СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

14 грудня 2021 року м. Харків Справа № 922/1648/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Оренда-Сервіс (вх.№3695Х) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/1648/19 (суддя Бринцев О.В.),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТДМ Стиль, м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Рекламна агенція Х1, м. Харків,

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю Х1, с. Вільхівка Харківської області, 2.Товариства з обмеженою відповідальністю Оренда-Сервіс, м. Харків,

про витребування майна та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 матеріали справи №922/1648/19 передано для подальшого розгляду Господарським судом Харківської області в межах справи №922/2579/19 про банкрутство ТОВ Рекламна агенція Х1.

ТОВ Оренда-Сервіс із ухвалою суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/1648/19, якою було передано матеріали справи для подальшого розгляду Господарським судом Харківської області в межах справи №922/2579/19 про банкрутство ТОВ Рекламна Агенція Х1.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю ТДМ-Стиль у поновленні строку на подання апеляційної скарги. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ ТДМ-Стиль на ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.08.2019 у справі №922/1648/19. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 повернуто апеляційну скаргу ТОВ Х1 (вх.№3784Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/1648/19.

05.07.2021 до суду апеляційної інстанції від ТОВ Оренда-Сервіс надійшли касаційна скарга (вх.№384П) на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 та касаційна скарга (вх.№383П) на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2020.

У зв`язку з чим, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 матеріали справи №922/1648/19 направлено до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Оренда-Сервіс (вх.№1965Х від 02.07.2021) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/1648/19 до повернення матеріалів даної справи до Східного апеляційного господарського суду.

Після повернення матеріалів справи №922/1648/19 на адресу Східного апеляційного господарського суду, ухвалою суду від 23.11.2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ Оренда-Сервіс на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/1648/19. Повернуто апеляційну скаргу ТОВ Оренда-Сервіс на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/1648/19 з підстав порушення ст. 261 ГПК України. Також, ухвалою суду від 23.11.2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Х1» з тих же підстав.

ТОВ Оренда-Сервіс 02.12.2021 знову звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/1648/19.

Апелянт зазначає, що він не був учасником справи №922/2579/19 про закриття провадження у справі №922/2579/19 і про винесення судом ухвали від 09.03.2021 у справі №922/2579/19 про закриття провадження у справі №922/2579/19 ТОВ Оренда-Сервіс стало відомо лише 01.12.2021, у зв`язку з чим, просить відновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/1648/19 та скасувати вказану ухвалу.

Колегія суддів, дослідивши матеріали апеляційної скарги, дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Статтею 256 ГПК України унормований строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Статтею 261 ГПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Отже, зазначений у частині 2 статті 261 ГПК України річний строк є присічним і не застосовується лише у двох випадках, вказаних у цій нормі права.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 ГПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ч. 2, 3 ст. 256 ГПК України, клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №918/115/16, від 19.06.2018 у справі № 912/2325/17, від 18.01.2019 у справі №921/396/17-г, від 19.06.2020 у справі № 926/1037-б/15, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19).

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За приписами статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Отже, надаючи оцінку поважності наведених заявником причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції виходить із вищенаведених засад рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

З моменту винесення оспорюваної ухвали і до моменту звернення заявника з даною апеляційною скаргою минуло два роки.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що 23.11.2021 року заявнику, ТОВ Оренда-Сервіс вже було відмовлено у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/1648/19.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі Устименко проти України.

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Однак, у статті 261 ГПК України законодавцем чітко визначено час, протягом якого суд має право поновити строк, крім встановлених п. 1 та 2 частини 2 статті 261 випадків. А саме, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року після складання повного тексту оскаржуваного судового рішення суд незалежно від причин пропуску такого строку відмовляє у відкритті апеляційного провадження. Оскаржувана ухвала суду була постановлена судом і набрала законної сили 02.12.2019, тоді як апеляційна скарга вкотре подана через два роки - 02.12.2021.

Зазначене є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження згідно з приписами ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.234, 256, 261 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Оренда-Сервіс на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/1648/19.

2. Повернути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Оренда-Сервіс на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/1648/19.

Додаток скаржнику - апеляційна скарга на 12 арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Хачатрян В.С.