ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" грудня 2021 р. Справа № 914/1087/13

Суддя Західного апеляційного господарського суду - Бонк Т.Б.,

секретар судового засідання Кострик К.,

за участю представників учасників справи:

прокурора: Рогожнікова Н.,

Львівської міської ради: Коржевич У.

інші учасники справи-не з`явились,

розглянувши заяву Заступника прокурора Львівської області, м.Львів в інтересах держави в особі : Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача 1: ТОВ Облнафтобуд Альянс, с.Тарасівка, Київська область

до відповідача 2: ТОВ фірма Ліокс, м.Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні ТзОВ „Облнафтобуд Альянс: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, м.Львів,

про скасування рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору у складі судді Крючека Ю.А. від 21.03.2009 у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Облнафтобуд Альянс", с.Тарасівка, Київська область

до відповідача : Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Ліокс, м.Львів

про визнання договору дійсним та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року заступник прокурора Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради із заявою про скасування рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору у складі судді Крючека Ю.А. від 21.03.2009 у справі за позовом ТОВ Облнафтобуд Альянс до відповідача ТОВ Ліокс про визнання договору дійсним та визнання права власності.

Вказана заява обгрунтована тим, 21.03.2009 третейським судом для вирішення конкретного спору у складі судді Крючека Ю.А. прийнято рішення у справі за позовом ТОВ Облнафтобуд Альянс до відповідача ТОВ Ліокс про визнання договору дійсним та визнання права власності, яким позов задоволено, а саме:

-визнано дійсним договір довірчого управління майном від 29.08.2008, укладений ТОВ «Облнафтобуд Альянс» та ТОВ Фірма «Ліокс»;

-розірвано договір довірчого управління майном від 29.08.2008, укладений ТОВ «Облнафтобуд Альянс» та ТОВ Фірма «Ліокс»;

-визнано право власності ТОВ«Облнафтобуд Альянс» на торгівельні приміщення ринку, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Шевченка,297в, а саме: будівлю торгового павільйону, позначеного на плані літ. «Б-1», загальною площею 121,5кв.м, будівлю магазину, позначену на плані літ. «В-1», загальною площею 81,7кв.м, будівлю магазину, позначену на плані літ. «Г-1», загальною площею 146,7кв.м, будівлю магазину, позначену на плані літ. «Д-1», загальною площею 92,3кв.м та будівлю магазину, позначену на плані літ. «Е-1», загальною площею 132, 5кв.м;

-зобов`язано Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» зареєструвати право власності ТОВ «Облнафтобуд Альянс» на торгівельні приміщення ринку, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Шевченка,297в, а саме: : будівлю торгового павільйону, позначеного на плані літ. «Б-1», загальною площею 121,5кв.м, будівлю магазину, позначену на плані літ. «В-1», загальною площею 81,7кв.м, будівлю магазину, позначену на плані літ. «Г-1», загальною площею 146,7кв.м, будівлю магазину, позначену на плані літ. «Д-1», загальною площею 92,3кв.м та будівлю магазину, позначену на плані літ. «Е-1», загальною площею 132, 5кв.м.

Як на підстави для скасування вказаного рішення третейського суду від 21.03.2009 прокурор посилається на пункти 1, 5 ч. 3 ст. 51 ЗУ «Про третейські суди» та вказує, що:

- справа, по якій прийнято рішення, непідвідомча третейському суду, оскільки одна з позовних вимог стосувалась права власності на об`єкт нерухомого майна, водночас згідно з ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» третейські суди не вправі розглядати справи у спорах щодо нерухомого майна;

-рішенням вирішено питання про права та обов`язки Львівської міської ради, яка не була залучена до справи, оскільки Львівська міська рада є власником земельної ділянки на вул. Шевченка,297в, на якій розташовані самочинні збудовані торгівельні приміщення ринку, право власності на які визнано оспорюваним рішенням третейського суду, і як власник земельної ділянки міська рада заперечує проти визнання права власності на таке будівництво;

-в порушення пунктів 6, 13 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» третейський суд вирішив питання про обов`язки суб`єкта, якому делеговані управлінські повноваження та зобов`язання його до вчинення дій з реєстрації права власності.

Прокурор вказує, що в даному випадку в ході перевірки ним встановлено поважні причини та достатні підстави для представництва в суді інтересів територіальної громади м.Львова, оскільки захист прав громадян є пріоритетним напрямком діяльності органів прокуратури, а Львівська міська рада покликана захищати права територіальної громади. Зазначає, що оскільки про існування рішення третейського суду від 21.03.2009 йому стало відомо 04.12.2012 з листа Львівської міської ради від 21.11.2012, наявні підстави для поновлення строку на оскарження рішення третейського спору.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.03.2013 прийнято вказану заяву заступника прокурора Львівської області про скасування рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору у складі судді Крючека Ю.А. від 21.03.2009 до розгляду, залучено до розгляду заяви в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні ТзОВ „Облнафтобуд Альянс" Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки".

11.04.2013 представник ТОВ «Фірма «Ліокс» подав заяву про застосування строків позовної давності, визначені ст. 122-1 ГПК України та ч. 4 ст. 51 ЗУ «Про третейські суди», та залишення заяви прокурора без розгляду у зв`язку з пропуском тримісячного строку для подання вказаної заяви.

В подальшому ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.04.2013 направлено повідомлення у Прокуратуру Львівської області, та на підставі п.2 ч.2 ст. 79 ГПК України зупинено провадження у справі № 914/1087/13 до повернення матеріалів з Прокуратури Львівської області.

При прийнятті вказаної ухвали суд першої інстанції вказав, що ухвалами суду від 22.03.2013 та 11.04.2013 зобов`язано ТОВ Облнафтобуд та ТОВ Ліокс, які були сторонами у справі, що розглядалась третейським судом, подати оригінал рішення Третейського суду від 21.03.2009, третейську угоду, докази, з яких би вбачалось місцезнаходження Третейського суду; Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" зобов`язано подати суду інвентаризаційну та реєстраційну справи на торгівельні приміщення ринку, що знаходяться за адресою : м.Львів, вул.Шевченка, 297в, забезпечити явку представника в судове засідання. Однак, вказані вимоги ухвал суду вищезгаданими особами не виконано без жодних пояснень щодо причин такого невиконання вимог суду. За відсутності згаданих доказів суд не може вирішити спір по суті.

Відтак суд вказав, що невиконання посадовими особами вищезгаданих юридичних осіб вимог ухвал суду, які є обов`язковими до виконання, можуть містити ознаки дій, переслідуваних у кримінальному порядку та не сприяють всебічному, повному і об`єктивному розгляду справи судом.

З матеріалів даної справи вбачається, що Господарський суд Львівської області скерував у Прокуратуру Львівської області повідомлення від 17.04.2013 в порядку ст.90 ГПК України( в редакції, чинній до 15.12.2017) щодо необхідності перевірки дій посадових осіб ТзОВ Облнафтобуд та ТзОВ Ліокс та перевірки законності діяльності третейського суду для вирішення конкретного спору у складі судді Крючека Ю.А. Суд зазначив, що цей суддя всупереч вимогам ст. 46 Закону України Про третейські суди не вказав у своєму рішенні повного імені третейського судді (назва третейського суду), ані місця третейського розгляду, не зазначив висновку про компетенцію третейського суду, обсяг його повноважень за третейською угодою. Вказане унеможливлює судом встановлення місцезнаходження третейського суду, встановлення особи третейського судді та витребування оригіналу рішення у третейській справі судом, а відтак ставить під сумнів сам факт прийняття згаданого рішення третейським судом. Результати перевірок, проведених слідчими органами вказаних вище питань матимуть суттєве значення для вирішення спору у справі та сприятимуть його швидкому вирішенню.

Згідно з наявним в матеріалах справи листом прокуратури Шевченківського району м.Львова №04/10-118вих14 від 04.04.2014 у провадженні СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України Львівської області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000196 від 12.08.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, відповідно до яких невстановлена особа у невстановленому місці підробила рішення третейського суду від 21.03.2009 у справі за позовом ТОВ Облнафтобуд Альянс до відповідача ТОВ Ліокс про визнання договору дійсним та визнання права власності.

У зв`язку з набранням 15.12.2017 чинності Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів №2147-VIII від 03.10.2017, яким ГПК України викладено в новій редакції, зокрема, ч. 2 ст. 24 ГПК України передбачено, що справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом, суд першої інстанції ухвалою від 27.07.2021 поновив провадження у справі № 914/1087/13 та передав матеріали справи для розгляду Західним апеляційним господарським судом за правилами, що діють після набрання чинності ГПК України в редакції від 15.12.2017.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 прийнято справу №914/1087/13 до розгляду суддею Західного апеляційного господарського суду Бонк Т.Б. та призначено розгляд справи в судовому засіданні 26.10.2021.

Ухвалою від 26.10.2021 (з урахуванням ухвали від 11.11.2021) розгляд справи відкладено на 08.12.2021.

У судовому засіданні 08.12.2021 прокурор та представник Львівської міської ради підтримали вимоги та доводи заяви про скасування рішення третейського суду та надали усні пояснення. Прокурор повідомив суд, зокрема, про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000196 від 12.08.2013 триває, а також про те, що у Львівської торгово-промислової палати відсутні будь-які відомості як щодо оспорюваного рішення від 21.03.2009 і перебування матеріалів третейської справи, так і про третейського суддю Крючека Ю.А., який ухвалював оспорюване рішення.

Інші учасники справи не забезпечили явки своїх представників в судове засідання апеляційного суду.

Так, копії ухвал апеляційного суду, надіслані ТОВ фірма «Ліокс», на адресу, вказану в ЄДРЮОФОПГФ, -вул. Шевченка,346/94, м.Львів, повернені апеляційному суду з довідками «за закінченням терміну зберігання», копії ухвал, надіслані ТОВ Облнафтобуд Альянс , повернені з довідками «неправильно вказана адреса». Поряд з тим, судом встановлено, що ТОВ Облнафтобуд Альянс припинено 01.02.2011 на підставі судового рішення.

Розглянувши матеріали заяви про скасування рішення третейського суду, а також матеріали інвентаризаційної справи, заслухавши пояснення прокурора та представника Львівської міської ради, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що заява про скасування рішення третейського суду підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст.2,7 Закону України «Про третейські суди» (в редакції від 14.04.2006, чинній на момент прийняття спірного рішення третейського суду) третейський суд - це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

В Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору (суди ad hoc).

Під час звернення прокурора до суду із заявою про скасування рішення третейського суду ( у березні 2013року) та прийняття такої судом до розгляду діяла редакція ГПК України до внесення змін, передбачених Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів №2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017.

Відповідно до п.9 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, при перегляді оспорюваного рішення третейського суду апеляційний суд керуються нормами ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Відповідно до ч.1 ст. 346 ГПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення викладені у статті 51 Закону України "Про третейські суди".

Перелік підстав, з яких може бути оскаржено та скасовано рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Предметом оскарження у даній справі є рішення третейського суду від 21.03.2009, прийняте третейським судом для вирішення конкретного спору у складі судді Крючека Ю.А., у справі за позовом ТОВ Облнафтобуд Альянс до відповідача ТОВ Ліокс про визнання договору дійсним та визнання права власності.

Так вказаним рішенням вирішено:

-визнати дійсним договір довірчого управління майном від 29.08.2008, укладений ТОВ «Облнафтобуд Альянс» та ТОВ Фірма «Ліокс»;

-розірвати договір довірчого управління майном від 29.08.2008, укладений ТОВ «Облнафтобуд Альянс» та ТОВ Фірма «Ліокс»;

-визнати право власності ТОВ«Облнафтобуд Альянс» на торгівельні приміщення ринку, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Шевченка,297в, а саме: будівлю торгового павільйону, позначеного на плані літ. «Б-1», загальною площею 121,5кв.м, будівлю магазину, позначену на плані літ. «В-1», загальною площею 81,7кв.м, будівлю магазину, позначену на плані літ. «Г-1», загальною площею 146,7кв.м, будівлю магазину, позначену на плані літ. «Д-1», загальною площею 92,3кв.м та будівлю магазину, позначену на плані літ. «Е-1», загальною площею 132, 5кв.м;

-зобов`язати Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» зареєструвати право власності ТОВ «Облнафтобуд Альянс» на торгівельні приміщення ринку, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Шевченка,297в, а саме: : будівлю торгового павільйону, позначеного на плані літ. «Б-1», загальною площею 121,5кв.м, будівлю магазину, позначену на плані літ. «В-1», загальною площею 81,7кв.м, будівлю магазину, позначену на плані літ. «Г-1», загальною площею 146,7кв.м, будівлю магазину, позначену на плані літ. «Д-1», загальною площею 92,3кв.м та будівлю магазину, позначену на плані літ. «Е-1», загальною площею 132, 5кв.м.

У вказаному рішення зазначено, що даний спір переданий на розгляд третейського суду на підставі укладеної ТОВ «Облнафтобуд Альянс» та ТОВ Фірма «Ліокс» третейської угоди від 26.12.2008.

Слід зазначити, що сторонами третейського спору не виконано вимог Господарського суду Львівської області щодо подання суду оригіналу рішення Третейського суду від 21.03.2009 та третейської угоди від 26.12.2008, а тому суд позбавлений можливості перевірити чи оспорюване рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди.

При прийнятті вказаного рішення третейський суд встановив, що 29.08.2008 ТОВ «Облнафтобуд Альянс» та ТОВ Фірма «Ліокс» уклали договір довірчого управління майном, за умовами якого ТОВ «Фірма «Ліокс» (установник управління) передало ТОВ «Облнафтобуд Альянс» (довірчому управителю) торгівельні приміщення ринку, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Шевченка,297в, а саме: будівлю торгового павільйону, позначеного на плані літ. «Б-1», загальною площею 121,5кв.м, будівлю магазину, позначену на плані літ. «В-1», загальною площею 81,7кв.м, будівлю магазину, позначену на плані літ. «Г-1», загальною площею 146,7кв.м, будівлю магазину, позначену на плані літ. «Д-1», загальною площею 92,3кв.м та будівлю магазину, позначену на плані літ. «Е-1», загальною площею 132, 5кв.м, у довірче управління на строк, визначений договором, а довірчий управитель зобов`язується здійснювати управління цим майном виключно в інтересах установника.

Третейський суд вказав, що згідно з вимогами ч. 2 ст. 1031 ЦК України договір управління нерухомим майном підлягає нотаріальному посвідченню, разом з тим, укладений сторонами договір від 29.08.2008 нотаріально посвідчений не був через ухилення ТОВ «Ліокс» від його нотаріального посвідчення. У зв`язку з наведеним, встановивши досягнення сторонами договору згоди щодо всіх істотних його умов, на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України третейський суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання дійсним договору довірчого управління майном від 29.08.2008.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання вказаного договору, третейський суд виходив з того, що ТОВ фірми «Ліокс» не виконало передбаченого умовами п.п. 2.1, 2.2 та 3.1.3 договору довічного управління обов`язку щомісячно сплачувати позивачу 14 000,00грн винагороди.

Встановивши, що борг відповідача по сплаті передбачених договором платежів становить 70 000,00грн, а також наявність боргу по виплаті штрафних санкцій в розмірі 40% в сумі 134 400,00грн, пославшись на п.4.4 договору (відповідно до якого у випадку, якщо заборгованість установника управління внаслідок невиконання зобов`язань по договору перевищить вартість майна, переданого в договірне управління, до довіреного управителя переродить право власності на таке майно, а заборгованість зменшується на суму, що дорівнює вартості майна), третейський суд вказав про перехід права власності до позивача на майно, передане йому у довірче управління.

Крім того, третейський суд зазначив, що хоч між позивачем і Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» відсутній спір, відповідно до п.1.3 та п.1.4 Типового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002, якими передбачено, що право власності фізичних та юридичних осіб на нерухоме майно підлягає державній реєстрації і таку реєстрацію здійснюють підприємства БТІ, вимога позивача про зобов`язання ОКП ЛОР Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» зареєструвати право власності ТОВ «Облнафтобуд Альянс» також підлягає задоволенню.

З наданої ОКП ЛОР Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» інвентаризаційної справи по об`єктах на вул. Шевченка,297В у м.Львові вбачається, що 24.03.2009 на підставі рішення Третейського суду від 21.03.2009 ТОВ «Облнафтобуд Альянс» зареєструвало право власності на будівлі: літ. «Б-1», загальною площею 121,5кв.м, літ. «В-1», загальною площею 81,7кв.м, літ. «Г-1», загальною площею 146,7кв.м, літ. «Д-1», загальною площею 92,3кв.м та літ. «Е-1», загальною площею 132, 5кв.м, розташовані за адресою сул. Шевченка,297в.

Загальна вартість нерухомого майна 165 177грн, загальна площа- 574,7кв.м.

У поданій до суду заяві як на підстави для скасування вказаного рішення третейського суду від 21.03.2009 прокурор посилається на пункти 1, 5 ч. 3 ст. 51 ЗУ «Про третейські суди» та вказує, що:

- справа, по якій прийнято рішення, непідвідомча третейському суду, оскільки одна з позовних вимог стосувалась права власності на об`єкт нерухомого майна, водночас згідно з ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» третейські суди не вправі розглядати справ у спорах щодо нерухомого майна;

-рішенням вирішено питання про права та обов`язки Львівської міської ради, яка не була залучена до справи, оскільки Львівська міська рада є власником земельної ділянки на вул. Шевченка,297в, на якій розташовані самочинні збудовані торгівельні приміщення ринку, право власності на які визнано оспорюваним рішенням третейського суду, і як власник земельної ділянки міська рада заперечує проти визнання права власності на таке будівництво;

-в порушення пунктів 6, 13 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» третейський суд вирішив питання про обов`язки суб`єкта, якому делеговані управлінські повноваження та зобов`язання його до вчинення дій з реєстрації права власності.

Апеляційний суд вважає зазначені доводи прокурора частково обгрунтованими з огляду на наступне

Так, підвідомчість справ третейським судам передбачена ст. 6 Закону України «Про третейський суд».

Згідно з редакцією вказаної статті, чинної станом на момент прийняття оскаржуваного рішення 21.03.2009 (в редакції закону від 14.04.2006), зазначена норма передбачала, що третейські суди в порядку, передбаченому цим законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: 1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів; 2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб; 3) справ, пов`язаних з державною таємницею; 4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); 5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; 6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, державна установа чи організація, казенне підприємство; 7) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; 8) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України.

В подальшому, до вказаної статті 6 Законом України від 05.03.2009 № 1076-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів та виконання рішень третейських судів» внесено зміни, а саме доповнено її нормами, які передбачають винятки з категорій справ, які не підвідомчі третейському суду, зокрема:

- справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки;

- справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб`єктами під час здійснення ними

владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зазначений Закон від 05.03.2009 № 1076-VI набрав чинності 31.03.2009, тобто після прийняття 21.03.2009 третейським судом оспорюваного рішення, а відтак посилання прокурора як на підстави для його скасування з таких підстав є необгрунтованими.

Поряд з тим, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора про те, що оспорюваним рішенням третейського суду вирішено права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, а саме-Львівської міської ради, з огляду на таке.

Верховний Суд у постанові від 25.11.2021 у справі №873/194/21вказав, що можливість оскарження рішення третейського суду особою, яка не брала участь у справі, залежить від наявності у такої особи прав та обов`язків, пов`язаних із предметом третейського розгляду. Тому після відкриття провадження за заявою про скасування рішення третейського суду особи, яка не була учасником третейської справи, суд повинен перш за все з`ясувати наявність чи відсутність вирішення третейським судом зазначених питань, що є необхідною передумовою для задоволення заяви такої особи.

Як зазначено вище, об`єкти нерухомого майна - торгівельні приміщення ринку, права власності на які визнано оспорюваним рішенням, розташовані на земельні ділянці на вул. Шевченка,297в у м.Львові.

Відповідно до поданого прокурором договору оренди землі від 20.06.2006 Львівська міська рада (орендодавець) передала ТОВ «Ліокс» (орендарю-відповідачу у третейській справі) в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер №:11:005:0015 площею 0,2527 терміном до 16.03.2011 для обслуговування міні-ринку.

Згідно з п.17 договору, яким передбачені умови збереження стану об`єкта оренди-забороняється самовільна забудова земельної ділянки.

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна- кам`яні нежитлові одноповерхові будівлі.

Умовами п.26 договору оренди передбачені обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки згідно з висновком УАМ про наявність містобудівних обмежень щодо користування земельною ділянкою від 27.09.2005 №2-10781/20 та обмежень ЛМУЗР щодо режиму використання ділянкою від 27.08.2004 №40/219901-15.

Пунктом 28 договору передбачено право орендаря зводити у встановленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові будівлі та споруди і закладати багаторічні насадження лише за письмовою згодою орендодавця.

Так, відповідно до висновку УАМ про наявність містобудівних обмежень щодо користування земельною ділянкою від 27.09.2005 №2-10781/20, на земельній ділянці забороняється будь-яке капітальне будівництво.

Згідно з наявною в матеріалах інвентаризаційної справи довідки №зам1032/03 від 02.06.2003, виданій ТОВ «Ліокс» станом на 12.06.2003 міні-ринок за адресою м.Львів на вул. Шевченка,297В на праві особистої власності не зареєстровано, свідоцтво про право власності не видавалось.

З умов договору оренди не вбачається, що орендар володів правом власності чи правом користування розташованих на ділянці кам`яних нежитлових одноповерхових будівель. Зі змісту оспорюваного рішення, яким визнано право власності за ТОВ «Облнафтобуд Альянс» на торгівельні приміщення, розташовані на орендованій ТОВ «Ліокс» у міської ради земельній ділянці, не вбачається, що суд досліджував наявність у ТОВ «Ліокс» правовстановлюючих документів на спірні об`єкти. Судом встановлено відсутність будь-яких рішень щодо надання міською радою як власником ділянки дозволу ТОВ «Ліокс» на здійснення будівництва торгівельних приміщень на належній їй земельній ділянці.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Водночас, як встановлено судом, оспорюваним рішення третейського суду визнано право власності на збудовані будівлі за особою - ТОВ «Облнафтобуд Альянс», яке не було ні власником, ні належним користувачем земельної ділянки, і яке не здійснювало такого будівництва.

На підставі викладеного суд погоджується з доводами прокурора, що рішенням третейського суду про визнання права власності на нерухоме майно (торгівельні приміщення ринку), які розташовані на земельній ділянці комунальної власності, вирішено питання про права Львівської міської ради як уповноваженого власника цієї ділянки, який, як вбачається з матеріалів даної справи, не надав жодного дозволу на їх будівництво та заперечує проти визнання права власності на них.

Отже, апеляційній суд вважає, що рішення третейського суду у справі за позовом ТОВ Облнафтобуд Альянс до відповідача ТОВ Ліокс про визнання договору дійсним та визнання права власності вплинуло на права осіб, які взагалі не брали участі у справі, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 350 ГПК України є безумовною підставою для скасування рішення третейського суду.

Доводи ТОВ «Фірма «Ліокс» про наявність підстав для залишення поданої прокурором заяви без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого ст. 122-1 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) та ч. 4 ст. 51 ЗУ «Про третейські суди» тримісячного строку для її подання апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Згідно з частинами 2-3 статті 122-1 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) заява про скасування рішення третейського суду подається до господарського суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейського суду.

Заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, залишається без розгляду, якщо господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

В матеріалах справи наявна копія листа ОКП ЛОР Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 06.11.2012, яким на адресу юридичного управління міської ради направлено ксерокопію рішення третейського суду від 21.03.2009, на підставі якого зареєстровано за ТОВ «Облнафтобуд Альянс» право власності на будівлі на вул. Шевченка,297в, який згідно з вхідним штампом міської ради надійшов на її адресу -13.11.2012.

З метою захисту інтересів територіальної громади м.Львова листом від 21.11.2012 Львівська міська рада звернулась до прокурора Львівської області з проханням звернутись до Господарського суду Львівської області із заявою про скасування рішення третейського суду від 21.03.2009, в якому міська рада послалась на те, що органи прокуратури звільнені від сплати судового збору. В додатках до цього листа зазначено про долучення копії рішення від 21.03.2009.

Вказаний лист надійшов на адресу прокуратури 04.12.2012 відповідно до вхідної помітки за №14649.

Отже, про прийняття оспорюваного рішення третейського суду прокурору стало відомо-04.12.2012, відтак крайнім днем тримісячного строку для подання такої заяви було 04.03.2013.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, заступник прокурора області тричі подавав до Господарського суду Львівської області заяву про скасування спірного рішення, а саме: перша заява за вих. №05/1-1066вих-12 від 27.12.2012 (а.с. 67), повернена ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.01.2013 у справі №914/334/13-г без розгляду у зв`язку з допущеними недоліками при її поданні (а.с. 65), подана вдруге заява також повернена ухвалою від 13.03.2013 у справі №914/942/13-г (а.с. 75), подана втретє 19.03.2013 заява за вих.№05/1-1066вих-12 від 29.01.2013 ухвалою від 22.03.2013 у справі №914/1087/13 прийнята судом до розгляду. З наведеного вбачається, що вперше до суду із відповідною заявою прокурор звернувся в межах передбаченого законом строку.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про поважність причин пропуску прокурором передбаченого ст. 122-1 ГПК України тримісячного строку для звернення до суду із заявою про скасування рішення третейського суду з дня, коли він дізнався про прийняття рішення третейського суду, а відтак порушене право територіальної громади, в інтересах якої подана відповідна заява-підлягає захисту.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.349, 351 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради про скасування рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору у складі судді Крючека Ю.А. від 21.03.2009 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Облнафтобуд Альянс" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Ліокс про визнання договору дійсним та визнання права власності задоволити.

2. Рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору у складі судді Крючека Ю.А. від 21.03.2009 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Облнафтобуд Альянс" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Ліокс про визнання договору дійсним та визнання права власності скасувати.

3. Ухвалу може бути оскаржено до Верховного Суду в апеляційному в порядку та строки, визначені ч. 3 ст. 351 ГПК України.

Суддя Т.Б. Бонк