ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2021 р. м.Київ Справа№ 925/596/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Cалій І.О.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 30.11.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області

від 11.10.2021

у справі № 925/596/19 (суддя Грачов В.М.)

за заявою Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни

про роз`яснення судового рішення

за позовом Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни

до Державного підприємства " Черкаський державний завод хімічних реактивів"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фонду державного майна України,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Черкаської обласної державної адміністрації,

про встановлення земельного сервітуту

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст судових рішень у справі

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 року у справі № 925/596/19 позовні вимоги задоволені повністю, встановлено на користь Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни строковий платний земельний сервітут, шляхом надання Фізичній особі-підприємцю Зеленько Світлані Олегівні щоденного цілодобового права проходу та проїзду транспортними засобами до азотно-кисневої станції з прибудовою, будівлі ОПУ літ. "R-I, r, R`-I", що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 21 та земельної ділянки площею 0,6305 га за кадастровим номером :02:016:0057, що перебуває в оренді у Зеленько Світлани Олегівни, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 21 з дороги загального користування по пров. Зелінського через частину земельної ділянки, площею 1,2992 га за кадастровим номером :02:016:0039 та частину земельної ділянки площею 5,3913 га за кадастровим номером :02:016:0040, які знаходяться за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 21 та належать на праві постійного користування державному підприємству "Підприємство Черкаський державний завод хімічних реактивів" (, місцезнаходження: 18036, м. Черкаси, вул. Чигиринська, буд. 21), по існуючому проїзду площею 0,1258 га, відповідно до варіанту у додатку № 2 до висновку судового експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 19.02.2020 року № 1951/19-23/193-194/20-23.

Визначено істотні умови сервітуту:

1) строк сервітуту - 49 років;

2) площа, на яку поширюється земельний сервітут - 0,2316 га;

3) межі та конфігурація сервітуту - відповідно до варіанту у додатку № 2 до судового експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 19.02.2020 року № 1951/19-23/193-194/20-23;

4) плата за встановлення та користування сервітутом в розмірі 30% від суми земельного податку за частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту з внесенням щомісяця до 1-го числа рівними частками.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2021 у справі №925/596/19 апеляційну скаргу Державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 у справі №925/596/19 змінено, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

"Позов задовольнити повністю.

Встановити на користь фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни строковий платний земельний сервітут, шляхом надання фізичній особі-підприємцю Зеленько Світлані Олегівні щоденного з 08 год 00 хв. по 17 год 30 хв. в робочі дні права проходу та проїзду транспортними засобами до азотно-кисневої станції з прибудовою, будівлі ОПУ літ. "R-I, r, R`-I", що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 21 та земельної ділянки площею 0,6305 га за кадастровим номером :02:016:0057, що перебуває в оренді у Зеленько Світлани Олегівни , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з дороги загального користування по пров. Зелінського через частину земельної ділянки, площею 1,2992 га за кадастровим номером :02:016:0039 та частину земельної ділянки площею 5,3913 га за кадастровим номером :02:016:0040, які знаходяться за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 21 та належать на праві постійного користування Державному підприємству "Черкаський державний завод хімічних реактивів" (, місцезнаходження: 18036, м. Черкаси, вул. Чигиринська, буд. 21), по існуючому проїзду площею 0,2316 га, відповідно до варіанту у додатку №2 до висновку судового експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 19.02.2020 №1951/19-23/193-194/20-23.

Визначити істотні умови сервітуту:

1) строк сервітуту - 49 років;

2) площа, на яку поширюється земельний сервітут - 0,2316 га;

3) межі та конфігурація сервітуту - відповідно до варіанту у додатку № 2 до висновку судового експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 19.02.2020 №1951/19-23/193-194/20-23.

4) плата за встановлення та користування сервітутом в розмірі 30% від суми земельного податку за частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту з внесенням щомісяця до 1-го числа наступного місяця рівними частками."

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.06.2021 у справі № 925/596/19 касаційну скаргу Державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2021 і рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 повернуто.

Короткий зміст заяви про роз`яснення судового рішення

16.09.2021 позивач Фізична особа-підприємець Зеленько Світлани Олегівни звернулась в Господарський суд Черкаської області з заявою (вх. № 14946/21), в якій на підставі ч. 1 ст. 245 Господарського процесуального кодексу України просила роз`яснити рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 у справі № 925/596/19, а саме: чи має право користуватись установленим на користь Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни земельним сервітутом інша особа, такі як члени сім`ї фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни, її представники на підставі довіреності, працівники, відвідувачі, контрагенти та інші особи, що пов`язані з її підприємницькою діяльністю.

Короткий зміст заперечень на заяву про роз`яснення судового рішення

Відповідач - Державне підприємство "Підприємство Черкаський державний завод хімічних реактивів" подав письмові заперечення на заяву позивача про роз`яснення рішення суду, в обґрунтування якої зазначив таке:

- судовими рішеннями місцевого і апеляційного господарських судів у справі № 925/596/19 встановлено право земельного сервітуту позивачці, питання встановлення цього права щодо інших осіб, зокрема визначених нею у заяві про роз`яснення судового рішення, у справі не вирішувались;

- постановою Кабінету міністрів України від 15.05.2013 № 339 Державне підприємство "Підприємство Черкаський державний завод хімічних реактивів", як виробник аміаку, віднесено до особливо небезпечних суб`єктів підприємницької діяльності, у зв`язку з чим на території державного підприємства встановлений особливий режим перетину КПП, безконтрольний допуск на територію державного підприємства відповідача не є можливим;

- на виконання рішення суду, про роз`яснення якого просить позивачка, вона до відповідача з пропозицією підписання договору сервітуту не зверталась, кошти за користування сервітутом не сплачує

Короткий зміст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.10.2021 у справі № 925/596/19 заяву Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни (вх. № 14946/21 від 16.09.2021) про роз`яснення судового рішення задоволено та роз`яснено Фізичній особі-підприємцю Зеленько Світлані Олегівні та особам, на яких поширюється дія рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 у справі № 925/596/19 зі змінами, внесеними постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2021, що встановлений на користь Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни строковий платний земельний сервітут поширюється на неї, її працівників, представників у порядку представництва, відвідувачів юридичної особи, зокрема її контрагентів (які, наприклад, поставляють продукти, будівельні матеріали, здійснюють ремонт майна юридичної особи чи будівництво, здійснюють обслуговування комунікацій).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

- порушені заявником питання перебувають в межах правового регулювання ст. 245 Господарського процесуального кодексу України, тому вимога позивачки про роз`яснення судового рішення підлягає задоволенню;

- рішення про встановлення земельного сервітуту позивачу місцевий і апеляційний господарські суди визнали встановленим факт наявності у позивача підстав для виникнення права на обмежене користування чужою земельною ділянкою, що перебуває в постійному користуванні відповідача, за рішенням суду, а знаходження земельної ділянки на праві оренди у позивача, яка з усіх боків оточена територією відповідача, дає йому право вимагати встановлення земельного сервітуту, оскільки в інший спосіб задоволення потреб позивача, пов`язаних з користуванням та обслуговуванням своєї земельної ділянки, просто неможливо;

- при вирішенні спору судами враховувалось, що державне підприємство відповідача рішенням уряду віднесено до особливо небезпечних суб`єктів підприємницької діяльності і потребує особливого режиму допуску на його територію, а відтак, посилання відповідача на дію на території його підприємства особливого режиму та встановлення відповідно пропускного режиму не можуть бути підставою для відмови позивачу у проході і проїзді на транспортних засобах по наявному шляху в межах встановленого земельного сервітуту пов`язаних з нею (позивачем) і її господарською діяльністю осіб, оскільки, по-перше, ці відносини є різними за своєю правовою природою, а по-друге, враховувались при вирішенні спору;

- встановлення земельного сервітуту не позбавляє відповідача вимагати від позивача дотримання особливих умов користування земельним сервітутом з урахуванням особливого режиму, передбаченого для відповідача діючим законодавством, врегулювання питань користування земельним сервітутом сторони можуть провести в окремому порядку, що не виключає укладення між сторонами інших господарських договорів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з постановленою ухвалою, Державне підприємство "Черкаський державний завод хімічних реактивів" 29.09.2021 (21.10.2021 відповідно до печатки суду першої інстанції) звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.10.2021 у справі № 925/596/19 скасувати.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Зокрема, відповідач посилався на те, що :

- суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що судовими рішеннями місцевого і апеляційного господарських судів у справі №925/596/19 встановлено право земельного сервітуту виключно позивачці, питання встановлення цього права щодо інших осіб, зокрема визначених нею у заяві про роз`яснення судового рішення, не було предметом заявлених позовних вимог і їх обґрунтувань, а тому не може розглядатись судом, а мотиви, які навів заявник у своїй заяві, по суті полягають у зміни змісту судового рішення і поставлені у такому аспекті питання, на які позивач хоче отримати роз`яснення, вимагають від суду додаткового обґрунтування;

- висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав в наданні права сервітуту працівникам позивача у порядку представництва, відвідувачам юридичної особи, зокрема її контрагентів (які, наприклад, поставляють продукти, будівельні матеріали, здійснюють ремонт майна юридичної особи чи будівництво, здійснюють обслуговування комунікацій), - є помилковими, оскільки це є значним правопорушенням прав відповідача, адже здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду;

- судом першої інстанції не прийнято до уваги той факт, що Постановою Кабінету міністрів України № 339 від 15.05.2013р., про визнання Державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів", як виробника аміаку - віднесено до особливо небезпечних суб`єктів підприємницької діяльності, а тому на території Державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів" встановлений особливий режим перетину КПП Державного підприємства і безконтрольний допуск на територію невідомих осіб не є можливим, звідси випливає неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин;

- суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про задоволення заяви позивача про роз`яснення судового рішення на підставі ст. 233 - 236, 245, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, вирішив питання, які не були предметом судового розгляду.

Короткий зміст пояснень щодо доводів апеляційної скарги

12.11.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонду державного майна України надійшли пояснення щодо апеляційної скарги від 19.10.2021 (вх. № 20-15/330).

У письмових поясненнях на апеляційну скаргу третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача вказував на порушення судом першої інстанції при постановленні ухвали процесуальних та матеріальних норм, просив задовольнити апеляційну скаргу Державного підприємств "Підприємство Черкаський державний завод хімічних реактивів" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.10.2021 у справ № 925/596/19 у повному обсязі, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні заяви ФОП Зеленько С. О. про роз`яснення рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 у справі № 925/596/19.

Фонд державного майна України в письмових поясненнях звернув увагу суду апеляційної інстанції на ті обставини, що Господарський суд Черкаської області залишив поза увагою той факт, що судовими рішеннями місцевого і апеляційного господарських судів у справі № 925/596/19 встановлено право земельного сервітуту виключно позивачу, питання встановлення цього права щодо інших осіб, зокрема визначених нею у заяві про роз`яснення судового рішення, не було предметом заявлених позовних вимог і їх обґрунтувань, а тому не може розглядатись судом.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021 для розгляду апеляційної скарги Державного підприємства " Черкаський державний завод хімічних реактивів" колегію суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 925/596/19 за апеляційною скаргою Державного підприємства"Черкаський державний завод хімічних реактивів" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.10.2021, розгляд справи призначено на 30.11.2021.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 30.11.2021 з`явились представники позивача (Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (Фонду державного майна України).

У судовому засіданні 30.11.2021 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (Фонду державного майна України) - надав пояснення по суті справи, просив апеляційну скаргу Державного підприємств "Підприємство Черкаський державний завод хімічних реактивів" задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.10.2021 у справ № 925/596/19.

Представник позивача (Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни) в судовому засіданні 30.11.2021 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач - Державне підприємство "Черкаський державний завод хімічних реактивів", а також третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Черкаська обласна державна адміністрація - представників у судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Проте, 30.11.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача (Черкаської обласної державної адміністрації) надійшло клопотання, у якому зазначено, що зважаючи на обмеженість витрат у фінансуванні відрядження, третя особа просить проводити судові засідання без участі представників.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представника скаржника, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги (ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи (а саме: відповідача - Державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів", а також третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Черкаська обласна державна адміністрація) у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується матеріалами справи, позивач - Фізична особа-підприємець Зеленько Світлана Олегівна звернулась в Господарський суд Черкаської області з заявою, в якій на підставі ч. 1 ст. 245 Господарського процесуального кодексу України просила роз`яснити рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 року у справі № 925/596/19, а саме: чи має право користуватись установленим на користь Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни земельним сервітутом інша особа, такі як члени сім`ї фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни, її представники на підставі довіреності, працівники, відвідувачі, контрагенти та інші особи, що пов`язані з її підприємницькою діяльністю.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.10.2021 у справі № 925/596/19 заяву Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни (вх. № 14946/21 від 16.09.2021) про роз`яснення судового рішення задоволено та роз`яснено Фізичній особі-підприємцю Зеленько Світлані Олегівні та особам, на яких поширюється дія рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 у справі № 925/596/19 зі змінами, внесеними постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2021, що встановлений на користь Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни строковий платний земельний сервітут поширюється на неї, її працівників, представників у порядку представництва, відвідувачів юридичної особи, зокрема її контрагентів (які, наприклад, поставляють продукти, будівельні матеріали, здійснюють ремонт майна юридичної особи чи будівництво, здійснюють обслуговування комунікацій).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що порушені заявником питання перебувають в межах правового регулювання ст. 245 Господарського процесуального кодексу України, тому вимога позивачки про роз`яснення судового рішення підлягає задоволенню. Постановляючи рішення про встановлення земельного сервітуту позивачу місцевий і апеляційний господарські суди визнали встановленим факт наявності у позивача підстав для виникнення права на обмежене користування чужою земельною ділянкою, що перебуває в постійному користуванні відповідача, за рішенням суду. Знаходження земельної ділянки на праві оренди у позивача, яка з усіх боків оточена територією відповідача, дає йому право вимагати встановлення земельного сервітуту, оскільки в інший спосіб задоволення потреб позивача, пов`язаних з користуванням та обслуговуванням своєї земельної ділянки, просто неможливо.

Встановлення сервітуту на підставі рішення суду можливе при недосягненні згоди між користувачами сусідніх земельних ділянок і законодавець в цьому випадку не вимагає від позивача виконання вимог щодо порядку укладення господарських договорів.

При вирішенні спору судами враховувалось, що державне підприємство відповідача рішенням уряду віднесено до особливо небезпечних суб`єктів підприємницької діяльності і потребує особливого режиму допуску на його територію, а відтак, посилання відповідача на дію на території його підприємства особливого режиму та встановлення відповідно пропускного та всерединооб`єктового режиму не можуть бути підставою для відмови позивачу у проході і проїзді на транспортних засобах по наявному шляху в межах встановленого земельного сервітуту пов`язаних з нею (позивачем) і її господарською діяльністю осіб, оскільки, по-перше, ці відносини є різними за своєю правовою природою, а по-друге, враховувались при вирішенні спору.

Встановлення земельного сервітуту не позбавляє відповідача вимагати від позивача дотримання особливих умов користування земельним сервітутом з урахуванням особливого режиму, передбаченого для відповідача діючим законодавством, врегулювання питань користування земельним сервітутом сторони можуть провести в окремому порядку, що не виключає укладення між сторонами інших господарських договорів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 20 ч. 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема про роз`яснення судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи

Статтею 245 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення (ч. 1). Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання (ч. 2). Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення (ч. 3). Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено (ч. 4).

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Роз`яснення судового рішення (зокрема ухвали) - це виклад його у більш ясній та зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння судового рішення. Роз`яснюючи судове рішення, суд повинен викласти більш повно і зрозуміло ті його частини, розуміння яких викликає труднощі. Водночас, суд не повинен вносити зміни до рішення по суті або надавати роз`яснення з тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо, заявник фактично порушує питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, заява про роз`яснення судового рішення не підлягає задоволенню (зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №910/12754/14).

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані або є незрозумілими для заінтересованих осіб (схожі за змістом висновки Велика Палата Верховного Суду викладала у своїх ухвалах від 15.04.2019 у справі № П/9901/798/18 та від 03.04.2019 у справі № 800/416/17 (П/9901/26/18)).

Суд апеляційної інстанції дослідивши наявні матеріали справи, враховує, що роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акту. Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної його частини. При цьому, роз`яснення рішення не передбачає внесення будь-яких змін до нього.

Проте, заявником при зверненні до суду першої інстанції з відповідною заявою вказувалось, що відповідне роз`яснення є необхідним для вирішення питання чи має право користуватись установленим на користь Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни земельним сервітутом інша особа, такі як члени сім`ї фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни, її представники на підставі довіреності, працівники, відвідувачі, контрагенти та інші особи, що пов`язані з її підприємницькою діяльністю.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши подану заявником заяву про роз`яснення судового рішення, дійшов висновку, що наведені заявником обґрунтування підстав для роз`яснення судового рішення не є такими, які в силу приписів ст.ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України підтверджують обставини неясності або нечіткості викладення його резолютивної частини..

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що резолютивна частина рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 у справі №925/596/19, є ясною і не викликає труднощів у її розумінні.

Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуваною ухвалою фактично внесено зміни в зміст рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 у справі №925/596/19, що не відповідає ч. 1 ст. 245 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, виходячи з поданої заяви про роз`яснення судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у заявника не виникають труднощі в розумінні резолютивної частини судового акту суду апеляційної інстанції, яким встановлено відповідний сервітут, а фактично він просить роз`яснити порядок і спосіб виконання рішення, посилаючись при цьому на обставини і докази, які судами попередніх інстанцій не встановлювались та оцінка яким не надавалася, що не було підставою касаційного оскарження прийнятої у справі постанови апеляційним господарським судом.

При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що судовими рішеннями у справі №925/596/19 встановлено право земельного сервітуту виключно позивачці, і питання встановлення цього права щодо інших осіб, зокрема визначених нею у заяві про роз`яснення судового рішення, - не було предметом заявлених позовних вимог і їх обґрунтувань, а тому не може розглядатись судом, а мотиви, які навів заявник у своїй заяві, по суті полягають у зміни змісту судового рішення і поставлені у такому аспекті питання, на які позивач хоче отримати роз`яснення, вимагають від суду додаткового обґрунтування, проте, вимоги у відповідній частині не були предметом розгляду в межах даної справи в контексті спірних правовідносин учасників справи. Фактично, доводи заявника стосуються порядку виконання відповідного рішення, що не входить до предмету роз`яснення згідно з вимогами ст. 245 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими доводи скаржника стосовно того, що суд першої інстанції помилково встановив наявність підстав в наданні права сервітуту працівникам, представникам у порядку представництва, відвідувачам юридичної особи, зокрема її контрагентів (які, наприклад, поставляють продукти, будівельні матеріали, здійснюють ремонт майна юридичної особи чи будівництво, здійснюють обслуговування комунікацій), адже здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду, а здійснивши відповідне роз`яснення суд першої інстанції фактично вніс зміни у постановлене рішення, яке набрало законної сили, застосувавши неналежний процесуальний інструмент такого внесення.

З огляду на викладене, заява Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни про роз`яснення рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 у справі №925/596/19 - не є законною та обґрунтованою, і задоволенню не підлягає за наведених обгрунтувань.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з неповним з`ясуванням обставин справи, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які господарський суд першої інстанції визнав встановленими, висновки суду про наявність підстав для роз`яснення рішення суду на підставі ст. 245 Господарського процесуального кодексу України - не відповідають обставинам справи та зроблені з неправильним застосуванням приписів процесуального закону.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на встановлене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни про роз`яснення рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 у справі №925/596/19 на підставі ст. 245 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому ухвала Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 у справі №925/596/19 підлягає скасуванню на підставі п.1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, а у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни про роз`яснення рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 у справі №925/596/19 слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Також, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином: судовий збір в сумі 1135,00 грн. за подачу заяви про роз`яснення рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 у справі №925/596/19 - покласти на заявника заяви про роз`яснення рішення суду. Також, з Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів" (18036, Черкаська обл., місто Черкаси, ВУЛИЦЯ ЧИГИРИНСЬКА, будинок 21, ) підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 240, 245, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.10.2021 у справі № 925/596/19 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.10.2021 у справі №925/596/19 - скасувати.

3. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Зеленько Світлани Олегівни про роз`яснення рішення Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 у справі № 925/596/19 - відмовити.

4. Матеріали справи №925/596/19 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання повного тексту постанови: 13.12.2021.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала