ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕННЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року Справа № 923/1256/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши справу

за позовом: Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області, м. Херсон, код ЄДППОУ 21295057,

до: Виробничого кооперативу "Дар`ївська пересувна механізована колона № 143" с. Дар`вка, Херсонський район, Херсонська область, ,

про стягнення 53556,75 грн.

Без участі сторін.

Обставини справи.

20 вересня 2021 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Виробничого кооперативу "Дар`ївська пересувна механізована колона № 143" про стягнення 53556,75 грн надміру виплачених коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на норми ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст.ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2020 визначено суддю по справі - Нікітенко С.В.

Ухвалою від 24.09.2021 суд залишив позовну заяву Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області та надав позивачу час на усунення недоліків.

Ухвалою від 11 жовтня 2021 року суд прийняв позовну заяву Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи № 923/1256/21, визначено здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою суд запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву з документальним обґрунтуванням викладених в ньому обставин та заперечення (в разі надходження відповіді на відзив), а позивачу - відповідь на відзив та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України у встановлені строки.

У разі розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до цього Кодексу, без призначення судового засідання, процесуальні дії, строк вчинення яких, відповідно до цього Кодексу, обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятись протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 23 березня 2020 року була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом та отримана позивачем, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення поштового відправлення (т.1, а.с. 38).

Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі надсилались судом рекомендованим листом на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, поштова кореспонденція, надіслана на адресу відповідача, повернулась до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою про причину повернення (досилання): "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Однак, відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом, також, враховано те, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Від сторін у справі жодних заяв, клопотань про продовження процесуальних строків з підстав, встановлених вищезазначеним Законом, не надходило.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Суд зазначає, що з моменту відкриття провадження у справі у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, подання відзиву, тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги відсутність протягом тривалого часу будь-яких клопотань від сторін у справі, в яких останні заперечували б проти розгляду даної справи по суті, враховуючі, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами. За висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання розумних строків вирішення спору справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, суд,

в с т а н о в и в :

Матеріали справи свідчать, що на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області, перебуває громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За твердженням позивача пенсію ОСОБА_1 було обчислено із заробітної плати за період з 01.10.1991 по 30.09.1996 за довідкою без номера та дати та довідкою від 25.12.2009 № 386, виданою відкритим акціонерним товариством "Дар`ївська пересувна механізована колона № 143".

Головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи управління контрольно-перевірочної роботи Головного Управління Пенсійного Фонду в Херсонській області, було проведено перевірку відповідності даних первинних документів, даним довідки про заробітну плату без номера та без дати та довідки від 25.12.2009 № 386, виданою відкритим акціонерним товариством "Дар`ївська пересувна механізована колона № 143".

Позивач зазначає, що в ході перевірки достовірності даних первинних документів, на підставі яких було видано громадянину ОСОБА_1 зазначені вище довідки, за період роботи з 01.01.1990 по 31.12.1994, виявлено розбіжності, а саме встановлено, що в січні та лютому 1995 року згідно з первинними документами (особових рахунків) ОСОБА_1 заробітна плата не нараховувалась.

Після виявлення зазначених невідповідностей, відповідачем видано нові довідки від 18.12.2018 №18 та від 07.02.2019 №11, на підставі яких здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

За твердженням позивача в результаті перерахунку пенсії за довідками про заробітну плату від 18.12.2018 № 18 та від 07.02.2019 № 11, за період з 25.12.2009 по 29.02.2020, виникла переплата пенсійних коштів у розмірі 53556,75 грн.

З метою повернення надмірно сплачених пенсійних коштів, позивач звернувся з відповідним листом до ОСОБА_1 , однак вищезазначений лист залишено без відповіді та задоволення.

У зв`язку з фактичною відмовою повернення переплачених сум, Управлінням винесено Рішення від 06.05.2020 за № 62, про утримання з пенсії ОСОБА_1 переплати, у розмірі 20% щомісяця. Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду (справа № 540/1776/20) з позовом про скасування рішення щодо утримання суми надміру виплаченої пенсії. Свої вимоги, ОСОБА_1 мотивував тим, що ним не вчинено порушення пенсійного законодавства і, як наслідок, відсутні правові підстави для стягнення пенсійних коштів. Херсонським окружним адміністративним судом позовні вимоги задоволено, скасовано Рішення Управління № 62 від 06.05.2020 про утримання з ОСОБА_1 надміру сплачених сум пенсій. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2020, рішення суду першої інстанції залишено без змін. У зв`язку з викладеним, рішенням від 24.12.2020 № 126 з січня 2021 року припинено утримання переплати з ОСОБА_1 .

На думку позивача, ВК "Дар`ївська пересувна механізована колона № 143"своїми діями, зокрема видачею недостовірних документів, а саме довідки про заробітну плату без номера та без дати та довідки про заробітну плату від 25.12.2009 № 386, завдано позивачу матеріальну шкоду у розмірі 53556,75 грн, яку відповідач має відшкодувати, відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України та ч. 1 ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Звертаючись до Господарського суду Херсонської області з позовом, позивач зазначає, що Виробничий кооператив "Дар`ївська пересувна механізована колона № 143" своїми діями, зокрема, видачею недостовірних документів, завдала Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області матеріальну шкоду в розмірі 53556,75 грн, яку повинна відшкодувати відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України та ч.1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

За статтею 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України).

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Позивач стверджує, що внаслідок видачі відповідачем довідки з недостовірними даними, Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області нарахувало та виплатило фізичній особі надміру пенсію в розмірі 53556,75 грн.

Спір виник у зв`язку з відсутністю/наявністю підстав для стягнення з відповідача переплати пенсії.

Матеріали справи свідчать, що провідним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю ОСОБА_2 , на підставі направлення від 17.12.2018 № 5902/07-03 та від 07.02.2019 № 65/0-01 виданого головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, з дозволу та в присутності керівника ВАТ Дар`ївська пересувна механізована колона № 143 ОСОБА_3 проведено звірку відповідності даних первинних документів даним довідки про заробітну плату без дати, без номера, виданої гр. ОСОБА_1 за період з 01.01.1990 по 31.12.1994, а також довідки про заробітну плату від 25.12.2009 № 386, виданої гр. ОСОБА_1 за період з 01,01.1995 по 30.09.1996 (звірку довідки про заробітну плату за період з 01.01.1990 по 31.12.1994 проведено 18.12.2018 року довідка № 448/1-01 від 18.11.2008).

За результатами вказаних перевірок, за №448/1-01 від 18.12.2018 та за №65/1-01 від 07.02.2019, складено відповідні довідки в яких зазначено, що при проведені перевірки було виявлено ряд розбіжностей.

Матеріали справи свідчать, що Виробничим кооперативом «Дар`ївська пересувна механізована колона № 143» 18.12.2018 видано довідку № 18 про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 , за змістом якої загальна сума заробітної плати за період з січня 1990 по грудень 1994 року склала - 36841469,39 карбованців.

Відповідно до довідки Виробничого кооперативу «Дар`ївська пересувна механізована колона № 143» від 07.02.2019 №11 про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 , за змістом якої загальна сума заробітної плати за період з січня 1995 по вересень 1996 року склала - 2519,77 грн.

Згідно доданого до матеріалів справи протоколу індивідуального перерахунку за період з 01.12.2009 - 30.04.2020 по ОСОБА_1 переплата пенсії становить 53556,75 грн.

Як свідчать матеріали справи листом від 27.03.2020 № 32/03-02 ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило позивача, що під час проведення зустрічної перевірки документів, наданих ним для призначення (перерахунку) пенсії встановлено, що суми заробітку, зазначені в довідках від 25.12.2009 № 386 та без дати та номеру за період з 01.01.1990 по 31.12.1994 року виданими ВАТ "Дар`ївською пересувною механізованою колоною №143", не відповідають первинним документам, а саме, особовим рахункам з нарахування заробітної плати.

Після приведення пенсійної справи відповідно до норм чинного законодавства з 25.12.2009, розмір пенсії позивача до виплати з 01.03.2020 складає 3206,03 грн.

За період з 25.12.2009 по 29.02.2020 обчислена переплата пенсійних коштів, і згідно з довідкою управління з питань виплати пенсій ГУ ПФУ в Херсонській області від 26.03.2020 № 743/04-16 склала 53556,75 грн.

Позивач повідомив ОСОБА_1 про можливість добровільної сплати надмірно виплачених грошових коштів. У разі відмови, з 01.05.2020 року буде утримуватись 20% з пенсії на підставі рішення пенсійного органу.

Рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області від 06.05.2020 р. № 62 вирішено, що у разі ненадходження від позивача коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття цього рішення, утримувати переплату в розмірі 20% з пенсії щомісячно, починаючи з 1 червня 2020 року до повного погашення.

Рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області від 06.05.2020 р. № 62 вирішено, що у разі ненадходження від позивача коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття цього рішення, утримувати переплату в розмірі 20% з пенсії щомісячно, починаючи з 1 червня 2020 року до повного погашення.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року у справі № 540/1256/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 62 від 06.05.2020 про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 у сумі 53556,75 грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року у справі № 540/1256/20 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року залишено без змін.

Згідно статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Як встановлено ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок).

Порядок регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 17 Порядку (в редакції, чинній на момент звернення за перерахунком пенсії) передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не можуть служити документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Згідно пункту 38 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 43 Порядку встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно наведених вище положень Порядку остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для призначення та нарахування пенсії вимогам Закону приймається саме органами Пенсійного фонду. Та саме на орган, який призначив пенсію, було покладено контрольні функції за дотриманням діючого законодавства при призначенні пенсії та щодо перевірки документів наданих заявником на відповідність відомостей, викладених у цих документах, законам і підзаконним актам, на підставі яких оформляється пенсія, а посадові особи відповідного органу не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість видачі документів, необхідних для обчислення пенсії та достовірність наведених в них даних, проте зазначеного не зробили.

З огляду на положення статей 22, 1166 Цивільного кодексу України, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача збитків/шкоди є причиною, а збитки/шкода, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права. Необхідною ознакою протиправності є нормативність, тобто закріплення моделі поведінки людини нормою права.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків (шкоди), протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності шкоди. При цьому, доведенню підлягає те, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. А відтак, доводячи склад цивільного правопорушення у діях відповідача, позивач мав довести, що його (відповідача) поведінка була неправомірною та протиправною. Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права.

Відповідно до ст. 80 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" (в редакції Закону станом на час подання заяви про перерахунок пенсії) заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

Згідно з ст. 81 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно п. 38 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Саме на орган, який призначив пенсію, було покладено контрольні функції за дотриманням діючого законодавства при перерахунку пенсії та щодо перевірки документів, наданих заявником, на відповідність відомостей, викладених у цих документах, законам і підзаконним актам, на підставі яких оформляється пенсія, а посадові особи відповідного органу не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість видачі документів, необхідних для обчислення пенсії, проте зазначеного не зробили.

Таким чином, орган, що призначає пенсію, контролює і перевіряє правильність всіх документів, що подаються та відповідно у разі обґрунтованих сумнівів має право вимагати як від підприємств, установ та організацій, так і від фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. Остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для призначення та нарахування пенсії вимогам Закону приймається саме органами Пенсійного фонду. При цьому працівники цих органів Законом зобов`язані перевірити такі документів та нарахувати і призначити пенсію у відповідному розмірі.

Зазначене свідчить про те, що позивач при здійсненні своїх повноважень при перерахунку відповідної пенсії, як уповноважений орган, у встановленому порядку мав право та обов`язок перевірити подані документи своєчасно, особливо якщо такі документи містять невідповідність та викликають сумнів.

З урахуванням цього, на момент подання заяви гр. ОСОБА_1 саме орган, який призначив пенсію, здійснював контрольні функції за дотриманням чинного законодавства при здійсненні її розрахунку і посадові особи не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість поданих документів, необхідних для обчислення пенсії, у тому числі спірної довідки.

В даній справі позивачем не доведено наявність всіх елементів цивільного правопорушення, а саме причинно-наслідкового зв`язку між видачею довідки із невірними даними та завданням шкоди у вигляді переплати пенсії, що виключає застосування до відповідача деліктної відповідальності.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до приписів статі 129 ГПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 09.12.2021.

Суддя С.В. Нікітенко