ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
07.12.2021 року м.Дніпро Справа № 904/3670/20
Центральний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)
суддів: Вечірка І.О., Мороза В.Ф.,
секретар судового засідання Колесник Д.А.
представники сторін:
від позивача: Кишковар Наталія Андріївна, довіреність №7/10-3426 від 24.12.2020 р., представник;
від ПП "Фірма "ФБМ": Гейко Валерій Іванович, ордер серії АЕ №1026061 від 06.10.2020 р., адвокат;
від ПП "Фірма "ФБМ": Шарамок Поліна Сергіївна, виписка з ЄДР №б/н від 03.07.2020 р., керівник;
інші представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
розглянувши заяву Приватного підприємства "Фірма "ФБМ" про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом в суді апеляційної інстанції справи №904/3670/20
за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 року у даній справі
за позовом: Дніпровської міської ради, м. Дніпро
до відповідача-1: Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, м. Дніпро
до відповідача-2: Приватного підприємства "Фірма "ФБМ", м. Дніпро
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро
про скасування рішення про державну реєстрацію прав, припинення права власності, зобов`язання повернути земельну ділянку та
за зустрічним позовом Приватного підприємства "Фірма "ФБМ", м. Дніпро
до Дніпровської міської ради, м. Дніпро
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро
про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 року в задоволенні первісного позову Дніпровської міської ради відмовлено в повному обсязі. Судові витрати покладено на позивача за первісним позовом.
Зустрічний позов Приватного підприємства "Фірма "ФБМ" задоволено частково.
В решті зустрічного позову відмовлено.
Стягнуто з Дніпропетровської міської ради на користь Приватного підприємства "Фірма "ФБМ" витрати по сплаті судового збору в сумі 1 401,32 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпровська міська рада оскаржила його в апеляційному порядку.
05.08.2021 року Приватним підприємством "Фірма"ФБМ" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, у тому числі, підприємство просить вирішити питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно підприємством зазначено, що докази остаточного розміру понесених витрат будуть надані відповідачем-2 суду на протязі 5-ти днів з дня ухвалення рішення.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2021 року у справі №904/3670/20 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 року у даній справі залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
15.09.2021 року Приватне підприємство "Фірма"ФБМ" звернулося до апеляційного суду з заявою про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 32 500,00 грн., понесених ним у зв`язку з переглядом в суді апеляційної інстанції справи №904/3670/20.
На підтвердження понесених витрат у вказаній вище сумі підприємством до заяви додані копії: акта від 14.09.2021 року про надання правової допомоги за договором № 1 про надання правової (правничої) допомоги від 14.01.2020 року; детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги за договором про надання правової (правничої) допомоги № 1 від 14.01.2020 року від цієї ж дати, надано копію рахунка № 14/09/21 від 14.09.2021 року.
У судовому засіданні 07.12.2021 року були присутні представники позивача та відповідача-2.
Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна надала клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку повноважного представника.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи повідомлення апеляційним судом усіх учасників справи про час та місце судового засідання, приписи ч.ч. 11-13 ст. 270 ГПК України, а також те, що явка представників сторін в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності осіб, що не з`явились.
Дослідивши надані підприємством докази, заслухавши пояснення представників сторін, що з`явилися, колегія суддів приходить до висновку, що заява Приватного підприємства "Фірма "ФБМ" підлягає задоволенню частково з огляду на наступне:
З матеріалів справи вбачається, що 14.01.2020 року між Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Валерія Гейка" (далі-Адвокатське бюро) та Приватним підприємством "Фірма "ФБМ" (клієнтом) укладено договір №1 про надання правничої (правової) допомоги, відповідно до п.1. якого Адвокатське бюро зобов`язалося за завданням та дорученням клієнта надати йому за плату правничу допомогу щодо здійснення представництва і захисту прав та інтересів клієнта в господарських судах України, Верховному Судді по господарській справі №904/3670/20 за позовом Дніпровської міської ради про припинення права власності та зобов`язання повернути земельну ділянку.
Права стосовно представництва інтересів клієнта у судах всіх інстанцій та юрисдикцій визначені сторонами в п.1.2. договору. Зокрема, клієнт делегує адвокатському бюро право приймати участь у судових засіданнях, розробляти правову позицію у справі, складати, підписувати та подавати від імені клієнта заяви, клопотання, скарги та інші документи.
Згідно з п.п.3.1 договору клієнт зобов`язався сплатити Адвокатському бюро гонорар винагороду за надання правничої допомоги клієнту, що надається шляхом оплати виставлених бюро рахунків за надання правничої допомоги протягом 365 календарних днів з дня отримання рахунку, в порядку почасової оплати виходячи з розрахунку вартості 1 години допомоги /2 500 грн. шляхом оплати готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Адвокатського бюро.
Відповідно до п.3.4 договору крім плати, передбаченої п.3.1 цього договору, у разі досягнення позитивного для клієнта результату в судах України, або здійснення Адвокатським бюро інших юридичних дій на більш вигідних для клієнта умовах, клієнт за взаємною згодою сторін сплачує Адвокатському бюро додаткову винагороду (гонорар) в розмірі 30 000,00 грн.
В п.3.5. договору сторони передбачили, що за результатами надання правничої допомоги складається акт про надання правничої допомоги, який підписується повноважними представниками кожної із сторін.
Заявник надав суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснення ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги за договором №1 від 14.01.2020 року. Згідно вказаного опису робіт у суді апеляційної інстанції Адвокатським бюро було витрачено 13 годин (том 4 а.с.211).
14.09.2021 року Адвокатським бюро та підприємством був складений та підписаний акт про надання правової допомоги за договором №1 від 14.01.2020 року, в якому зазначено перелік робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснення ним витрат часу по кожному із видів цих робіт (том 4 а.с.212).
З зазначеного акту вбачається, що загальна кількість часу, витраченого адвокатом на виконання робіт (наданих послуг), необхідних для надання правничої допомоги склала 13 годин, вартість цих робіт (послуг), з урахування погодинної оплати 2 500,00 грн, склала 32 500,00 грн.
Відповідно до протоколів судових засідань, представництво інтересів підприємства в судових засіданнях, призначених на 16.08.2021 року та 13.09.2020 року в суді апеляційної інстанції здійснювалось адвокатом Гейко Валерієм Івановичем, який діяв на підставі ордеру серії АЕ №1026061 від 06.10.2020 року (том 4, а.с.32).
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ст. 126 цього ж Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п.1 ч.4, ч.ч.6, 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Загальне правило розподілу судових витрат визначено в ч.4 ст.129 Кодексу. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначені критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Так, згідно з ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись положеннями вищезазначених норм відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 року справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.
Як зазначено вище, заявник просить відшкодувати йому витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Проаналізувавши детальний опис робіт, наведений у акті про надання правової допомоги за договором №1 від 14.01.2020 року, апеляційний суд дійшов висновку, що відображена в ньому інформація про характер виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) по позиції №1 - вивчення, попереднє опрацювання та правовий аналіз матеріалів, а саме апеляційної скарги, а також по позиції №2 - опрацювання судової практики судів касаційних інстанції щодо спірних правовідносин щодо обгрунтованості доводів апеляційної скарги, охоплюються роботою адвоката, зазначеною в позиції №3 акту підготовка, складання та оформлення заяви по суті (відзиву на апеляційну скаргу).
Тому, є обгрунтованим заперечення Дніпровської міської ради про завищення витрат на правову допомогу адвоката при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Однак підстав в повному обсязі відмовити у відшкодуванні понесених витрат, як то просить Дніпровська міська рада, не має. Понесені витрати підлягають відшкодуванню у розмірі 17 500,00 грн., а саме: за роботи, вказані в акті в позиціях № 3-5.
Суму 15 000,00 грн. за проведену адвокатом роботу по вивченню, попередньому опрацюванню та правовому аналізу матеріалів апеляційної скарги, а також по опрацюванню судової практики судів касаційних інстанції щодо спірних правовідносин в аспекті визначення обгрунтованості доводів апеляційної скарги слід визнати необгрунтованою з наведених вище підстав.
Колегія суддів відхиляє посилання представника Дніпровської міської ради щодо того, що дана справа не є складною, не потребувала значного часу для вивчення документів на стадії апеляційного провадження, оскільки обставини справи вже були відомі після розгляду справи судом першої інстанції тощо.
З цього приводу колегія суддів зауважує, що у відзиві на апеляційну скаргу, який є значним за обсягом та обгрунтованим, а в подальшому прийнятий судом апеляційної інстанції як належне обгрунтування правомірності позиції Приватного підприємства "Фірма "ФБМ", адвокатом Гейко В.І. зроблено посилання на практику Верховного Суду на підтвердження позиції відповідача за первісним позовом.
Опрацювання правових позицій суду касаційної інстанції потребує як часу, так і аналітичної роботи. Тому колегія суддів вважає обґрунтованим та співмірним визначений сторонами - Адвокатським бюро та Приватним підприємством "Фірма "ФБМ" розмір витрат за надання правничої допомоги на стації апеляційного провадження за участь адвоката у двох судових засіданнях та за підготовку, складання відзиву на апеляційну скаргу всього на суму 17 500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяву Приватного підприємства "Фірма "ФБМ" про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом в суді апеляційної інстанції справи №904/3670/20 задовольнити частково.
Видачу наказу на виконання додаткової постанови доручити господарському суду Дніпропетровської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови.
Повний текст додаткової постанови складено 13.12.2021 року.
Головуючий суддя Т.А. Верхогляд
Суддя І.О.Вечірко
Суддя В.Ф.Мороз