РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.12.2021Справа № 910/16313/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 3 506, 14 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-відповідач) про стягнення 3506,14 грн збитків, завданих незбереженням вагону №62111489 позивача під час перевезення, у зв`язку із чим виникла необхідність щодо придбання деталей та технічного обслуговування вагону та понесення витрат у вказаному розмірі.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.10.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/16313/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановив строк учасникам справи для реалізації процесуальних прав.

Судом встановлено належне повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 10.10.2021 позивач отримав поштовим відправленням № 195 - 19.10.2021, відповідач - 19.10.2021 (поштове відправлення № 187).

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, жодних клопотань до суду не надходило.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності клопотань учасників справи про продовження процесуальних строків, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У квітні-травні 2021 року Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" здійснювало перевезення вантажного вагону № 62111489, який належав Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" (позивачу) та перебували в користуванні (оренді) останнього.

На станції Одеса-Сортувальна було виявлено пошкодження (розкомплектування) вагону № 62111489,код несправності 455 - розобладнання ручного стояночного гальма, та направлено вагон на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності деталей, про що свідчать відповідне повідомлення форми ВУ-23М: № 8635 від 15.04.2021.

З метою складання комерційного акту форми ГУ-22 ТОВ «ЛЕМТРАНС» письмово звернулось до начальника станції Одеса - Сортувальна виробничого підрозділу «Одеська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» з заявою вих. № 2714/ДВ від 06.05.2021 року, що підтверджується описом вкладень та списком згрупованих відправлень АТ «Укрпошта» (відправлення № 685).

З метою складання акту про пошкодження вагона форми ВУ-25М ТОВ «ЛЕМТРАНС» письмово звернулось до начальника виробничого підрозділу служби вагонного господарства «Експлуатаційне - ремонтне вагонне депо Одеса - Застава 1» регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» з заявою вих. № 2715/ДВ від 06.05.2021 року, що підтверджується описом вкладень та списком згрупованих відправлень АТ «Укрпошта» (відправлення № 408).

Крім цього, ТОВ «ЛЕМТРАНС» звернулось до начальника виробничого підрозділу «Одеська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргою вих. № 3103/ДВ від 24.05.2021 року, що підтверджується описом вкладень та списком згрупованих відправлень АТ «Укрпошта» (відправлення № 755) на дії начальника станції Одеса - Сортувальна виробничого підрозділу «Одеська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», та до начальника виробничого підрозділу «Служба вагонного господарства» регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» » зі скаргою вих. № 3146/ДВ від 24.05.2021 року, що підтверджується описом вкладень та списком згрупованих відправлень АТ «Укрпошта» (відправлення № 521) на дії начальника виробничого підрозділу служби вагонного господарства «Експлуатаційне - ремонтне вагонне депо Одеса - Застава 1» регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця». ТОВ «ЛЕМТРАНС» у даних скаргах просило розглянути скаргу та за результатами її розгляду дати відповідним особам розпорядження про складання актів відповідно до вимог Правил складання актів.

На скаргу вих. № 3103/ДВ від 24.05.2021 року ТОВ «ЛЕМТРАНС» отримало відповідь вих. № 51/ДНМ-1 від 02.06.2021 року, відповідно до якої «складання комерційних актів форми Г-22 для засвідчення обставин, зазначених у зверненні, не передбачено нормативними актами».

В подальшому, внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів ТОВ "ЛЕМТРАНС" було змушене передати структурному підрозділу служби вагонного господарства «Експлуатаційне вагонне депо Одеса-Застава1» регіональної філії "Одеської залізниця" Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки вагони використовуються у господарській діяльності ТОВ "ЛЕМТРАНС".

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ "ЛЕМТРАНС" було придбано деталі, які були встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, а саме: на підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 та специфікації № 36 від 22.01.2019 у ТДВ "Попаснянський ВРЗ" було придбано «тяга гальмівна 532.40.150-0 СБ» у кількості 1 шт, вартістю 744,00 грн. Кошти були сплачені згідно платіжних доручень № 853 від 04.02.2020, № 854 від 04.02.2020.

Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Згідно Калькуляції вартості робіт з технічного обслуговування з відчепленням вагону № 62111489 власності /оренди ТОВ «Лемтранс», затвердженої начальником експлуатаційного вагонного депо Одеса-Застава 1 від 13.05.2021, визначено вартість робіт у сумі 2762,14 грн.

Листом № 3152/ДВ від 13.05.2021 позивач звернувся до відповідача, а також виробничого підрозділу служби вагонного господарства «Експлуатаційне вагонне депо Одеса-Застава-1» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» із проханням провести технічне обслуговування вагонів власності та оренди ТОВ «ЛЕМТРАНС», відчеплених працівниками виробничого підрозділ служби вагонного господарства «Експлуатаційне вагонне депо Одеса-Застава-1» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» у т.ч. вагону № 62111489, вартістю 2762,14 грн робіт.

Відповідно до Акту №69/149 від 17.05.2021 виконаних робіт згідно листа № 3152/ДВ від 13.05.2021, підписаного між АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» виробничого підрозділу служби вагонного господарства «Експлуатаційне вагонне депо Одеса-Застава-1» та ТОВ «Лемтранс», позивачем прийнято роботи, вартістю 2762,14 грн, які згідно з доданими до позову платіжним дорученням ; 4537 від 02.06.2021 на суму 2762,14 грн та рахунку №69/149 від 17.05.2021 оплачені у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на положення статей 110, 114, 126 Статуту залізниць України, згідно яких залізниця несе відповідальність за збереження вантажу під час перевезення; відшкодовує збитки за не збережений вантаж, а також несе матеріальну відповідальність за пошкодження вагонів та норми ст. 1166 Цивільного кодексу України та заявив вимоги про стягнення з відповідача 3506,14 грн збитків, завданих незбереженням вагону №62111489 позивача під час перевезення, що включають 744,00 грн вартість придбаних деталей, 2762,14 грн технічного обслуговування.

Розглянувши спір по суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Між сторонами виникли правовідносини з перевезення вантажу залізницею, які регулюються положеннями глави 64 Цивільного кодексу України та глави 32 Господарського кодексу України та нормами спеціального законодавства, що регулюють залізничне перевезення в Україні.

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України та статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Закону України "Про транспорт", Закону України "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 за № 457 та інших актів законодавства України, зокрема, Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.99 № 113.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про залізничний транспорт" перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до пункту 20 Правил складання актів акт про пошкодження вагона (контейнера) складається у разі пошкодження вагона (контейнера) під час перевезення, навантаження, вивантаження вантажу, виконання маневрових робіт, а також в інших випадках для засвідчення обставин і розмірів пошкодження і є підставою для матеріальної відповідальності винних у пошкодженні.

Пунктом 20 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Оскільки порожні приватні вагони мають статус "вантажу", відповідно до пункту 2 Правил складання актів повинен бути сформований комерційний акт у зв`язку з пошкодженням вантажу (вагону).

Відповідно до пункту 8 Правил складання актів, комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач прийняв вагон № 62111489 до перевезення без заперечень, проте, після виявлення пошкодження відмовив позивачу як у оформленні актів про пошкодження вагонів, так і у оформленні комерційних актів.

Статтею 110 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Всупереч чинного законодавства, відповідач не забезпечив схоронності (збереження) вагону під час їх курсування залізничними коліями, внаслідок чого завдано збитків майну позивача.

Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", залізниця не має права розпоряджатись ними на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.

Статтею 114 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Відповідно до статті 126 Статуту залізниць України за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відносин, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Протиправність поведінки відповідача виражена у бездіяльності та незабезпеченні збереження належних позивачу вагонів, чим порушено наведені положення Статуту залізниць України та Закону України "Про залізничний транспорт", внаслідок чого вагони були розукомплектовані і позивачу завдані збитки в розмірі вартості їх ремонту.

Між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками існує прямий причинно-наслідковий зв`язок, також матеріали справи не містять доказів того, що розукомплектування вантажних вагонів сталося не з вини відповідача, який взяв на себе відповідальність за збереження прийнятих до перевезення вагонів позивача, але не зберіг майно позивача.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного позивачу майна (вагонів), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

При цьому, відповідачем в свою чергу не доведено суду належними та допустимими доказами, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з вини відповідача.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, оскільки позивачем доведено наявність в діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а відповідачем не доведено відсутності його вини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 3506,14 грн. є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 123, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, ВУЛ.ЄЖИ ГЕРДОЙЦЯ БУД.5, код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" (03150, м.Київ, вулиця Антоновича, будинок 46-46А, код 30600592) 3 506 (три тисячі п`ятсот шість) грн 14 коп збитків та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак