/1845/19).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За таких обставин, беручи до уваги характер відносин між сторонами та суть спору, на думку позивача, найбільш ефективним способом забезпечення позову є накладання арешту на грошові кошти відповідача, які знаходяться на банківському рахунку останнього у розмірі 60692214,94 грн, тому що інші заходи забезпечення позову не можуть бути ефективним способом захисту прав та інтересів позивача.

Оскільки на час розгляду заяви відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором щодо поставки товару, вчинення дій, направлених на відшкодування збитків, понесених позивачем внаслідок непоставки товару, є очевидна загроза, що ним будуть вчинятися дії спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду такі як: витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем.

Суд погоджується з твердженнями заявника, що вказані обставини не тільки можуть ускладнить виконання рішення, а й зробить неможливим його виконання в майбутньому в разі задоволення позову.

Враховуючи те, що позивач у позовній заяві просить стягнути 25183986,94 грн, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку відповідача у розмірі позовних вимог на суму 25183986,94 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що заходи забезпечення позову, шляхом вжиття заходів забезпечення позову, а саме: накладенням арешту на грошові кошти ТОВ «Мрія» в розмірі 25183986,94 грн, які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках відповідача, інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову - до набрання судовим рішенням у справі законної сили, жодним чином не порушують інтересів відповідача та інших осіб, і в той же час дозволять уникнути непорозумінь на період вирішення спору і запобігти порушенню прав не тільки позивача, а й інших осіб, у випадку задоволення позову. Одночасно, заявлені заходи забезпечення позову щодо накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах вимоги про стягнення коштів не позбавляють його конституційного права на підприємницьку діяльність, отримання доходів, не перешкоджають праву займатися господарською діяльністю, а лише обмежують його право на період дії таких заходів вільно користуватися грошовими коштами у відповідному розмірі.

За таких обставин, суд вважає, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в розмірі 25183986,94 грн, які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках відповідача, інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання судовим рішенням у справі законної сили, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв`язку між заявленим заходам забезпечення позову в частині вимог про накладення арешту на грошові кошти і предметом спору (стягнення грошових коштів у розмірі 25183986,94 грн), співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами.

А відтак, суд вважає за доцільне накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Мрія» в розмірі 25183986,94 грн, які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках відповідача, інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову - до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

Щодо вимог іншої частини заяви про забезпечення позову суд не знаходить правових підстав для її задоволення, оскільки заявником не доведено наявності прямого зв`язку між заявленим заходом забезпечення позову в цій частині і предметом спору (зобов`язання поставити товар), а відтак визнає вимогу в цій частині передчасною та належно недоведеною.

Керуючись статтями 136-140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кофко Агрі Ресорсіз Україіна» про забезпечення позову у справі № 920/1319/21 задовольнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» (місцезнаходження: 342500, Сумська область, Липоводолинський район, смт. Липова Долина, вул. Миру, буд. 29, ідентифікаційний код 31622879), які знаходяться на банківському рахунку IBAN НОМЕР_1 в АТ «Укрексімбанк» у розмірі позовних вимог 25183986,94 грн (двадцять п`ять мільйонів сто вісімдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят шість гривень 94 копійки), а також на будь-які інші грошові кошти, які містяться (знаходяться) на будь-яких інших банківських рахунках, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Мрія» (місцезнаходження: 342500, Сумська область, Липоводолинський район, смт. Липова Долина, вул. Миру, буд. 29, ідентифікаційний код 31622879) та які відкриті у будь-яких інших фінансових установах та будуть виявлені в ході виконавчого провадження в межах розміру позовних вимог.

3. В іншій частині в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №920/1319/21 відмовити.

4. Ухвала є виконавчим документом, може бути пред`явлена до виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

5. Ухвала набирає законної сили з дня її підписання 08.12.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її складення.

6. Ухвала дійсна для пред`явлення до 08.12.2024.

7. Ухвала підлягає негайному виконанню.

8. Оригінал ухвали надіслати позивачу, а її копію відповідачу.

Суддя В.В. Яковенко