ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

13 грудня 2021 року м. Харків Справа № 922/2999/21
Провадження № 30/913/565/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Голенко І.П., розглянувши клопотання б/н від 01.12.2021 представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Федик Труск Центр» - адвоката Білої У.М., про стягнення судових витрат у справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Федик Труск Центр», с. Перебиківці Хотинського району Чернівецької області
до відповідача Приватного підприємства «Азуріт», м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 38 999 грн 12 коп.
Секретар судового засідання Соколенко Ю.О.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 30.11.2021 позов задоволено частково; стягнуто з Приватного підприємства «Азуріт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Федик Труск Центр» неустойку у розмірі 4847 грн 86 коп., судовий збір у сумі 282 грн 18 коп.

Згідно ухвали суду від 05.11.2021 справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

У рішенні суду від 30.11.2021 зазначено, що у судовому засіданні, яке відбулося 30.11.2021, представник позивача до закінчення усних пояснень по суті позову заявив усне клопотання про надання доказів щодо понесених витрат на оплату послуг адвоката протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

02.12.2021 на офіційну електронну адресу Господарського суду Луганської області надійшло клопотання б/н від 01.12.2021 від представника ТОВ «Федик Труск Центр» адвоката Білої У.М., про стягнення судових витрат, а саме стягнення з відповідача ПП «Азуріт», витрат на правничу допомогу в розмірі 14 500 грн 00 коп.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.12.2021 клопотання прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні на 13.12.2021 об 11 год. 00 хв.

Сторони участі своїх представників у засіданні суду не забезпечили, про дату, час та місце розгляду клопотання судом повідомлялися належним чином, шляхом надсилання ухвали суду від 03.12.2021 за їх адресами, вказаними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та на електронні адреси. При цьому явка сторін у судове засіданні не визнавалася судом обов`язковою.

10.12.2021 на електронну адресу суду від представника відповідача адвоката Рибас А.С., надійшли заперечення проти клопотання про стягнення судових витрат, підписане кваліфікованим електронним підписом, у яких з посиланням на ч. 4 ст. 129 ГПК України зазначає, що оскільки судовим рішенням вимоги позивача задоволено частково, тому вимога позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14 500,00 грн є необґрунтованою. Клопотання про стягнення судових витрат складено та підписано позивачем 01.12.2021, а платіжне доручення № 172 сформоване 02.12.2021, що є сумнівним в понесенні позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського кодексу України (далі ГПК України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи та подане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У даному випадку представник позивача у судовому засіданні 30.11.2021 усно повідомив про надання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 листопада 2021 року судом ухвалене рішення у справі № 922/2999/21, а вже 02 грудня 2021 року від представника позивача адвоката Білої У.М., на електронну адресу суду надійшло клопотання про стягнення судових витрат з доказами у підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, клопотання та відповідні докази були подані представником позивача у строки, передбачені ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18, яка в силу положень ч. 4 ст. 236 ГПК України судом враховується при виборі і застосуванні норм права.

Крім того, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Така правова позиція викладена в постанові ОП КГС Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04); у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача - адвокат Біла У.М., подала до суду наступні документи:

- попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи від 21.07.2021 (а.с. 35-36, т. 1);

- ордер на надання правничої (правової) допомоги СЕ № 1027048 від 21.07.2021 (а.с. 38, т. 1);

- посвідчену належним чином копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЧЦ № 000453 від 29.11.2019 (а.с. 39, т. 1);

- копію договору про надання правничої допомоги № 50/21 від 14.06.2021 (а.с. 242-244, т. 1);

- копію звіту (акт) від 01.12.2021 про надані послуги у зв`язку із розглядом справи № 922/2999/21 (а.с. 245, т. 1);

- копію платіжного доручення № 172 від 02.12.2021 на суму 14 500,00 грн (а.с. 246, т. 1).

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Детально проаналізувавши надані представником позивача докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, зазначені у звіті про надані послуги у зв`язку із розглядом справи № 922/2999/21, з урахуванням матеріалів справи, суд вважає, що витрати в сумі 14 500 грн 00 коп. є обгрунтованими, підтвердженими, співмірними зі складністю справи, наданим обсягом послуг та витраченим часом на їх надання.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що рішенням суду від 30.11.2021 позов ТОВ «Федик Труск Центр» до ПП «Азуріт» задоволено частково, суд з урахуванням положень ч. 4 ст. 129 ГПК України дійшов висновку, що клопотання представника позивача адвоката Білої У.М., підлягає частковому задоволенню, до стягнення з відповідача на користь позивача належать 1802 грн 45 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи відповідача щодо дати клопотання про стягнення судових витрат (01.12.2021) та дати платіжного доручення № 172, судом відхиляються, оскільки позивач фактично звернувся до суду 02.12.2021 з таким клопотанням.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 238, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Клопотання б/н від 01.12.2021 представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Федик Труск Центр» - адвоката Білої У.М., про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Азуріт» (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 9, ідентифікаційний код 23479436) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Федик Труск Центр» (60010, Чернівецька область, Хотинський район, с. Перебиківці, вул. Лесі Українки, буд. 63, ідентифікаційний код 43851739) витрати на правничу допомогу у сумі 1802 грн 45 коп.; видати наказ позивачу після набрання додатковим рішенням законної сили.

3. У решті вимог відмовити.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України та в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 14.12.2021.

Суддя Ірина ГОЛЕНКО