У Х В А Л А

09 грудня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/698/21
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Ноувен М.П., розглянувши заяву Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради Чернігівської області про відвід судді

у справі № 927/698/21

за позовом: Комунального некомерційного підприємства "Прилуцька центральна районна лікарня" Прилуцької районної ради Чернігівської області,

вул. Київська, 98, м. прилуки, Чернігівська обл., 17500;

до відповідача: Чернігівської філії Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ",

пр-т Миру, 21-А, м. Чернігів, 14000;

про скасування висновку експерта з технічного обстеження;

без виклику представників сторін;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне некомерційне підприємство "Прилуцька центральна районна лікарня" Прилуцької районної ради Чернігівської області звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Чернігівської філії Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" про скасування Висновку щодо доступності для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення будівель та споруд поліклінічного корпусу, дитячого відділення, хірургічного корпусу, терапевтичного корпусу, в яких здійснює свою діяльність Комунальне некомерційне підприємство "Прилуцької центральної районної лікарні" Прилуцької районної ради Чернігівської області за адресою: Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Київська, 98, від 05.03.2021.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вказаний звіт винесено з порушенням і підлягає скасуванню.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.07.2021 відмовлено у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2021 ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 05.07.2021 у справі № 927/698/21 скасовано, матеріали справи повернуто до Господарського суду Чернігівської області.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи від 23.11.2021 з урахуванням п. 9 Рішення зборів суддів Господарського суду Чернігівської області від 03.09.2020 справу № 927/698/21 передано судді Ноувен М.П.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.11.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10 днів з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви зазначені в ухвалі суду, шляхом: надання до суду інформації з визначенням повної назви, адреси, засобів зв`язку, ідентифікаційного коду юридичної особи, надання доказів того, що філія наділена відповідними повноваженнями на представництво юридичної особи у суді, викладення обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги з визначенням правових підстав позову з урахуванням вимог ст.16 ЦК України, ст.20 ГК України та ст. 5 ГПК України щодо вибраного позивачем способу захисту свого порушеного права.

Крім того, у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи № 927/698/21 позовної заяви та доданих документів, зобов`язано позивача у строк, встановлений у п. 2 зазначеної ухвали, направити до Господарського суду позовну заяву № 2024 від 30.06.2021 та всі додані до неї документи.

08.12.2021 на адресу Господарського суду Чернігівської області від позивача надійшла заява про відвід судді Ноувен М.П.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що суддя Ноувен М.П. брала участь у розгляді цього ж позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав та 05.07.2021 відмовила у відкритті провадження. Постановою апеляційного господарського суду від 30.09.2021 по справі № 927/698/21 скасовано ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 05.07.2021. Тобто відбувається фактично новий розгляд справи за участю судді, увалу якої було скасовано.

Отже, участь судді Господарського суду Чернігівської області Ноувен М.П. у розгляді справи № 927/698/21 викликає сумнів щодо неупередженості під час розгляду даної справи.

Розглянувши заяву про відвід судді суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 35 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

У разі скасування апеляційною або касаційною інстанцією ухвал, які стосуються виключно руху справи та якими провадження у справі не закінчується (у даному випадку ухвали про відмову у відкритті провадження у справі), справа може бути передана у встановленому порядку на розгляд судді, яким винесено відповідну ухвалу.

Отже, скасування апеляційною інстанцією ухвали суду про відмову у відкритті провадження у справі, тобто ухвали, винесеної не за наслідком розгляду спору по суті, не може бути підставою в розумінні ч.1 ст. 36 ГПК України для заявлення відводу судді.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, передача судової справи (матеріалів кримінального провадження) раніше визначеному судді, колегії суддів, палаті або об`єднаній палаті проводиться модулем автоматизованого розподілу щодо судових справ, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження) та ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи.

Відповідно до п.9 Рішення зборів суддів Господарського суду Чернігівської області від 03.09.2020, передача (або розподіл) справ (заяв), по яким апеляційною та/або касаційною інстанціями скасовані ухвали, прийняті на підставі ст. 111, 112, 140, 174, 175, 226, 227, 228, 323 ГПК України, здійснюється судді, який приймав скасований процесуальний документ, а у разі його відсутності (відпустка, відрядження, хвороба) або відключення від розподілу - в загальному порядку з урахуванням спеціалізації.

За приписами ст. 38 ГПК України вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. Водночас, для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

У даному випадку, заявлені підстави для відводу судді не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки не стосуються особистого відношення судді до результатів розгляду справи, а тільки відображають власну позицію заявника.

Більш того, будь-яких належних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та безсторонності судді до заяви про відвід не надано.

Крім того, з метою встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), якими позивач обґрунтовує вимоги, для правильного вирішення спору, судом винесена ухвала про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків останньої.

Таким чином, судом вчинено дії для з`ясування всіх обставин справи з метою прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що позивачем не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (Заява N21722/11) від 09.01.2013 було зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 (Заява N33949/02) Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Крім того, суд наголошує, що суддя відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами.

Таку суддівську дискрецію або суддівський розсуд визначають як повноваження, надані особі, яка володіє владою вибирати між двома чи більше альтернативами, коли кожна з альтернатив законна.

Таким чином, суд вважає, що наведені заявником обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35,36 ГПК України, для відводу судді Ноувен М.П.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заява про відвід не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді Ноувен М.П., наведені у ст. 35,36 ГПК України як підстава для відводу, судом не встановлені та спростовуються наявними матеріалами, заявлений відвід судді Ноувен М.П. - є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. 35,36,39,234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Подану заяву про відвід судді Ноувен М.П. у справі № 927/698/21 визнати необґрунтованою та передати її на розгляд іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П.Ноувен