Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОБАНКЕР" про компенсацію (відшкодування) судових витрат
про стягнення 351 776,29 грн.
за участю представників: згідно протоколу судового засідання
Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОБАНКЕР" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" про стягнення 351 776,29 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 суд задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОБАНКЕР", стягнув з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОБАНКЕР" заборгованість у розмірі 351 776,29 грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 5 276 грн 64 коп.

01.12.2021 до канцелярії суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОБАНКЕР" про компенсацію (відшкодування) судових витрат, пов`язаних з розглядом справи за необґрунтовані дії відповідача, відповідно до якої позивач просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 980,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.12.2021 суд прийняв до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОБАНКЕР" та призначив до розгляду на 15.12.2021.

09.12.2021 до канцелярії суду надійшла заява позивача на виконання вимог ухвали суду з доказами направлення вищевказаної заяви про компенсацію (відшкодування) судових витрат на адресу відповідача.

У судове засідання, призначене на 15.12.2021, представники сторін не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду заяви були повідомленні належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи обмежений строк для ухвалення додаткового рішення, а також зважаючи на вищевказані положення ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду заяви та вважає за можливе здійснювати її розгляд за відсутності уповноважених представників сторін.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОБАНКЕР", суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Положенням статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п.п. 1-2 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Як вбачається зі змісту поданої заяви, заявник поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 980,00 грн.

Так, відповідно до договору про надання правової допомоги №13/08/21 від 13.08.2021 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Лекслаб» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОБАНКЕР", клієнт доручив, а Адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Вартість послуг визначається додатковою угодою до даного договору та є невід`ємною частиною даного договору.

Додатковою угодою №1 від 18.08.2021 сторони встановили попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу ТОВ "ПРОБАНКЕР" у розмірі 39 960,00 грн, що на момент укладання даної угоди становить в еквіваленті 1 500 доларів США.

У п. 4 розділу 6 договору встановлено, що на підтвердження факту надання Адвокатським об`єднанням клієнту юридичних послуг відповідно до умов цього договору складається акт здачі-приймання юридичних послуг і передається клієнту не менше 5 (п`яти) календарних днів із підписом відповідальних осіб і відбитком печатки.

Судом встановлено, що на виконання умов договору сторонами був складений Акт приймання-передачі наданих послуг за додатковою угодою за договором від 29.11.2021, відповідно до якого за представництво інтересів під час розгляду справи №910/15038/21 у Господарському суді м. Києва Адвокатське об`єднання виконало, а клієнт прийняв виконання наступних послуг та понесених витрат:

- складання позовної заяви, збір доказів до подачі у Господарському суді міста Києва (6 год.) - 10 000,00 грн;

- складання заяви про забезпечення (1 год.) - 1 000,00 грн;

- подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва (1 год. ) - 2 000,00 грн;

- подання до Господарського суду міста Києва клопотання про долучення документів до матеріалів справи (1 год.) - 1 000,00 грн;

- юридичні консультації клієнта в телефонному режимі, особисті зустрічі (10 год.) - 3 980,00 грн;

- підготовка та подача у Господарський суд міста Києва заяви про видачу копії рішення та видачі судового наказу (2 год.) - 1 000,00 грн;

- отримання поштової кореспонденції клієнта (1 год.) - 1 000,00 грн.

Таким чином, загальна сума витрат позивача на правничу допомогу по даній справі склала 19 980,00 грн та була оплачена позивачем згідно платіжного доручення №4105 від 29.09.2021 року.

Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зазначає, що за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Крім іншого, судом встановлено, що до перелік послуг та понесених витрат, які визначені в Акті № 1 від 29.11.2021 включені послуги, які не були предметом розгляду (зокрема складання заяви про забезпечення позову) а також послуги, які не можуть бути віднесені до витрат на професійну-правничу допомогу.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОБАНКЕР", з покладенням на відповідача обов`язку по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись ст. 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОБАНКЕР" про компенсацію (відшкодування) судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 5/13, ідентифікаційний код 31113488) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОБАНКЕР" (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 10Г, ідентифікаційний код 41704968) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп.

3. В іншій частині задоволення заяви відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.12.2021

Суддя Л. Г. Пукшин