УХВАЛА

про передачу матеріалів позовної заяви за підсудністю

м. Київ

13.12.2021Справа № 910/19842/21

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи - підприємця Данилець Ірини Олександрівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАХЕЛС"

про стягнення 316560,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Данилець Ірина Олександрівна звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМЕХЕЛС" про стягнення 316560,96 грн., а саме 266 562,48 грн. основного боргу, 14867,41 грн. процентів річних та 35131,07 грн. втрат від інфляції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору суборенди № 3-12-17 від 20.12.2017 року в частині своєчасної сплати орендної плати, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нараховані проценти річних та втрати від інфляції.

Положеннями статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.

Згідно п. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Відповідно до ст. 24 Господарського процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За загальним правилом згідно з положеннями ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу, місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 вказаної статті).

Відповідно до п.10 ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, - місцезнаходження юридичної особи.

Як встановлено судом, в позовній заяві в якості відповідача визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРМАХЕЛС" (), місцезнаходженням якого є: 03035, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЯ СУРІКОВА, будинок 3, корпус 8-Б, ЛІТЕРА Г.

Разом з тим, частиною 3 статті 30 ГПК України встановлено виключну підсудність справ, що виникають зі спорів щодо нерухомого майна, які розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові Великої Палата Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 зазначено, що до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України (п.7.26. постанови).

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Водночас судом взято до уваги, що аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, згідно п.7.36. якої виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Оскільки спір у даній справі виник у правовідносинах з суборенди нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 410,70 кв.м, розташованого на першому та підвальному поверхах будівлі за адресою: Вінницька область, смт. Піщанка, вул. Центральна, 49, та пов`язаний зі стягнення суборендної плати за користування майном, тому, враховуючи наведені норми процесуального закону та вищевказані позиції Великої Палати Верховного Суду, цей спір має розглядатися за місцезнаходженням майна за правилами виключної підсудності, встановленими частиною 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає передачі за підсудністю до Господарського суду Вінницької області.

У відповідності до вимог статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (ч. 1 ст. 31 ГПК України).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ГПК України).

Спори між судами щодо підсудності не допускаються (ч. 6 ст. 31 ГПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали позовної заяви у справі № 910/19842/21 підлягають передачі за територіальною підсудністю до Господарського суду Вінницької області.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 233-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Направити матеріали позовної заяви Фізичної особи - підприємця Данилець Ірини Олександрівни про стягнення 316560,96 грн. з доданими до неї документами за територіальною підсудністю до Господарського суду Вінницької області (21018, м. Вінниця, вулиця Пирогова, 29).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 13.12.2021 року та може бути оскаржена у строки та порядку, встановленому статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М. Селівон