ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.12.2021 Справа № 461/91/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З., за участю секретаря судового засідання Муравець О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом: Співзасновника і бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство "Піцца-Пронто" ОСОБА_1, м. Львів

до відповідача: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівська міська рада, м. Львів

про визнання недійсним договору оренди № 456 від 25.05.1993 р.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року позивач співзасновник і бенефіціар ТзОВ Спільне Українсько-Американське підприємство "Піцца-Пронто" ОСОБА_1 звернулася в Галицький районний суд м. Львова з позовом до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, в якому просила визнати недійсним договір оренди №456 від 25 травня 1993 року, укладений між Фондом комунального майна м. Львова та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство "Піцца-Пронто".

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.01.2019 р. відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

25.03.2019 р. протокольною ухвалою Галицького районного суду м. Львова залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Львівську міську раду та прийнято уточнення позовних вимог.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 липня 2019 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди № 456 від 25 травня 1993 року, укладений між Фондом комунального майна м. Львова та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство "Піцца-Пронто".

Стягнуто з бюджетних асигнувань Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на користь Державної судової адміністрації України 768,40 грн. судового збору.

Вказане рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 липня 2019 року оскаржили відповідач - Управління комунальної власності Львівської міської ради та третя особа - Львівська міська рада.

Апелянт - Управління комунальної власності Львівської міської ради просив скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 липня 2019 року, провадження у справі закрити.

Апелянт - Львівська міська рада не погоджувався із оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, просив скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 липня 2019 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постановою Львівського апеляційного суду Львівської області від 02 вересня 2020 року апеляційну скаргу Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради задоволено.

Апеляційну скаргу Львівської міської ради задоволено частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 липня 2019 року скасовано.

Провадження у справі за позовом співзасновника і бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство "Піцца-Пронто" ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, з участю третьої особи Львівська міська рада про визнання недійсним договору оренди № 456 від 25 травня 1993 р., укладеного між Фондом комунального майна м.Львова та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство "Піцца-Пронто" - закрито.

Роз`яснено співзасновнику і бенефіціару Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство "Піцца-Пронто" ОСОБА_1 право на звернення до суду з цією вимогою в порядку господарського судочинства до Господарського суду Львівської області, а також роз`яснено позивачці про наявність у неї права протягом десяти днів з дня отримання постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанову Львівського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року співзасновник і бенефіціар Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство "Піцца-Пронто" ОСОБА_1 оскаржувала в касаційному порядку. Постановою Верховного Суду від 08.04.2021 її касаційну скаргу залишено без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

21.05.2021 ОСОБА_1 подала заяву до Львівського апеляційного суду про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09.07.2021 р. судом ухвалено, заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволити та передати справу за позовом співзасновника і бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство "Піцца-Пронто" ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, з участю третьої особи Львівська міська рада про визнання недійсним договору оренди до Господарського суду Львівської області.

27.07.2021 р. матеріали справи № 461/91/19 надійшли до Господарського суду Львівської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2021 р. справу № 461/91/19 розподілено судді Долінській О.З.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у господарській справі за правилами ГПК України, суддя дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.08.2021 р. позовну заяву Співзасновника і бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство "Піцца-Пронто" ОСОБА_1 до відповідача - Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівська міська рада про визнання недійсним договору оренди № 456 від 25.05.1993 р. судом залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху.

09.09.2021 р. позивачем подано на адресу суду заяву з додатками про усунення недоліків позовної заяви за вх. № 20960/21. У вказаній заяві позивач просив суд: прийняти заяву про усунення недоліків до розгляду; звільнити позивача від сплати судового збору у зв`язку з його важким майновим станом; поновити строк на усунення недоліків, який пропущений з поважних причин; призначити справу за позовом Співзасновника і бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство "Піцца-Пронто" ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, за участю третьої особи Львівська міська рада про визнання недійсним договору оренди до розгляду та задовільнити вимоги позовної заяви в повному обсязі.

До поданої заяви (вх. № 20960/21 від 09.09.2021 р.) позивачем долучено заяву від 07.09.2021 р. на поновлення пропущеного строку для усунення недоліків, які були визначені ухвалою суду від 02.08.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.09.2021 р. судом постановлено заяву позивача на поновлення пропущеного строку від 07.09.2021 р. задоволити. Поновити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви. Клопотання Співзасновника і бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство "Піцца-Пронто" ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за вх. № 3630/21 від 09.09.2021 р. судом задоволено. Звільнено Співзасновника і бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство "Піцца-Пронто" позивача - ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позову у справі № 461/91/19. Судом також постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 13.10.2021 року.

12.10.2021 р. відповідачем подано на адресу суду відзив на позовну заяву з додатками за вх. № 23905/21.

Протокольною ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.10.2021 р. судом продовжено строк підготовчого провадження у справі № 461/91/19 на тридцять днів з 15.11.2021 р. за ініціативою суду.

Ухвалою викликом Господарського суду Львівської області від 13.10.2021 р. підготовче засідання у даній справі призначено на 17.11.2021 року.

15.11.2021 р. позивачем подано на адресу суду клопотання за вх. № 27019/21, в якому позивач просив суд поданий відзив відповідача на позовну заяву залишити без розгляду, а справу № 461/91/19 вирішувати за наявними матеріалами

Протокольною ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.11.2021 р. судом відмовлено у поновленні строку на подання відзиву на позовну заяву, так як відповідачем не доведено поважності причин такого пропуску та залишено без розгляду відзив на позовну заяву Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, який зареєстрований канцелярією суду за вх. № 23905/21 від 12.10.2021 р. відповідно до ч.2 ст.118 ГПК України.

Ухвалою викликом Господарського суду Львівської області від 17.11.2021 р. підготовче засідання у даній справі призначено на 13.12.2021 р.

13.12.2021 р. позивач в підготовче засідання з`явився.

13.12.2021 р. представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, хоча належно був повідомлений про час, дату та місце судового засідання (докази містяться в матеріалах справи).

13.12.2021 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в підготовче засідання не з`явився, хоча належно був повідомлений про час, дату та місце судового засідання (докази містяться в матеріалах справи).

13.12.2021 р. позивачем подано на адресу суду заяву про відвід судді Долінської О.З. за вх. № 30006/21.

Вказана заява позивача за вх. № 30006/21 обгрунтована тим, що у судовому засіданні 13.10.2021р. ОСОБА_1 наполягала на тому, щоб її інтереси представляв Наконечний Петро Олексійович , що діє згідно довіреності, так як Наконечний П.О. представляв інтереси позивача у цій справі у цивільному провадженні, про що свідчить довіреність, видана Наконечному П.О. з 31.12.2018 р. по 31.12.2019р. та довіреність, видана Наконечному П.О. до 31.12.2020 р., які містяться в матеріалах справи. ОСОБА_1 у поданій заяві про відвід судді зазначає, що Наконечний П.О. був її представником у цивільному провадженні у справі №461/91/19 у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій з часу відкриття провадження у січні 2018р., тобто упродовж трьох років.

Як зазначає позивач у поданій заяві, у судовому засіданні 13.10.2021р. суддя Долінська О.З. допустила до участі в якості представника Наконечного П.О . Представник Наконечний П.О. брав активну участь у цьому судовому засіданні. У судовому засіданні 17.11.2021р. суддя Долінська О.З. повідомила, що попереднього судового засідання Наконечний П.О. представляв інтереси ОСОБА_1 , однак дана йому довіреність дійсна до 03.04.2021 р., він не є адвокатом,тому не може бути представником позивача. Позивач зазначає про те, що вона просила суд допустити Наконечного П.О. її представником, надавши суду нову довіреність чинну до 23.01.2022р., так як у попередньому судовому засіданні помилково суду була надана не та довіреність. Однак, суддя Долінська О.З., посилаючись на ст.ст. 58.60 ГПК України повідомила, що Наконечний П.О. не може приймати участь у даному судовому засіданні як представник позивача. Своїми діями суддя Долінська О.З. обмежила право позивача на правовий захист, котрий здійснювався представником Наконечним П.О. , починаючи з січня 2018 року. У зв`язку з вищенаведеним, у позивача виникли сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Долінська О.З. На підставі наведеного, позивач просить суд задоволити подану заяву про відвід судді Долінська О.З.

В судовому засіданні позивач підтримала подану заяву про відвід судді Долінської О.З. за вх. № 30006/21 від 13.12.2021 р., просила суд її задоволити.

Розглянувши в судовому засіданні заяву Співзасновника і бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство "Піцца-Пронто" ОСОБА_1 про відвід судді Долінської О.З. за вх. № 30006/21 від 13.12.2021 р., заслухавши пояснення і думку з даного питання позивача, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Право сторони на подання заяви про відвід судді є однією із гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Приписами ч. 1 ст. 35 ГПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається з поданої заяви позивача про відвід судді Долінської О.З. за вх. № 30006/21 від 13.12.2021 р., заявником не наведено підстав для відводу судді, перелік яких визначений ст. 35 ГПК України, а його незгода з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Крім того, перераховані позивачем зауваження відносяться суто до процесуальних моментів здійснення правосуддя суддею. Такі судження можуть бути покладені лише в основу оскарження рішення чи ухвали суду з мотивів можливих процесуальних порушень з боку судді, однак такі не можуть, в будь-якому випадку, бути підставою для його відводу.

Зі змісту заяви позивача про відвід судді Долінської О.З. за вх. № 30006/21 від 13.12.2021 р. вбачається, що підставою для подачі заяви про відвід судді є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

ЄСПЛ зазначив, що "безсторонність", в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006). При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 29, 31 рішення ЄСПЛ у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Частиною 3 ст. 38 ГПК України унормовано, що відвід повинен бути вмотивованим.

ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність та/чи упередженість судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Як вказав Верховний Суд в ухвалі від 26.10.2020р. у справі № 910/3480/20, істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Будь-яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Долінської О.З. в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з доводів заяви про відвід судді, не вбачається.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду, заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що наведені у заяві позивача обставини для відводу судді Долінської О.З. від розгляду справи № 461/91/19, не містять аргументованого обґрунтування на обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Істинність тверджень заявника документально не підтверджена та недоведена належними та допустимими доказами відповідно до ст. 73-80 ГПК України, а тому у задоволенні заяви Співзасновника і бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство "Піцца-Пронто" ОСОБА_1 про відвід судді Долінської О.З. за вх. № 30006/21 від 13.12.2021 р. у справі № 461/91/19 необхідно відмовити.

В судовому засіданні 13.12.2021 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Керуючись ст.ст. 33-35, 38-39, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Співзасновника і бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство "Піцца-Пронто" ОСОБА_1 про відвід судді Долінської О.З. (за вх. № 30006/21 від 13.12.2021 р.) у справі № 461/91/19 - відмовити.

2. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення судом та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 15.12.2021 р.

Суддя Долінська О.З.