Справа № 909/391/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2021 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Сегін І. В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 909/391/21 за позовом Керівника Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави до Єзупільської селищної ради та товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгової фірми "Угринів" про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради, визнання недійсною угоди про відшкодування збитків та повернення земельних ділянок.

Керівник Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області в інтересах держави з позовом до відповідачів Єзупільської селищної ради та ТОВ ВТФ "Угринів" про визнання незаконним та скасування рішення Єзупільської селищної ради Івано-Франківської області "Про заключення угоди по відшкодуванню втрат" від 27 лютого 2021 р.; визнання недійсною угоди про порядок відшкодування збитків (шкоди) місцевого бюджету від недоотримання доходів за фактичне землекористування на території селища Єзупіль від 01 березня 2021 р. та витребування у ТОВ ВТФ "Угринів" одержаних за актом передавання-приймання від 01 березня 2021 р. земельних ділянок орієнтовною площею 94 га, які розташовані за адресою: Івано-Франківська область селище Єзупіль (в урочищах "Перелізки", "Бетеньково", "Біля цегельні"). В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що передача в користування ТОВ ВТФ "Угринів" земельних ділянок шляхом укладення угоди про порядок відшкодування збитків (шкоди) місцевого бюджету від недоотримання доходів за фактичне землекористування на території селища Єзупіль, є порушенням вимог земельного законодавства, оскільки під час її укладення сторони намагались приховати зміст та наслідки іншого правочину, а саме договір оренди земельних ділянок (удаваність правочину). Також прокурор вказав на те, що приймаючи оскаржуване рішення та укладаючи спірну угоду Єзупільська селищна рада створила умови, за яких ТОВ ВТФ "Угринів" отримало в користування земельні ділянки, без проведення земельних торгів, не на конкурентних засадах.

07 травня 2021 р., суд постановив ухвалу про залишення даної позовної заяви без руху та зобов`язав Івано-Франківську окружну прокуратуру Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути виявлені недоліки.

21 травня 2021 р., до канцелярії суду надійшла заява Керівника Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області про усунення недоліків позовної заяви.

26 травня 2021 р., суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 01 липня 2021 р.

01 липня 2021 р., суд відклав підготовче засідання на 05 серпня 2021 р.

05 серпня 2021 р., до суду надійшов відзив ТОВ ВТФ "Угринів" на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що відповідач щодо позову заперечує, при цьому зазначив, що ТОВ ВТФ "Угринів" звернулося до Єзупільської селищної ради із клопотанням про надання в користування земельних ділянок з орендною платою 3 % від нормативної грошової оцінки земель і чинним законодавством не передбачено обов`язку особи перевіряти правомірність дій органу щодо надання останнім земельної ділянки в аспекті дотримання порядку розпорядження нею. Крім того, відповідач вказав на те, що прокурор не є власником спірних земельних ділянок, тому він не вправі звертатися до суду з вимогою про витребування земельних ділянок у ТОВ ВТФ "Угринів".

13 серпня 2021 р., Керівник Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області до суду подав заяву, в порядку ст. 46 ГПК України, про зміну предмету позову, в якій зокрема просить суд: - визнати незаконним та скасування рішення Єзупільської селищної ради Івано-Франківської області "Про заключення угоди по відшкодуванню втрат" від 27 лютого 2020 р.; - визнати недійсною угоду про порядок відшкодування збитків (шкоди) місцевого бюджету від недоотримання доходів за фактичне землекористування на території селища Єзупіль від 01 березня 2021 р. та ТОВ ВТФ "Угринів" повернути Єзупільській селищній раді одержані за актом передавання-приймання від 01 березня 2021 р. земельні ділянки орієнтовною площею 94 га, які розташовані за адресою: Івано-Франківська область селище Єзупіль (в урочищах "Перелізки", "Бетеньково", "Біля цегельні").

18 серпня 2021 р., від прокуратури через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій прокурор зазначив, що ним у позовній заяві обґрунтовано підстави звернення до суду наявністю порушень інтересів держави, яка полягає у незаконному використанні ТОВ ВТФ "Угринів" земельних ділянок орієнтовною площею 94 га, що порушує встановлений законом порядок набуття права користування земельними ділянками та призводить до втрати територіальною громадою можливості отримання максимального розміру плати за користування землею. Також прокурор вказав на те, що твердження відповідача про те, що прокурор не наділений правом на звернення до суду у даному провадженні, так як він не є власником спірних ділянок, є безпідставним.

28 жовтня 2021 р., до суду надійшло клопотання ТОВ ВТФ "Угринів" про здійснення розгляду даної справи без участі представника ТОВ ВТФ "Угринів".

18 листопада 2021 р., підготовче провадження у справі суд закрив та призначив розгляд справи по суті на 09 грудня 2021 р.

Представник відповідача Єзупільської селищної ради в жодне судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, хоча про дату, час і місце проведення судових засідань у цій справі був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд

в с т а н о в и в:

25 лютого 2021 р., ТОВ ВТФ "Угринів" звернулося до Єзупільської селищної ради із клопотанням про надання в платне користування земельних ділянок в селищі Єзупіль орієнтовною площею 94 га для товарного виробництва з орендною платою 3% від нормативної грошової оцінки земель.

За результатами розгляду цього клопотання, 27 лютого 2021 р., Єзупільською селищною радою прийнято рішення про надання дозволу ТОВ ВТФ "Угринів" на заключення угоди по відшкодуванню втрат за фактичне користування землею резервного фонду в межах населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 11 місяців площею 94 га, встановлено плату за користування земельними ділянками в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок та зобов`язано селищного голову заключити та підписати угоду по відшкодуванню втрат з ТОВ ВТФ "Угринів" за користування землею.

01 березня 2021 р., Єзупільська селищна рада та ТОВ ВТФ "Угринів" уклали тимчасову угоду № 4 про порядок відшкодування збитків (шкоди) місцевого бюджету від недоотримання доходів за фактичне землекористування на території селища Єзупіль, відповідно до п. 1 якої ТОВ ВТФ "Угринів" (землекористувач), що користується земельними ділянками орієнтовною площею 94 га, розташованою за адресою: Івано-Франківська область, селище Єзупіль (в урочищах "Перелізки", "Бетеньково", "Біля цегельні"), зобов`язується сплатити на розрахунковий рахунок Єзупільської селищної ради кошти в сумі 98 087 грн за фактичне землекористування за період від 01 березня 2021 року по 01 лютого 2022 р.

Із змісту наявного в матеріалах справи акту передавання-приймання земельних ділянок в користування від 01 березня 2021 р. вбачається, що Єзупільська селищна рада (орендодавець) передала, а ТОВ ВТФ "Угринів" (орендар) прийняв в користування в селищі Єзупіль земельні ділянки для ведення товарного сільсько-господарського виробництва орієнтовною площею 94 га терміном на 11 місяців.

Факт передачі в користування ТОВ ВТФ "Угринів" земельних ділянок не заперечується Єзупільською селищною радою, про що свідчить наявний в матеріалах справи лист від 09 березня 2021 р. вих. № 224.

Прокурор встановивши порушення вимог земельного законодавства, звернувся з позовом до суду задля поновлення порушених прав та інтересів держави.

Отже, предметом даного спору є вимога прокурора про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради, визнання недійсною угоди про відшкодування збитків та повернення земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 та ч. 2 ст. 19 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

За змістом ч. 1 ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Оскаржуючи угоду про порядок відшкодування збитків (шкоди) місцевого бюджету від недоотримання доходів за фактичне землекористування на території селища Єзупіль, прокурор стверджує, що остання є удаваною, якою сторони фактично приховали укладення договору про оренду землі і умови спірної угоди свідчать про те, що ТОВ ВТФ "Угринів" фактично отримало в оренду земельні ділянки орієнтовною площею 94 га, порядок надання яких регулюється нормами Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Так, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст. 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передавати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Враховуючи наведене та беручи до уваги умови тимчасової угоди № 4, суд дійшов висновку, що по своїй правовій природі остання містить ознаки договору оренди; у її пунктах присутній акцент на платне, строкове користування земельною ділянкою, що дає підстави ідентифікувати оскаржувану угоду саме як договір оренди землі, тому суд застосовує законодавство, що регулює оренду землі та порядок укладення договору оренди земельної ділянки.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі".

В ч. 1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Отже, законодавцем встановлений єдиний правовстановлюючий документ, яким врегульовано відносини щодо оренди землі.

В ст. 203 ЦК України визначено загальні вимоги додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом ст. 6 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як визначено в положеннях ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 17 Закону України "Про оренду землі" визначено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з статтями 4, 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державну реєстрацію речових прав та обтяжень на нерухоме майно, що посвідчують право постійного користування та право оренди земельної ділянки здійснює реєстраційна служба, яка входить у склад управління юстиції.

Оскаржувана угода, яка фактично є договором оренди, у встановленому порядку не зареєстрована.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

В частинах 2, 3 ст. 134 ЗК України визначено випадки за якими земельні ділянки або право на них не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах). Однак, передача в оренду земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва до згаданих випадків не належить, а тому необхідною умовою для передачі в оренду в такому випадку є проведення земельних торгів, за результатами яких органом місцевого самоврядування приймається відповідне рішення.

За змістом ст. 135 ЗК України, земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Приймаючи спірне рішення Єзупільська селищна рада передала земельні ділянки орієнтовною площею 94 га з порушенням вимог статей 124, 127, 134, 135 Земельного кодексу України, без проведення земельних торгів, що призвело до незаконного користування ТОВ ВТФ "Угринів" земельними ділянками не на конкурентних засадах.

Наведені вище обставини є підставою для визнання недійсною тимчасової угоди № 4 про порядок відшкодування збитків (шкоди) місцевого бюджету від недоотримання доходів за фактичне землекористування на території селища Єзупіль від 01 березня 2021 р. згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Натомість, земельні ділянки орієнтовною площею 94 га, які розташовані за адресою: Івано-Франківська область селище Єзупіль (в урочищах "Перелізки", "Бетеньково", "Біля цегельні") як об`єкт цивільного права у відповідності до ч. 1 ст.79-1 ЗК України не сформовані, тож як наслідок їх використання здійснюється без визначення меж.

Також, у відповідності до частин 3, 4 ст. 79-1 ЗК України та ст. 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр", інформація щодо спірних земельних ділянок до Державного земельного кадастру не внесена, кадастровий номер не присвоєно.

Наведені порушення створюють умови, за яких суб`єкт господарювання фактично може користуватися більшою площею землі ніж передбачено у рішенні.

Відсутність даних у Державному земельному кадастрі про спірні земельні ділянки позбавляє можливості визначити їх реальну нормативно-грошову оцінку і як наслідок також призводить до втрати можливості отримання територіальною громадою більшого розміру орендної плати.

Частиною 8 статті 93 ЗК України передбачено, що орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

В ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про оренду землі" визначено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 12 ЗК України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада здійснює передачу у власність або надання у користування земельної ділянки виключно відповідно до закону та у порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За змістом ч. 1 ст. 21 ЦК України, ст. 152 Земельного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що рішення Єзупільської селищної ради "Про заключення угоди по відшкодуванню втрат" від 27 лютого 2021 р. прийняте всупереч вимогам чинного законодавства України, відтак його слід визнати незаконним та скасувати.

Щодо вимоги прокурора про повернення Єзупільській селищній раді одержані за актом передавання-приймання від 01 березня 2021 р. земельні ділянки орієнтовною площею 94 га, які розташовані за адресою: Івано-Франківська область селище Єзупіль (в урочищах "Перелізки", "Бетеньково", "Біля цегельні") слід зазначити таке.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, внаслідок недійсності тимчасової угоди № 4 про порядок відшкодування збитків (шкоди) місцевого бюджету від недоотримання доходів за фактичне землекористування на території селища Єзупіль від 01 березня 2021 р. у ТОВ ВТФ "Угринів" відсутні правові підстави для користування земельними ділянками, а тому ТОВ ВТФ "Угринів" зобов`язане повернути у комунальну власність Єзупільської селищної ради земельні ділянки одержані за актом передавання-прийняття від 01 березня 2021 р.

Отже, позов керівника Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області слід задовольнити.

Судовий збір, згідно з положеннями ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідачів.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити;

рішення Єзупільської селищної ради Івано-Франківської області "Про заключення угоди по відшкодуванню втрат" від 27 лютого 2021 р. визнати незаконним та скасувати;

тимчасову угоду № 4 про порядок відшкодування збитків (шкоди) місцевого бюджету від недоотримання доходів за фактичне землекористування на території селища Єзупіль від 01 березня 2021 р. визнати недійсною;

товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-торгової фірми "Угринів" (вул. Незалежності, 185, с. Угринів, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77423; ідентифікаційний код 20533804) повернути Єзупільській селищній раді (вул. С. Бандери, буд. 50, смт. Єзупіль, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77411; ідентифікаційний код 04356142) одержані за актом передавання-приймання від 01 березня 2021 р. земельні ділянки орієнтовною площею 94 га, які розташовані за адресою: Івано-Франківська область, селище Єзупіль (в урочищах "Перелізки", "Бетеньково", "Біля цегельні");

з Єзупільської селищної ради Івано-Франківської області (вул. С. Бандери, буд. 50, смт. Єзупіль, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77411; ідентифікаційний код 04356142) на користь прокуратури Івано-Франківської області (вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76000; ідентифікаційний код 03530483, рахунок (IBAN) UA 0003924 в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 82017212) стягнути 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн витрат по сплаті судового збору;

з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгової фірми "Угринів" (вул. Незалежності, 185, с. Угринів, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77423; ідентифікаційний код 20533804) на користь прокуратури Івано-Франківської області (вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76000; ідентифікаційний код 03530483, рахунок (IBAN) UA 0003924 в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 82017212) стягнути 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І. В. Ткаченко

Повний текст рішення складено 13 грудня 2021 р.