РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.12.2021Справа № 905/1291/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву ОСОБА_1 , м. Харків

до

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Альпан-Тредіс», Донецька обл., м. Макіївка

2. Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради, м. Харків

3. Міністерства юстиції України, м. Київ

про визнання установчих документів недійсними та скасування реєстрації юридичної особи,

Представники:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача-1: не з`явилися;

від відповідача-2: не з`явилися;

від відповідача-3: Новіцька Л.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 /позивач) звернулася до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альпан-Тредіс» (далі - ТзОВ «Альпан-Тредіс»/відповідач-1), Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради (далі - відповідач-2) та Міністерства юстиції України (далі - відповідач-3) про:

- визнання установчих (засновницьких) та реєстраційних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Альпан-Тредіс» недійсними з моменту їх реєстрації;

- скасування реєстрації юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Альпан-Тредіс», зареєстрованого 25.06.2008.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не є засновником ТзОВ «Альпан-Тредіс» та ніколи не вчиняла жодних дій щодо реєстрації цього товариства, що свідчить про фіктивність суб`єкта господарювання та відповідно є підставою для визнання установчих документів недійсними, та як наслідок припинення юридичної особи.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 12.07.2021 матеріали позовної заяви ОСОБА_1 направив за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

03.08.2021 матеріали позовної заяви надійшли до Господарського суду міста Києва та за результатом автоматизованого розподілу судової справи передані на розгляд судді Бондарчук В.В.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 05.08.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху та встановив строк для усунення виявлених недоліків.

02.09.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.09.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 04.10.2021.

22.09.2021 через канцелярію суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради заперечує проти задоволення позову з огляду на те, що останнє не проводило реєстраційних дій щодо юридичної особи - ТзОВ «Альпан-Тредіс», внаслідок чого Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради є неналежним відповідачем у цій справі.

04.10.2021 через канцелярію суду від відповідача-3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому Міністерство юстиції України заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що останнє є неналежним відповідачем у цій справі. А також зазначає, що у відповідності до норм чинного законодавства позивач не є тією особою, що має право звертатися до суду про припинення юридичної особи у зв`язку із фіктивністю суб`єкта господарювання. Крім того, відповідачем-3 заявлено про застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

04.10.2021 на електронну пошту суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.

04.10.2021 суд відклав підготовче засідання на 25.10.2021.

25.10.2021 на електронну пошту суду від позивача вдруге надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника та відповідь на відзив Міністерства юстиції України.

25.10.2021 суд відклав підготовче засідання на 15.11.2021.

26.10.2021 через канцелярію суду від позивача повторно надійшла відповідь на відзив відповідача-3.

09.11.2021 через канцелярію суду від Міністерства юстиції України надійшли заперечення на відповідь на відзив.

15.11.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.12.2021.

13.12.2021 у судове засідання з`явився представник Міністерства юстиції України та заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представники позивача та відповідачів -1 та -2 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, при цьому, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.06.2008 здійснено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Альпан-Тредіс», номер запису 0023256, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що засновником ТзОВ «Альпан-Тредіс» є ОСОБА_1 , країна громадянства: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , розмір внеску до статутного капіталу: 52 500,00 грн, керівником юридичної особи також є ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що не є засновником та керівником ТзОВ «Альпан-Тредіс», а також ніколи не підписувала установчих документів цього товариства, що свідчить про фіктивність суб`єкта господарювання, що в свою чергу є підставою для визнання установчих документів недійсними, та як наслідок припинення юридичної особи.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст. 13 ГПК України).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 42 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 56 ГК України суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.

Згідно зі статтею 551 ГК України, ознаками фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою -підприємцем, у тому числі визнання реєстраційних документів недійсними, є: реєстрація (перереєстрація) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; нереєстрація в державних органах, якщо обов`язок реєстрації передбачено законодавством; реєстрація (перереєстрація) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; реєстрація (перереєстрація) та провадження фінансово-господарської діяльності без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

За змістом вказаних правових норм спрямованість наміру особи, яка реєструє юридичну особу, на здійснення господарської діяльності є однією з основоположних засад підприємництва.

Застосовуючи системний аналіз наведених норм, можна дійти висновку, що посадові особи контролюючого органу вправі звернутися до суду з позовом про визнання установчих документів недійсними та припинення юридичної особи в разі виявлення ознак фіктивності суб`єкта господарювання (підприємництва).

Стаття 551 ГК України містить ознаки (критерії), за якими юридична особа чи діяльність фізичної особи - підприємця можуть бути визнані фіктивними, тобто такими, в яких зовнішня організаційно-правова форма не відповідає її суті та меті створення. При цьому слід зазначити, що норми матеріального закону не пов`язують визнання ознак фіктивності юридичної особи з обов`язковим встановленням вини в діях особи (осіб), яка зареєструвала таку особу, чи попереднього кримінального провадження і постановлення обвинувального вироку щодо осіб, які вчинили фіктивне підприємництво, тобто злочин, передбачений Кримінальним кодексом України.

Аналогічний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній під час вирішення питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 551, 56 ГК, статей 8, 27 Закону № 755-IV, зокрема, в постанові від 30 вересня 2015 року № 21-1575а15-1.

Як зазначено судом вище, позивач вважає Товариство з обмеженою відповідальністю «Альпан-Тредіс» фіктивним, оскільки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником та керівником цього товариства зазначено ОСОБА_1 , тобто позивача.

Разом із тим, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження наявності ознак фіктивності ТзОВ «Альпан-Тредіс» в розумінні ст. 551 ГК України.

При цьому, суд зазначає, що ідентичність прізвища ім`я та по-батькові засновника та керівника ТзОВ «Альпан-Тредіс» із позивачем не свідчить про фіктивність цього товариства, оскільки матеріали справи не містять належних ідентифікуючих відомостей про засновника та керівника відповідача-1 (номер та серію паспорта громадянина України та/або ідентифікаційний код), внаслідок чого суд унеможливлений дійти до беззаперечного висновку, що позивач та засновник ТзОВ «Альпан-Тредіс» є однією тією ж особою.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріалами справи не підтверджено обставин, викладених у позовній заяві, суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 74, 76, 129, 185, 191, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення».

Повний текст рішення складено: 15.12.2021.

Суддя В.В. Бондарчук