УХВАЛА

м. Київ

01.12.2021Справа № 910/2971/20
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДІНЖИНІРИНГ"

про банкрутство

Суддя Івченко А.М.

Представники:

від ТОВ "ФК "Паритет": Дзюба М.Ю.;

від ОСОБА_1 : Кубрак Ж.Б.;

Іванова А.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/2971/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДІНЖИНІРИНГ" (ідентифікаційний номер 21539772).

07.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ""Факторингова Компанія "Паритет" про притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності та накладення арешту на майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 призначено розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" про притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності та накладення арешту на майно у судовому засіданні на 21.10.2020.

До Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 в порядку ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства.

12.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення ОСОБА_1 на клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" про притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності та накладення арешту на майно.

16.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" про відкладення розгляду справи у судовому засіданні.

Судове засідання, призначене на 21.10.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Мандичева Д.В на лікарняному.

Після виходу судді Мандичева Д.В. з лікарняного, суд ухвалою від 23.10.2020 призначив розгляд розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" про притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності та накладення арешту на майно, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 в порядку ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства у судовому засіданні на 25.11.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" в задоволенні клопотання про притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності та накладення арешту на майно від 03.07.2020 №б/н; відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" у задоволенні клопотання №б/н від 22.09.2020 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 в порядку ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2020, у справі №910/2971/20 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компаніям "Паритет" задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 (в частині притягнення ОСОБА_1 до солідарної відповідальності разом з Товариством з обмеженою відповідальністю "Медінжиніринг") у справі № 910/2971/20 скасовано; справу № 910/2971/20 в скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2021, справу № 910/2971/20 в скасованій частині передано судді Івченко А.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.07.2021 прийнято справу № 910/2971/20 в частині притягнення ОСОБА_1 до солідарної відповідальності разом з Товариством з обмеженою відповідальністю "Медінжиніринг" до свого провадження, призначити розгляд на 25.08.21; зобов`язано учасників провадження у справі надати суду письмові обґрунтовані пояснення з урахуванням змісту постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021.

20.08.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компаніям "Паритет" надійшли пояснення.

25.08.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компаніям "Паритет" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 відкладено розгляд справи на 20.10.21; повторно зобов`язано учасників провадження у справі надати суду письмові обґрунтовані пояснення з урахуванням змісту постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021.

22.09.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компаніям "Паритет" надійшли документи по справі.

20.10.2021 від боржника надійшли документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2021 призначено розгляд справи на 01.12.21; повторно зобов`язано учасників провадження у справі надати суду письмові обґрунтовані пояснення з урахуванням змісту постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 подала клопотання про визнання явки ліквідатора банкрута обов`язковою.

Заслухавши пояснення, суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання про визнання явки ліквідатора банкрута обов`язковою.

Слід зазначити, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ І 66 - 64 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

В матеріалах справи наявні усі необхідні документи та докази для розгляду заяви.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Суд заслухавши пояснення учасників провадження у справі, ухвалив клопотання про притягнення ОСОБА_1 до солідарної відповідальності разом з Товариством з обмеженою відповідальністю "Медінжиніринг" задовольнити на підставі такого.

25.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компаніям "Паритет" (далі - Кредитор) подало заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Медінжиніринг" (далі - Боржник) в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

29.04.2020 Господарський суд міста Києва ухвалив відкрити за заявою Кредитора провадження у справі про банкрутство Боржника, ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначити розпорядником майна Боржника - арбітражного керуючого Степаненка М.М. тощо.

01.07.2020 Господарський суд міста Києва ухвалив визнати кредиторів стосовно Боржника із відповідними сумами вимог та черговістю їх задоволення тощо, а саме Кредитора та Головне управління Державної податкової служби у місті Києві.

20.07.2020 Господарський суд міста Києва постановив, зокрема, визнати Боржника банкрутом, відкрити стосовно нього ліквідаційну процедуру та призначити ліквідатором арбітражного керуючого Степаненка М.М.

07.07.2020 Кредитор подав клопотання про притягнення керівника Боржника до солідарної відповідальності, а саме визнання ОСОБА_1 солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів Боржника; та вжиття заходів щодо накладення арешту на все майно ОСОБА_1 , в тому числі: Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ "Заява про відкриття провадження у справі про банкрутство" законодавець встановлює умови, за яких у боржника виникає обов`язок звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі, а саме: боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У разі порушення цих вимог, яке допущене керівником боржника, він несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення керівником боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначеної особи.

Суд зазначає, що положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" який втратив чинність з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ, та який також містив умови, за яких боржник був зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі (частина п`ята статті 11 та стаття 95 цього Закону) так само встановлювали солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів, але у випадку недотримання вимог щодо особливостей застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником згідно з частиною першою статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (частина шоста статті 95 цього Закону). Водночас Закон не містив положень про відповідальність за незвернення боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності .

В положеннях КУзПБ законодавець передбачив єдиний порядок провадження у справі про банкрутства, тим самим відмовившись від здійснення провадження у справі за відмінним від єдиного - особливим (скороченим, спрощеним тощо) порядком здійснення провадження у справі про банкрутства, який допускався згідно із Законом про банкрутство.

Отже з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ законодавець як новелу у спеціальному нормативному акті з питань банкрутства запровадив солідарну відповідальність у разі порушення вимоги цього Кодексу щодо обов`язку та строку для звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство (зокрема, у разі загрози неплатоспроможності) визначивши суб`єктом цієї відповідальності лише керівника боржника, та встановивши строк для виконання боржником відповідного обов`язку - один місяць.

Отже солідарна відповідальність керівника боржника - це вид спеціальної цивільно-правової відповідальності, відповідно до якої при здійсненні провадження у справі про банкрутство керівник боржника, який не звернувся до господарського суду у місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності підлягає притягненню до солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів відповідно до заяви кредитора, після виявлення такого порушення ухвалою господарського суду. Будь-яких інших підстав притягнення до солідарної відповідальності Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено.

При цьому предметом розгляду є саме дослідження можливості покладення солідарної відповідальності на керівника боржника, а не розгляд заяв кредиторів про покладення солідарної відповідальності з конкретними вимогами до зазначеної особи/

У цих висновках Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 31.03.2021 у справі № 910/3191/20.

У Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у цій справі зазначено: «Враховуючи, що підставою для вимог Кредитора про солідарну відповідальність керівника Боржника стало порушення, прямо визначене частиною шостою статті 34 КУзПБ, а саме - недотримання боржником вимоги щодо обов`язку у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності (якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами), то Суд щодо порядку доведення заявником, щодо необхідної і достатньої сукупності умов для встановлення судом наведеного порушення як підстави для застосування солідарної відповідальності зазначає про необхідність доведення заявником та встановлення судом двох юридичних фактів: порушення визначеного абзацом другим частини шостою статті 34 КУзПБ місячного строку та наявності у боржника протягом цього строку та/або більше ознак загрози неплатоспроможності боржника.

Щодо правил обчислення визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ місячного строку та щодо порядку доведення учасником і встановлення судом ознак загрози неплатоспроможності Суд зазначає про таке.

Загроза неплатоспроможності як підстава для звернення боржника із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутства не є новелою КУзПБ, а є успадкуванням окремих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Закон, і КУзПБ так визначають загрозу неплатоспроможності - якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Отже умовами/складовими для встановлення щодо боржника такого складного за своїм змістом юридичного факту як загроза неплатоспроможності боржника є одночасна (зокрема протягом місячного періоду, визначеного частиною шостою статті 34 КУзПБ) наявність, в свою чергу, таких юридичних фактів: (1) існування у боржника щонайменше перед двома кредиторами зобов`язань, строк виконання яких настав та визначається за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо); (2) розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), тобто такий майновий стан боржника за всіма його показниками (основними фондами, дебіторською заборгованістю, строк виконання зобов`язань щодо якої настав, тощо), який за оцінкою сукупної вартості всіх активів Боржника очевидно не здатний забезпечити задоволення вимог виконання зобов`язань перед всіма кредиторами, строк виконання яких настав, ні у добровільному, ні у передбаченому законом примусовому порядку.

При цьому, з огляду на положення частини шостої статті 39 КУзПБ (згідно з якими однією із підстав для відмови господарським судом у відкритті провадження у справі є наявність за вимогами кредитора спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження) для існування загрози неплатоспроможності боржника, за відсутності між ним і кредитором спору про право, цей Закон не вимагає безспірності вимог кредиторів до боржника, тобто не вимагає прийняття судового рішення та/або видачу виконавчого документа щодо вимог кредитора до боржника, які (вимоги) стали підставою для звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Правильність цього висновку підтверджується, якщо звернутись до положень частин другої, третьої та четвертої статті 34 КУзПБ, якими визначені вимоги до документів/доказів, що додаються як до заяви кредитора, так і до заяви боржника про відкриття провадження у справі про банкрутство, серед яких відсутня вимога про додання до відповідної заяви судового рішення та/або видачу виконавчого документа щодо вимог кредитора до боржника.

З викладеного випливає висновок, що обчислення визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ місячного строку для обов`язку боржника звернутись із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності починається з того моменту, коли за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини між кредитором (кредиторами) та боржником (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), одночасно має місце факт настання строку виконання боржником зобов`язань щонайменше перед двома його кредиторами (1) разом із фактом перевищення в той самий момент (звітний період) сумарного розміру цих зобов`язань над розміром всіх активів Боржника (2), які в сукупності і свідчать про ознаки загрози неплатоспроможності боржника. Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 02.03.2016 у справі № 6-2491цс15, а також з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 914/1033/17, від 11.05.2018 у справі № 914/1487/17, від 15.05.2018 у справі № 921/412/17-г/7, від 24.10.2018 у справі № 308/8645/15цс, від 05.12.2018 у справі № 589/2800/15-ц, щодо підстав виникнення зобов`язальних правовідносин, відповідно до яких: - за своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб; за загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до винесення судового рішення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства пов`язують виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду; рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність; за змістом статті 11 Цивільного кодексу України зобов`язальні правовідносини виникають з актів цивільного законодавства, а рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

При цьому зобов`язання боржника перед кредитором не має містити в своїй суті спору про право між кредитором та боржником.

Дійшовши наведених висновків, Суд погоджується з аналогічними аргументами скаржника (пункт 5.1), а тому визнає помилковим висновок судів в оскаржуваних рішеннях про обчислення у спірних правовідносинах визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ місячного строку з 14.01.2020 - дати набрання законної сили рішенням у справі № 910/3630/19 про стягнення з Боржника на користь Кредитора заборгованості, що виникла у відповідних правовідносинах.

Щодо допустимих та належних доказів, у розумінні статей 77, 76 ГПК України, які є необхідними та достатніми для підтвердження та встановлення судом іншої обов`язкової складової ознаки загрози неплатоспроможності боржника, а саме факту перевищення сумарного розміру зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав, над розміром всіх активів боржника ( пункт 7.6), Суд звертається до положень частини четвертої статті 34 КУзПБ, що визначає документи/докази, що додаються до заяви боржника про відкриття провадження у справі про банкрутство, зокрема: - докази загрози неплатоспроможності; - установчі документи боржника - юридичної особи; бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату; - перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), сума грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором; - перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна; - перелік майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), сума грошових вимог, підстави виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором; - довідка органів приватизації (органів, уповноважених управляти об`єктами державної власності) про наявність або відсутність на балансі підприємства, щодо якого подано заяву про відкриття провадження у справі, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу; - перелік осіб, які мають невиконані зобов`язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов`язань, строку виконання та підстав виникнення; - відомості про всі рахунки у депозитарних установах боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити; - відомості про всі рахунки, на яких ведеться облік прав на цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити; - інші документи, що підтверджують неплатоспроможність боржника

Натомість суди, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, наведеного не врахували та, попри правильні висновки про умови для покладення солідарної відповідальності на керівника боржника (пункт 2.2), порушили правила обчислення визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ місячного строку (пункт 7.7)».

Як вбачається із поданих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет", місячний строк з моменту вступу в дію Кодексу України з процедур банкрутства керівником боржника, не дотриманий, оскільки, з 21.10.2019 ОСОБА_1 зобов`язана була звернутися до суду із заявою про банкрутство.

Ознаки загрози неплатоспроможності виникли у боржника ще до моменту вступу Кодексу в силу і були наявні станом на момент порушення провадження у справі про банкрутство, що вбачається із виписок по рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДІНЖИНІРИНГ" із нульовим балансом станом на 21.10.2019, розширеної довідки з ДРРП з якої вбачається, що з моменту створення ДРРП (2013 р.) у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДІНЖИНІРИНГ" не було нерухомого майна та таке майно не відчужувалося.

В ухвалі Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 у справі № 910/2971/20 встановлено, що податкові зобов`язання виникли у ТОВ «Медінжиніринг» у квітні 2019 року. Зазначене підтверджується наданими ДПС у місті Києві матеріалами, які містяться в матеріалах справи № 910/2971/20, зокрема, податковою декларацією з податку на прибуток підприємства № від 27.02.2019, актом № 2656/26-15-12-07-20/21539772 від 04.04.2019, податковим повідомленням-рішенням № від 16.04.2019, нарахуваннями єдиного внеску № від 16.04.2019, № від 14.06.2019 та № від 09.07.2019.

Відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємства № від 27.02.2019 у Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІНЖИНІРИНГ» наявна заборгованість по сплаті податку на прибуток у розмірі 806,37 грн.

У порядку п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України податковим органом нараховано пені у розмірі 89,98 грн. на суму несплаченого податку на прибуток.

Згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 16.04.2019 на підставі акта перевірки № 2656/26-15-12-07-20/21539772 від 04.04.2019, якою встановлено порушення ТОВ «МЕДІНЖИНІРИНГ» граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних, нараховано 5 177,12 грн. штрафу за несплату податку на додану вартість.

27.04.2019 податковим органом нараховано штраф в порядку ст. 1201 Податкового кодексу України за вищезазначеним податковим повідомленням- рішенням у розмірі 1 312,94 грн., а 29.04.2020 нараховано пеню в порядку ст. 129 Податкового кодексу України у розмірі 274,71 грн.

Відповідно до нарахувань єдиного внеску № від 16.04.2019, № від 20.06.2019 та № від 22.07.2019 у ТОВ «МЕДІНЖИРІНИНГ» наявна заборгованість по сплаті єдиного внеску у розмірі 5 143,45 грн.

Таким чином, судом було встановлено, що Головне управління ДПС у м. Києві підлягає визнанню кредитором боржника на суму 7627,45 грн. з віднесенням 5 143,45 грн. до другої черги, 806,37 грн. до третьої черги та 1 677,63 грн. - до шостої черги задоволення вимог кредиторів. Поряд з вищеописаною заборгованістю, до реєстру вимог кредиторів також включено судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредитором по відношенню до боржника у розмірі 4 204,00 грн. - перша черга, тому загальна сума вимог Головного управління ДПС у м. Києві, яка підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів боржника становить 11 831,45 грн.

Окрім цього, в межах справи № 910/3630/19, судами встановлено, що право пред`явити вимогу про погашення заборгованості за укладеним Контрактом виникло у Cantek Trading Inc. після спливу 90 днів з моменту поставки товару - з лютого 2015 року.

У зв`язку із тим, що 13.06.2017 ТОВ «Медінжиніринг» сплатило на користь Cantek Trading Inc. грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США, заборгованість ТОВ «Медінжиніринг» перед Cantek Trading Inc. за Контрактом зменшилася і склала 138 902 долари США. Зазначене зобов`язання не було виконане та нарізі існує, що також було підтверджено Північним апеляційним господарським судом у постанові від 14.01.2020 року у справі 910/3630/19.

Також в постанові Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 року у справі 910/3630/19 було встановлено, що 04.02.2019 ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» набуло права вимоги до боржника (відповідача) за Контрактом на загальну суму 138 902 доларів США.

Під час примусового виконання рішення було встановлено, що рішення суду по стягненню коштів із ТОВ «Медінжиніринг» виконати не можливо, оскільки у боржника відсутні кошти та майно, за рахунок яких можливо задовольнити майнові вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Паритет», про що приватним виконавцем Гненним Д.А. була видана відповідна довідка.

В постанові Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 у справі № 910/2971/20 встановлено, що під час процедури розпорядження майном жодних активів у боржника виявлено не було.

З виписок по рахунках ТОВ «Медінжиніринг» вбачається, що станом на 21.10.2019 року (день набрання чинності Кодексу України з процедур банкрутства) у ТОВ «Медінжиніринг» відсутні кошти на рахунках, за рахунок яких можливо задовольнити майнові вимоги Кредиторів. При цьому, останній платіж із рахунків ТОВ «Медінжиніринг» був здійснений 28.05.2019 після чого, до кінця періоду виписки, кошти на рахунки ТОВ «Медінжиніринг» так і не надходили, що свідчить про тривалу неплатоспроможність.

Також з розширеної інформаційної довідки з ДРРП (з історією), сформованої за критерієм пошуку «» вбачається, що у власності ТОВ «Медінжиніринг» немає і не було жодного нерухомого майна за рахунок якого можливо задовольнити грошові вимоги кредиторів.

Отже, сумарна вартість активів боржника станом на момент вступу в дію КЗзПБ, 21.10.2019 року, становила орієнтовно 0 (нуль) грн., у той же час розмір зобов`язань (строк виконання яких настав) перед кредиторами становив сукупно 3 610 973.25 грн., що підтверджується ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 у справі № 910/2971/20

Тобто, станом на 21.10.2019 розмір активів був очевидно меншим за розмір зобов`язань боржника.

Окрім цього, заявником зазначено, що 22.09.2016 року ТОВ «Медінжиніринг» на підставі контракту №16-4251А від 22.09.2016 року перерахувало ТОВ «АВТ Баварія» () кошти за придбаний у власність транспортний засіб BMW ХЗ.

Операція купівлі транспортного засобу підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 , де зазначено, що вартість транспортного засобу становила 1 328 040 гривень, а кошти були перераховані на рахунок ТОВ «АВТ Баварія».

23.04.2019 року між ТОВ «Медінжиніринг», в особі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу за №8045/2019/1431127 на підставі якого у ТСЦ (ТСЦ 8045) було зареєстровано право власності на транспортний засіб BMW ХЗ за ОСОБА_3 .

Операція продажу транспортного засобу підтверджується листом Головного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві) від 28.07.2020 року за №31/26-77Аз та копією договору купівлі-продажу.

Однак, як вбачається із виписок по особових рахунках ТОВ «Медінжиніринг», кошти за продаж транспортного засобу на рахунки Товариства не надходили.

Також, як вбачається із листа ГСЦ МВС в м. Києві від 20.10.2020 року за №31/26-303Аз, у власності ТОВ «Медінжиніринг», у період з 23.12.2015 року по 23.04.2019 рік, перебував транспортний засіб BMW Х1.

23.04.2019 року між ТОВ «Медінжиніринг», в особі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі - продажу за №8045/2019/1431108 на підставі якого у ТСЦ (ТСЦ 8045) було зареєстровано право власності на транспортний засіб за ОСОБА_4

Операція продажу транспортного засобу підтверджується листом ГСЦ МВС в м. Києві від 20.10.2020 року за №31/26-303Аз та копією договору купівлі-продажу.

Однак, як вбачається із виписок по особових рахунках ТОВ «Медінжиніринг», кошти за продаж транспортного засобу на рахунки Товариства також не надходили.

З 21.10.2019 року керівник підприємства-боржника може бути притягнений до солідарної відповідальності разом із боржником, якщо він не вчинить заходів для ініціювання процедури банкрутства підприємства-боржника директором якого він є.

При цьому, з ухвали Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 у справі № 910/2971/20 та наданих ДПС у місті Києві матеріалів чітко вбачається, що станом на квітень 2019 року у ТОВ «Медінжиніринг» була наявна заборгованість перед державою, в особі ДПС у місті Києві, яка наразі становить 11 831,45 грн.

Також постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 року у справі № 910/3630/19 визнано наявність заборгованості ТОВ «Медінжиніринг» перед "Факторингова Компанія "Паритет" за Контрактом №141029-12 від 29.10.2014, яка виникла у ТОВ «Медінжиніринг» з 06.05.2015 року.

Тобто, за відсутності коштів та активів для погашення заборгованостей перед кредиторами станом на 21.10.2019 рік - місячний строк для звернення директора боржника до господарського суду із заявою про банкрутство слід обраховувати саме із цієї дати.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що неплатоспроможність боржника виникла ще до моменту набрання законної сили Кодексом України з процедур банкрутства, тобто, ще до 21.10.2019. Остання операція по перерахунку коштів з рахунків боржника була здійснена 28.05.2019 на суму 8,11 грн, після чого на рахунку боржника був відображений нульовий баланс. 23.04.2019 транспорті засоби підприємства були відчужені третім особам, кошти за продаж на рахунки боржника не надходили. Станом на 21.10.2019 та на момент відкриття провадження у справі про банкрутство, підприємство не мало жодного нерухомого майна та/або інших активів, за рахунок яких товариством могла б бути погашена заборгованість перед кредиторами.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Кодексу України з процедур банкрутства у разі виникнення ознак банкрутства керівник боржника зобов`язаний надіслати засновникам (учасникам, акціонерам) боржника, власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника відомості щодо наявності ознак банкрутства.

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено поняття неплатоспроможності - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом. У цій нормі відсутнє посилання на те, що вимоги мають бути безспірними або яким чином підтверджені рішеннями суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності). Рішення про звернення боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство приймає вищий орган управління боржника.

Якщо керівник боржника допустив порушення цих вимог, він несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення керівником боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначеної особи.

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства суд має зазначати в ухвали на підставі доказів поданих боржником момент (дату) виникнення загрози неплатоспроможності на підставі аналізу наявних активів та пасивів.

Таким чином, можна зробити висновок, що солідарна відповідальність керівника боржника - це вид спеціальної цивільно-правової відповідальності, відповідно до якої при здійсненні провадження у справі про банкрутство керівник боржника, який не звернувся до господарського суду у місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності підлягає притягненню до солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів відповідно до заяви кредитора, після виявлення такого порушення ухвалою господарського суду. Сутністю такої відповідальності є фактичне залучення керівника боржника до солідарного обов`язку з виконання зобов`язань суб`єкта господарювання, який перебуває у стані неплатоспроможності.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Кодексом України з процедур банкрутства передбачено два види відповідальності до яких можна притягнути керівника боржника, а саме солідарної відповідальності (ч. 6 ст. 34 КУзПБ) та субсидіарної відповідальності (ч. 2 ст. 61 КУзПБ).

Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи, доводи про притягнення ОСОБА_1 до солідарної відповідальності є обґрунтованими.

Окрім цього, заявником заявлено про стягнення з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Так, у зв`язку із розглядом справи № 910/2971/20 в частині притягнення ОСОБА_1 до солідарної відповідальності разом з боржником, Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компаніям "Паритет" були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн. відповідно до Додатку №2 до Договору про надання правової допомоги адвоката №04/02/2020 від 04.02.2020 року.

Відповідно до Додатку №2, оплата послуг адвоката здійснюється Клієнтом у безготівкові формі на банківський рахунок адвоката Квітіна Р.В. до 01.09.2021 року.

Дослідивши матеріали справи та здійсненні дії та витрати на професійну правничу допомогу, суд ухвалив клопотання задовольнити.

Враховуючи вищезазначене, керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання про притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДІНЖИНІРИНГ".

3. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компаніям "Паритет" (Код , адреса місцезнаходження: 04073, м. Київ, вулиця Кирилівська, будинок 154) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень.

4. Видати наказ.

5. Копію ухвали направити усім учасникам провадження у справі.

Повний текст ухвали складено 14.12.2021

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Івченко