ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.11.2021 Справа № 905/1580/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В., при секретарі судового засідання Мальованій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ (01103, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 14/1; )

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгівельна фірма УКРМЕТЕКСПОРТ (84313, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 11; )

про стягнення заборгованості в розмірі 1 500 000 грн,-

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгівельна фірма УКРМЕТЕКСПОРТ (84313, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 11; )

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ (01103, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 14/1; )

про визнаня недійсним договору поставки №П1601/18 від 16.01.2018

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Макаров А.А. (ордер АН№1017048 від 19.08.2020, свідоцтво ДН№4777 від 25.01.2017)

від відповідача за первісним позовом: Білоус І.Г. (ордер АН№1022803 від 30.11.2020, свідоцтво №3647 від 10.11.2010)

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою відповідальністю ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгівельна фірма УКРМЕТЕКСПОРТ про стягнення заборгованості в розмірі 1 500 000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки №П1601/18 від 16.01.2018, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 1 500 000 грн.

16.10.2020 через канцелярію суду від товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгівельна фірма УКРМЕТЕКСПОРТ надійшла зустрічна позовна заява до товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ про визнання недійсним договору поставки №П1601/18 від 16.01.2018.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог товариство з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгівельна фірма УКРМЕТЕКСПОРТ посилається на те, що договір поставки №П1601/18 від 16.01.2018 є недійсним, оскільки він містить підроблений підпис директора товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгівельна фірма УКРМЕТЕКСПОРТ Киричека Сергія Миколайовича.

Ухвалою суду від 03.02.2021 призначено судову почеркознавчу експертизу у справі №905/1580/20, проведення якої доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та зупинено провадження у справі №905/1580/20 на час проведення експертизи.

26.04.2021 разом із матеріалами справи на адресу суду надійшло клопотання судового експерта Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Акулова О.В. №1853-1855 від 13.04.2021 щодо надання досліджуваних документів, порівняльного матеріалу та даних для проведення дослідження, в якому останній просив суд надати додаткові матеріали.

Ухвалою суду від 05.05.2021 поновлено провадження у справі № 905/1580/20.

Ухвалою суду від 01.06.2021 долучено до матеріалів справи №905/1580/20 пояснення відповідача за первісним позовом з визначенням переліку документів, в яких містяться вільні та умовно-вільні зразки почерку та підписів Киричека С.М., а також експертиментальні зразки підпису Киричека С.М., відібрані в судовому засіданні 01.06.2021. Також вказаною ухвалою зупинено провадження у справі №905/1580/20 до закінчення проведення судової почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 03.02.2021.

09.08.2021 разом із матеріалами справи на адресу суду надійшло клопотання судового експерта Донецького відділення Інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України Акулова О.В. №1853-1855 від 29.07.2021 щодо надання додаткового порівняльного матеріалу та даних для проведення дослідження, в якому останній просив суд надати додатковий порівняльний матеріал.

Ухвалою суду від 19.08.2021 поновлено провадження у справі № 905/1580/20.

Ухвалою суду від 09.09.2021 долучено до матеріалів справи №905/1580/20 пояснення відповідача за первісним позовом з визначенням переліку документів, в яких містяться вільні та умовно-вільні зразки почерку та підписів Киричека С.М. Також вказаною ухвалою зупинено провадження у справі №905/1580/20 до закінчення проведення судової почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 03.02.2021.

11.11.2021 на адресу суду повернулись матеріали справи № 905/1580/20 разом із висновком експерта Донецького відділення Інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України Акулова О.В. № 1853-1855 від 04.11.2021.

Ухвалою суду від 12.11.2021 поновлено провадження у справі № 905/1580/20.

Представник позивача за первісним в судове засідання з`явився, наполягав на задоволенні первісних позовних вимог та просив відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом в судове засідання з`явився, проти задоволення первісних позовних вимог заперечував та наполягав на задоволенні зустрічних позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

16.01.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ (далі постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгівельна фірма УКРМЕТЕКСПОРТ (далі покупець) було укладено договір поставки № П1601/18 (далі-договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю сталевий вуглецевий брухт та відходи чорних металів (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, що передбачені даним договором.

Найменування, кількість, ціни, вартість та строки постачання товару вказуються сторонами у накладних та рахунках, які є невід`ємною частиною даного договору (.п 1.3. договору).

Згідно п. 2.1 договору ціна на товар, що постачається за даним договором, визначається на умовах «Франко-склад продавця» м. Дружківка згідно Інкотермс -2010 та складає 6000,00 грн. за тонну.

Курс долару на момент підписання договору складає 28,5676 грн./дол. Якщо при здійсненні оплати за товар відбудеться зміна курсу, ціна товару збільшується пропорційно зміні.

Загальна кількість товару, що постачається за договором складає 250 тонн. (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 2.3 договору загальна сума даного договору визначається як сумарна вартість товару, фактично поставленого згідно накладних.

Орієнтовна сума договору складає 1 500 000,00 грн. (один мільйон п`ятсот тисяч гривень).

Згідно п. 3.1. договору товар постачається транспортом покупця та за його рахунок на умовах «Франко-склад Продавця» (Інкотермс 2010) м. Дружківка протягом 5 днів після підписання договору.

Датою поставки вважається дата видаткової накладної (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору покупець перераховує на розрахунковий рахунок продавця передоплату у розмірі 100 % вартості партії товару, що постачається, протягом 3 днів після виставлення рахунку.

Згідно п. 9.1. договору він набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2018 року, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами їх зобов`язань.

Вищезазначений договір підписаний представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками сторін договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов вищезазначеного договору позивачем за первісним позовом було поставлено товару на суму 1 500 000,00 грн. з ПДВ, що підтверджується накладною № 0119/001 від 19.01.2018 на суму 1500 000,00 грн. з ПДВ.

У зв`язку з тим, що оплату за поставлений товар не було здійснено відповідачем, ТОВ ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ зверталось до ТОВ Зовнішньоторгівельна фірма УКРМЕТЕКСПОРТ з вимогою № 01-08/2020 від 19.08.2020 про сплату поставленого товару у розмірі 1 500 000, 00 грн. (т.1, а.с. 11-12).

Однак вищезазначена сума залишилась не сплаченою ТОВ Зовнішньоторгівельна фірма УКРМЕТЕКСПОРТ, ТОВ ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ звернулось із даним позовом до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Оцінюючи правомірність заявлених первісних позовних вимог суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язань.

Оцінивши зміст зазначеного договору, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладена угода за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України та ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином в силу статті 265 Господарського кодексу України, статті 712 і 655 Цивільного кодексу України, пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, в асортименті, кількості, якості та за ціною, визначеними у специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем за первісним позовом договір поставки № П1601/18 від 16.01.2018 є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов`язань, визначених його умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вже зазначалося, згідно п. 4.1. договору покупець перераховує на розрахунковий рахунок продавця передоплату у розмірі 100 % вартості партії товару, що постачається, протягом 3 днів після виставлення рахунку.

Суд зазначає, що виставлення рахунків за змістом означених положень договору не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 Цивільного кодексу України.

Крім того, за своєю природою рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати кошти.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 29.09.2009р. у справі №3-3902к09, від 29.09.2009р. у справі №37/405, а також у постанові Верховного Суду від №910/9472 від 23.01.18р., в яких суд зазначив, що рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати певні кошти та ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст.613 Цивільного кодексу України; а отже, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку сплатити за надані послуги.

Як встановлено судом, позивачем за первісним позовом поставлено продукцію відповідачу на суму 1 500 000,00 грн. з ПДВ, що підтверджується накладною № 0119/001 від 19.01.2018 на суму 1 500 000,00 грн. з ПДВ (т.1, а.с. 9).

Під час розгляду даної справи відповідач за первісним позовом проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на те, що договір поставки № П1601/18 від 16.01.2018, накладна № 0119/001 від 19.01.2018 та акт звірки взаємних розрахунків за вказаною накладною не підписувалися директором ТОВ Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт Киричеком С.М. Суд відхиляє вказані доводи відповідача за первісним позовом, оскільки в матеріалах справи наявний висновок експерта Донецького відділення Інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України Акулова О.В. № 1853-1855 від 04.11.2021, складений на виконання ухвали суду від 03.02.2021 по справі № 905/1580/20, відповідно до якого вказані документи підписані директором товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт Киричеком Сергієм Миколайовичем, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, а також з огляду на наявність в матеріалах справи оригіналу накладної № 0119/001 від 19.01.2018 до договору поставки № П1601/18 від 16.01.2018, підписаного представниками обох сторін без зауважень та заперечень, факт отримання від позивача за первісним позовом товару з боку відповідача за вищевказаним договором відповідачем за первісним позовом не спростовано належними та допустими доказами.

Сплату заборгованості боржником не здійснено, доказів перерахування коштів на користь позивача суду не надано, документів, а також матеріалів, які б спростовували твердження позивача, суду також не надано.

Таким чином, відповідач за первісним позовом свої зобов`язання за договором поставки № П1601/18 від 16.01.2018 щодо оплати отриманого товару в обумовлені договором строки не виконав, а отже прострочив виконання зобов`язання у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України. Доказів зворотнього суду не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісних позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 1 500 000,00 грн.

Щодо зустрічних позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгівельна фірма УКРМЕТЕКСПОРТ до товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ про визнання недійсним договору поставки №П1601/18 від 16.01.2018, суд зазначає наступне.

Позивач за зустрічним позовом в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що договір поставки № П1601/18 від 16.01.2018 між ТОВ ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ та ТОВ ЗТФ УКРМЕТЕКСПОРТ не підписувався директором ТОВ Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт Киричеком С.М., а доданий до позовної заяви договір містить підроблений підпис директора ТОВ Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт Киричека С.М. Крім того, директор ТОВ Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт Киричеком С.М. не уповноважував будь-яку іншу особу підписувати договір поставки № П1601/18 від 16.01.2018, а товариство дізналося про наявність вказаного договору після отримання в серпні 2020 року від ТОВ ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ вимоги № 01-08/202 про сплату заборгованості за договором поставки № П1601/18 від 16.01.2018 року, до якої було додано даний договір. Також ТОВ ЗТФ УКРМЕТЕКСПОРТ наголошувало на тому, що акт звірки за договором поставки № П1601/18 від 16.01.2018 року та накладна № 0119/001 від 19.01.2018 року не підписувались директором ТОВ Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт Киричеком С.М., а містять підроблений підпис директора ТОВ Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт Киричека С.М.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, серед яких вказано правочини і договори, визначено ст.11 ЦК України.

У відповідності до ст.ст.15, 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналогічно ст.20 Господарського кодексу України передбачає можливість визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом з метою захисту прав і законних інтересів суб`єкта господарювання.

Вирішуючи спір про визнання договору недійсним, суд має встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання такого правочину недійсним на момент його вчинення, а тому для з`ясування наявності чи відсутності таких обставин, суд повинен дослідити оспорюваний договір та надати йому правову оцінку.

У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, проте у випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи по суті переданий на розгляд господарського суду спір про визнання недійсним договору, суд повинен з`ясувати, зокрема, підстави для визнання недійсним договору, оскільки недійсність правочину може наступати лише з певним порушенням закону. При цьому, спір - це розбіжності або суперечності між суб`єктами правовідносин з питання факту або права.

Згідно зі ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

У відповідності до ст.3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Презумпція правомірності правочину закріплена у ст.204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. У випадках, прямо не передбачених у законодавстві, презумпція правомірності правочину може бути спростована судом.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України та ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на висловлені заперечення ТОВ ЗТФ УКРМЕТЕКСПОРТ щодо справжності підпису директора ТОВ Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт Киричека С.М. на договорі поставки № П1601/18 від 16.01.2018 року, накладній № 0119/001 від 19.01.2018 року та акті звірки взаємних розрахунків за договором поставки № П1601/18 від 16.01.2018 року, ухвалою суду від 03.02.2021 судом було призначено судову почеркознавчу експертизу по справі № 905/1580/20, проведення якої доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (84112, Донецька область, м. Слов`янськ вул. Поштова, 67).

2. На вирішення судових експертів, яким буде доручено проведення судової експертизи, поставлено наступні запитання:

- чи виконано підпис від імені генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт у договорі поставки №П1601/18 від 16.01.2018 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ (ідентифікаційний код юридичної особи у єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 35264020, адреса: 01103, місто Київ, вул. Мечнікова, 14/1), та товариством з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт (ідентифікаційний код юридичної особи у єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 20353350, адреса: 84313, Донецька область, місто Краматорськ, вул. Б. Хмельницького, 11), директором товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт Киричеком Сергієм Миколайовичем, ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншою особою?

- чи виконано підпис від імені директора товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт у накладній № 0119/001 від 19.01.2018 року, складеної за договором поставки № П1601/18 від 16.01.2018 року, директором товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт Киричеком Сергієм Миколайовичем, ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншою особою?

- чи виконано підпис від імені директора товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт у акті звірки взаємних розрахунків за договором поставки № П1601/18 від 16.01.2018 року, директором товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт Киричеком Сергієм Миколайовичем, ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншою особою?

11.11.2021 на адресу суду повернулись матеріали справи № 905/1580/20 разом із висновком експерта Донецького відділення Інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України Акулова О.В. № 1853-1855 від 04.11.2021, відповідно до якого:

1) підпис від імені генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт у договорі поставки №П1601/18 від 16.01.2018 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ (ідентифікаційний код юридичної особи у єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 35264020, адреса: 01103, місто Київ, вул. Мечнікова, 14/1), та товариством з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт (ідентифікаційний код юридичної особи у єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 20353350, адреса: 84313, Донецька область, місто Краматорськ, вул. Б. Хмельницького, 11), виконано директором товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт Киричеком Сергієм Миколайовичем, ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) підпис від імені директора товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт у накладній № 0119/001 від 19.01.2018 року, складеної за договором поставки № П1601/18 від 16.01.2018 року, виконано директором товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт Киричеком Сергієм Миколайовичем, ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

3) підпис від імені директора товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт у акті звірки взаємних розрахунків за договором поставки № П1601/18 від 16.01.2018 року, виконано директором товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт Киричеком Сергієм Миколайовичем, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Експертне дослідження проведено старшим судовим експертом сектору криміналістичних, психологічних та спеціальних видів досліджень Донецького відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Акулову Олександру Валентиновичу, який має вищу юридичну, експертно-криміналістичну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліст, кваліфікацію судового експерта 4 класу за спеціальностями 1.1. «Дослідження почерку і підписів», 2.1 «Дослідження реквізитів документів» та 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів» (свідоцтво № 136-21/Д від 01.07.2021 видане ЦКК МЮ України; дійсне до 27.04.2023), стаж експертної роботи з 1987 року.

Як в ухвалі господарського суду від 03.02.2021 так і у висновку, було попереджено експерта про кримінальну відповідальність ст. ст. 384,385 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

В силу ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Дослідивши висновок експерта №1853-1855 від 04.11.2021 у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами, господарський суд дійшов висновку, що експертом було надано повні та точні відповіді на порушені питання у відповідності до інших фактичних даних. Дослідницька частина та підсумковий висновок судової експертизи узгоджені між собою; експертний висновок обґрунтований та узгоджений з іншими матеріалами справи.

З урахуванням положень вище наведених процесуальних норм, суд вважає висновок експерта №1853-1855 від 04.11.2021 належним доказом у даній справі, з огляду на те, що він не суперечить матеріалам справи та на його підставі можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (зазначену правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Судом встановлено, що умови договору поставки №П1601/18 від 16.01.2018 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ та товариством з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт були погоджені сторонами, договір підписаний належними представниками сторін та скріплений печатками обох сторін договору.

Отже, спірний договір поставки укладений, оскільки відповідає всім умовам, як то: вимоги до умов, які породжують господарські зобов`язання; суттєві умови договору; порядок укладення; інші особливості укладення договору, тощо.

Позивачем за зустрічним позовом не спростовано висновку судового експерта щодо підписання договору поставки №П1601/18 від 16.01.2018 директором товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт Киричеком Сергієм Миколайовичем, а не іншою невідомою особою, тому такий правочин відповідає вимогам ч.ч. 2-3 ст. 203 ЦК України та є дійсним.

Отже, встановивши, що спірний договір поставки №П1601/18 від 16.01.2018 з боку товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт підписано директором Киричеком Сергієм Миколайовичем, що свідчить про наявність волевиявлення на поставку товару, передбаченого умовами спірного договору, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для визнання спірного договору недійсним, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні зустрічних позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 123 та ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ до товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгівельна фірма УКРМЕТЕКСПОРТ про стягнення заборгованості в розмірі 1 500 000 грн., задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ (01103, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 14/1; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгівельна фірма УКРМЕТЕКСПОРТ (84313, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 11; ) заборгованість в розмірі 1 500 000 грн., судовий збір в розмірі 225 000,00 грн.

У задоволенні зустрічних позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгівельна фірма УКРМЕТЕКСПОРТ до товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОІНВЕСТ МЕТАЛ про визнання недійсним договору поставки №П1601/18 від 16.01.2018 відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 29.11.2021 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.12.2021.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова