ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021м. ДніпроСправа № 904/6669/21

за позовом ОСОБА_1 , м. Запоріжжя

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

про стягнення 82 641, 43 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2

від відповідача Іванченко І.С.

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - Відповідач) про стягнення суми 82 641,43 грн., з яких 55 034,94 грн. - втрати від інфляції, 27 606,49 грн. - 3 % річних.

Заявлені вимоги Позивач обґрунтовує порушенням з боку Відповідача виконання свого грошового зобов`язання, встановленого рішенням Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2783/18.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2021, відкрито провадження у справі №904/6669/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

06.10.2021 року, судом ухвалено про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

Відповідач проти задоволення заявлених вимог заперечував, посилаючись на те, що Фонд державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, є неналежним відповідачем у справі, оскільки постановою Центрального апеляційного Господарського суду від 15.07.2021 року по справі № 908/2783/18, якою скасовано ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.11.2020 року, змінено порядок виконання рішення суду в зазначеній справі, шляхом стягнення присудженої на користь Позивача заборгованості з Державного бюджету України.

18.11.2021 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в засіданні на 30.11.2021 року.

В порядку ст. 216 ГПК України, в судовому засіданні 30.11.2021 року оголошувалася перерва до 07.12.2021 року.

В судовому засіданні 07.12.2021 року, відповідно до ст.ст. 233, 240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог і заперечень сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 року по справі № 908/2783/18, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області та Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжя.

Зазначеним судовим рішенням з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області через Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі на користь ОСОБА_1 стягнуто 465 950 грн. 00 коп. боргу.

В апеляційному порядку рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 року не переглядалося.

31.05.2019 року на виконання рішення Господарського суду Запорізької області видано наказ.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.09.2019 у справі № 908/2783/18, частково задоволено заяву позивача про заміну сторони боржника правонаступником та зміну порядку виконання пункту 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019, зокрема, змінено сторону боржника - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області на його правонаступника - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях. В іншій частині заяви відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2019 року, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.09.2019 у справі №908/2783/18 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.11.2020 відмовлено в задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про зміну порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 у справі № 908/2783/18.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2021 року, частково задоволено апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.11.2020 року. Зазначену вище ухвалу суду першої інстанції скасовано та постановлено нове рішення, яким заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про зміну порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 у справі № 908/2783/18 задоволено, змінено порядок виконання рішення від 06.05.2019 шляхом стягнення присудженої на користь Позивача суми боргу з Державного бюджету України. Видачу наказу на виконання даної постанови доручено Господарському суду Запорізької області.

Звертаючись із позовом у даній справі, Позивач зазначає, що оскільки станом на 15.07.2021 року рішення Господарського суду Запорізької області по справі № 908/2783/18 від 06.05.2019 року Регіональним відділенням ФДМ України Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях у повному обсязі не виконано, кредитор (позивач) вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних втрат та процентів річних, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За наведеним в позові розрахунком, розмір нарахованих Позивачем трьох відсотків річних за загальний період прострочення виконання грошового зобов`язання (з 01.06.2019 по 15.07.20210) складає 27 606,49 грн., сума інфляційних втрат за період з 01.08.2019 по 15.07.2021 становить 55 034,94 грн.

Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз змісту ч. 2 ст. 625 ЦК України дає підстави для висновку, що умовою застосування положень зазначеної норми матеріального закону, поряд із наявністю грошового зобов`язання та підтвердженням факту прострочення його виконання, є встановлення особи боржника, яка допустила прострочення виконання такого зобов`язання.

Як убачається з матеріалів справи, під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.11.2020 року про відмову в задоволенні заяви про зміну порядку виконання рішення суду по справі № 908/2783/18, суд апеляційної інстанції, аналізуючи положення чинного на час виникнення спірних у справі 908/2783/18 правовідносин, у своїй постанові від 15.07.2021 року дійшов висновку, що у випадку встановлення фактичних обставин перерахування до Державного бюджету України коштів, виручених під час приватизації державного майна, та ускладнення виконання рішення суду про повернення таких коштів зазначенням у рішенні державного органу, який не веде єдиного казначейського рахунка з обліку коштів Державного бюджету України (в даному випадку, рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 року таким органом зазначено РВ ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях) суди вправі вжити заходів до зміни виконання судового рішення.

При цьому, суд апеляційної інстанції вказав на те, що згідно наданих у справі платіжних доручень, кошти, отримані від повторної приватизації державного майна - об`єктів незавершеного будівництва, у період 2005-2016 років були перераховані з рахунку Регіонального відділення Фонду державного майна, а на рахунки Державного бюджету.

Надаючи оцінку зазначеним вище обставинам, апеляційний суд зазначив, що за приписами ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Зважаючи на обставини неможливості згідно з нормативно-правовим регулюванням акумулювати на рахунку РВ ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях у державному казначействі державні кошти, що ускладнює виконання судового рішення в даній справі, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність зміни порядку виконання судового рішення шляхом стягнення грошової суми з Державного бюджету України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції в своїй постанові від 15.07.2021 року фактично констатував неможливість виконання Регіональним відділення ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 року, через відсутність у зазначеного державного органу присуджених на користь Позивача сум, які ще в 2005-2016 роках (до ухвалення рішення) були перераховані органом приватизації до Державного бюджету, та відповідно наявність підстав для зміни порядку виконання рішення суду шляхом стягнення таких сум з Державного бюджету України.

З урахуванням наведених вище обставин, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для стягнення з Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахувань за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, підтвердженого рішенням Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2783/18, суд дійшов висновку, що РВ ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, є неналежним відповідачем за даним позовом, адже з моменту перерахування до Державного бюджету України коштів, стягнення яких було предметом спору по справі № 908/2783/18, зазначена особа не може відповідати за грошовим зобов`язанням, виконання якого має здійснювати орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджету, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

На підставі викладеного з урахуванням встановленого, заявлені позивачем вимоги підлягають відхиленню в повному обсязі.

Доводи позивача, наведені в спростування заперечень відповідача проти заявленого позову, зокрема, щодо здійснення нарахування відсотків річних та інфляційних втрат до дати винесення судом апеляційної інстанції постанови про зміну порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області, суд до уваги не приймає, адже обставини, які стали підставою для ухвалення апеляційною інстанцією зазначеного судового рішення, свідчать про те, що Відповідач (РВ ФДМУ) не мав впливу на повернення (сплату) присудженої до стягнення суми коштів, ще до ухвалення рішення суду у справі 908/2783/18 від 06.05.2019 року.

Згідно приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статями 73-80, 86, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.12.2021

Суддя О.В. Ліпинський