ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2021 р. Справа№ 920/577/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 04.11.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Усманова Миколи Вікторовича

на рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 (повний текст рішення складено 08.04.2021)

у справі №920/577/20 (суддя Заєць С.В.)

за позовом заступника керівника Шосткинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивачів:

1. Міністерства освіти і науки України

2. Глухівський національний педагогічний університет імені Олександра Довженка

до: 1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях

2. Фізичної особи - підприємця Усманова Миколи Вікторовича

про визнання недійсним договору від 26.12.2019 про внесення змін до договору оренди державного майна від 26.08.2016 № 2289

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року заступник керівника Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області (далі - прокурор) в інтересах держави в особі позивачів Міністерства освіти і науки України та Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка звернувся до Господарського суду Сумської області із позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях і Фізичної особи - підприємця Усманова Миколи Вікторовича про визнання недійсним договору від 26.12.2019 про внесення змін до договору оренди державного майна від 26.08.2016 № 2289.

У подальшому ухвалою місцевого суду від 23.07.2020 позов заступника керівника Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі позивачів Міністерства освіти і науки України, Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка до відповідачів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях і Фізичної особи - підприємця Усманова Миколи Вікторовича про визнання недійсним договору від 26.12.2019 про внесення змін до договору оренди державного майна від 26.08.2016 №2289 залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 ухвалу суду від 23.07.2020 у справі №920/577/20 скасовано, матеріали справи №920/577/20 повернуто до Господарського суду Сумської області для розгляду.

В обґрунтування позову прокурор зазначив, що 26.12.2019 між відповідачами укладено договір про внесення змін до договору оренди державного майна від 26.08.2016 № 2289. Згідно з п. 1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення буфету, який не здійснює продаж товарів підакцизної групи, у навчальному закладі на площі 104,3 м.кв. та розміщення торговельного об`єкту з продажу непродовольчих товарів на площі на 152,1 м.кв.

Оскільки спірний договір укладений всупереч заборони законодавця - Закону України «Про освіту», прокурор звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач-1 у своїх письмових поясненнях, поданих до місцевого суду під час розгляду справи, зазначив, що відповідно до пп.2 п.8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися закладам освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 №769, закладам освіти дозволено надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у закладі освіти.

Позивач-2 у своїх письмових поясненнях просив не визнавати недійним договір від 26.12.2019 про внесення змін до договору оренди державного майна від 26.08.2016 № 2289, оскільки і державна установа, і бюджет отримують значні кошти у вигляді орендної плати, плати податку на землю, ПДВ, сплати комунальних послуг орендарем ФОП Усмановим М.В.

Відповідач-2, заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, у своєму відзиві вказав, що п. 1.1. договору оренди державного майна встановлено наступне цільове призначення будівлі, у якій розташоване орендоване нежитлове приміщення: пам`ятка історії, архітектури монументального мистецтва місцевого значення «Будинок повітового земства», а не навчальний чи учнівський корпус. При цьому, Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 не забороняє використовувати пам`ятки історії, архітектури монументального мистецтва місцевого значення в якості об`єкта оренди для розміщення магазину.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 позовні вимоги заступника керівника Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі позивачів Міністерства освіти і науки України та Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка, до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях і фізичної особи-підприємця Усманова Миколи Вікторовича про визнання недійсним договору про визнання недійсними змін до договору задоволено. Визнано недійсним договір від 26.12.2019 про внесення змін до договору оренди державного майна від 26 серпня 2016 року №2289, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Сумській області та фізичною особою-підприємцем Усмановим Миколою Вікторовичем. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Усманова Миколи на користь прокуратури Сумської області 880 грн 50 коп. витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях на користь прокуратури Сумської області 880 грн 50 коп. витрат по сплаті судового збору.

Місцевим судом при прийнятті оскаржуваного рішення зазначено, що договір від 26.12.2019 про внесення змін до договору оренди державного майна від 26.08.2016 № 2289 не відповідає вимогам Закону України «Про освіту», Закону України «Про вищу освіту».

Враховуючи, що спірний договір укладений всупереч заборони законодавця - Закону України «Про освіту», передавати в оренду приміщення навчальних закладів для використання не в освітніх цілях, то позовні вимоги прокурора є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Фізична особа - підприємець Усманов Микола Вікторович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі №920/577/20 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що оскаржуване судове рішення є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, відповідач-2 зазначає, що відповідно до п.11 ч.1 ст.6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» до повноважень органу управління (у даному випадку Міністерства освіти та науки України) відноситься: ведення обліку об`єктів державної власності, що перебувають в їх управлінні, здійснення контролю за ефективним використанням та збереженням таких об`єктів. За твердженням відповідача-2, з викладеного видно, що саме для мети, яка є найбільш ефективною на погляд відповідача-1, було передано відповідачу-2 орендоване приміщення. Крім того, згідно п.15 ст.6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» до повноважень органу управління відноситься: виявляти державне майно, яке тимчасово не використовується, та вносити пропозиції щодо умов його подальшого використання. В межах даної норми, орган управління надав згоду на передачу в оренду приміщення - тим самим виніс пропозицію по найбільш ефективному його використанню.

Також апелянт зазначає, що згідно листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області від 07.11.2018 орендовані приміщення не використовувалися для навчальних цілей з 2005 року. До дати припинення роботи даного приміщення (2005 рік) у складі педагогічного коледжу Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка, дане приміщення використовувалось як студентська їдальня, а не навчальне приміщення, де проводиться освітній процес. При цьому, абз.4 пункту 29 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483 передбачає, що обмеження щодо використання майна закладів охорони здоров`я, освіти, соціально-культурного призначення (майна закладів культури, об`єктів спортивної інфраструктури) не поширюється на оренду будівель, споруд, окремих приміщень та їх частин, іншого нерухомого майна, що перебуває в аварійному стані або не використовується у діяльності таких закладів та об`єктів протягом трьох років (для об`єктів площею менш як 500 кв. метрів) або п`яти років (для об`єктів площею, що становить 500 і більше кв. метрів), за умови, що це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у такому закладі або об`єкті. Як було встановлено раніше, орендовані приміщення не використовувались вже з 2005 року. Таким чином, на думку відповідача-2, Господарський суд Сумської області виніс неправомірне рішення у справі №920/577/20.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №920/577/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Чорногуз М.Г., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Усманова Миколи Вікторовича на рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі №920/577/20 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

14.07.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Фізичної особи - підприємця Усманова Миколи Вікторовича надійшла заява про усунення недоліків з доказами доплати судового збору.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Тищенко О.В. у відпустці, питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі вирішувалось після виходу судді з відпустки.

Разом з тим, у зв`язку з перебуванням суддів Куксова В.В. та Чорногуза М.Г. 26.07.2021 у відпустках, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.07.2021 у справі №920/577/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Усманова Миколи Вікторовича на рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021, розгляд справи призначено на 09.09.2021.

09.08.2021 через канцелярію суду від Керівника Шосткинської окружної прокуратури Сумської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, який містить клопотання про заміну Шосткинської місцевої прокуратури на Шосткинську окружну прокуратуру, оскільки відповідно до п.4 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ та наказу Генерального прокурора України №40 від 17.02.2021 з 15.03.2021 розпочато роботу окружних прокуратур. Вказане клопотання судом задоволено.

Так, у поданому відзиві прокурор просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача-2, рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі №920/577/20 залишити без змін. Прокурор зазначає, що договір від 26.12.2019 про внесення змін до договору оренди державного майна від 26.08.2016 № 2289 не відповідає вимогам Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про оренду державного та комунального майна» і є недійсним.

12.08.2021 через канцелярію суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 просить апеляційну скаргу ФОП Усманова М.В. задовольнити повністю, скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі №920/577/20. Відповідач-1 вказує, що Міністерством освіти та науки було надано погодження щодо внесення змін до договору.

Також 12.08.2021 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 09.09.2021 в режимі відеоконференції, проведення якої просить доручити Господарському суду Сумської області (40011, м. Суми, просп. Т.Шевченка, 18/1).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 задоволено клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, справу призначено до розгляду у режимі відеоконференції, проведення якої доручено Господарському суду Сумської області.

Судове засідання 09.09.2021 не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, відтак питання про призначення справи до розгляду здійснювалось після виходу судді з відпустки (13.09.2021).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 розгляд справи призначено на 21.10.2021.

06.10.2021 через канцелярію суду від Міністерства освіти і науки України надійшов відзив на апеляцій скаргу, в якому позивач-1 просить апеляційну скаргу ФОП Усманова М.В. залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі №920/577/20 - без змін.

21.10.2021 до початку розгляду справи до Північного апеляційного господарського суду від прокурора та представника Фізичної особи - підприємця Усманова М.В. надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 клопотання прокурора та представника Фізичної особи - підприємця Усманова Миколи Вікторовича про відкладення розгляду справи задоволено, відкладено розгляд справи №920/577/20 на 04.11.2021.

02.11.2021 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду від Фізичної особи - підприємця Усманова Миколи Вікторовича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 04.11.2021 в режимі відеоконференції, проведення якої просить доручити Господарському суду Сумської області (40011, м. Суми, просп. Т.Шевченка, 18/1).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2021 клопотання Фізичної особи - підприємця Усманова Миколи Вікторовича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, призначено справу №920/577/20 до розгляду в режимі відеоконференції на 04.11.2021.

У судове засідання 04.11.2021 з`явилися прокурор, представники Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, Фізичної особи - підприємця Усманова Миколи Вікторовича та Усманов М.В. особисто.

Представники Міністерства освіти і науки України та Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги позивачі повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники сторін, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасників судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Відповідач-2 та його представник у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги на підставі доводів, зазначених у ній, просили її задовольнити, рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі №920/577/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Усманова Миколи Вікторовича, просив її задовольнити, рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі №920/577/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, на підставі доводів, зазначених у відзиві на скаргу та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі №920/577/20 залишити без змін.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, однак оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід змінити в частині розподілу судового збору з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту» (в редакції від 23.05.1991) передбачено, що об`єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов`язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Згідно з ст. 80 Закону України «Про освіту» (в редакції від 15.09.2017) об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням.

Як стверджує прокурор, прокуратурою було вивчено питання законності розпорядження майном закладів освіти на території м. Глухів і встановлено факт незаконної передачі в оренду приміщень закладу вищої освіти суб`єкту підприємницької діяльності для цілей, не пов`язаних з освітньою діяльністю.

Згідно з договором відповідачем-1 передано відповідачу-2 в оренду державне нерухоме майно - нежитлові приміщення, загальною площею 256,4 м.кв., розташоване за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Києво-Московська, 51, на першому поверсі будівлі, що перебуває на балансі другого позивача (надалі - договір). Строк дії договору - до 24.08.2019.

Згідно зі Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно, зазначене майно є державною власністю, зареєстроване за Глухівським національним педагогічним університетом.

Правовий статус вказаного майна коледжу, як закладу освіти, визначений Законами України «Про освіту», «Про вищу освіту». Використання майна коледжу здійснюється з обов`язковим дотриманням положень зазначених законів.

Відповідно до п. 1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення буфету, який не здійснює продаж товарів підакцизної групи, у навчальному закладі.

Майно було передано за актом приймання передачі від 26.08.2016.

Як було зазначено вище, 26.12.2019 між відповідачами укладено договір про внесення змін до договору. Згідно з п. 1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення буфету, який не здійснює продаж товарів підакцизної групи, у навчальному закладі на площі 104,3 м.кв. та розміщення торговельного об`єкту з продажу непродовольчих товарів на площі на 152,1 м.кв. Цей договір про внесення змін є невід`ємною частиною договору.

Прокурор звернувся до суду з даним позовом, оскільки спірний договір укладений всупереч заборони законодавця - Закону України «Про освіту».

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що є обґрунтованим твердження прокурора, що позивачі належним чином не здійснюють захист інтересів держави та реалізацію наданих законом повноважень та не вжили заходів щодо визнання недійсним вказаного договору, що призводить до порушення майнових інтересів держави щодо володіння, розпорядження та користування майном державної власності. Тому вбачаються правові підстави для звернення прокурора з даним позовом до суду, відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Місцевим судом вірно зазначено, що вказаним договором змінено цільове призначення майна закладу освіти, яке передається в оренду. Якщо умовами основного договору від 26.08.2016 два приміщення площею 104,3 кв.м та 152,1 кв.м передавалися для розміщення буфету навчального закладу, то умовами договору від 26.12.2019 змінено цільове призначення об`єкту оренди - 152,1 кв.м передається для розміщення магазину з продажу непродовольчих товарів.

Два спірні приміщення площею 104,3 кв.м та 152, 1 кв.м знаходяться на першому поверсі учбового корпусу і згідно експлікації мали функціональне призначення - їдальня вищого навчального закладу.

На даний час відповідачем-2 152,1 кв.м використовується для розміщення магазину з продажу непродовольчих товарів, а приміщення площею 104,3 кв.м використовується як підсобне приміщення. Буфет в закладі освіти не створений. Відповідачами вказані обставини не спростовані.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується висновком місцевого суду, що договір від 26.12.2019 про внесення змін до договору оренди державного майна від 26.08.2016 № 2289 не відповідає вимогам Закону України «Про освіту», Закону України «Про вищу освіту».

Враховуючи, що спірний договір укладений всупереч заборони законодавця - Закону України «Про освіту», передавати в оренду приміщення навчальних закладів для використання не в освітніх цілях, то позовні вимоги прокурора є правомірними, обґрунтованими та правомірно задоволені судом.

Щодо доводів апелянта, судова колегія зазначає, що застосуванню у даному випадку підлягають норми Закону України «Про освіту», який має вищу юридичну силу, ніж положення підзаконного нормативного акту - Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483.

Доводи позивача-2, що укладення змін до договору призвело до більш значного надходження орендної плати апеляційним судом оцінюються критично, оскільки вказані обставини не спростовують факту порушення при укладенні вказаних змін норм законодавства, яке підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23.06.1993).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

У Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Обов`язок доказування, встановлений статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» від 27.10.1993).

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі відповідача-2 на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 прийняте після повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв`язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Усманова Миколи Вікторовича слід відмовити.

В свою чергу, судом апеляційної інстанції, здійснюючи апеляційний розгляд справи, встановлено наявність підстав для зміни рішення суду в частині розподілу судових витрат, з огляду на наступне.

Так, звертаючись до суду першої інстанції з відповідним позовом, прокурором було заявлено одну вимогу немайнового характеру - про визнання недійсним договору від 26.12.2019 про внесення змін до договору оренди державного майна від 26.08.2016 № 2289.

Таким чином, з урахуванням п. п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», яким визначено, що за подання позову немайнового характеру справляється судовий збір - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання у 2020 році позову з однією вимогою немайнового судовий збір мав бути сплачений у сумі 2102,00 грн., який і був сплачений згідно наявного в справі платіжного доручення №726 від 22.05.2020.

При цьому, ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, судом першої інстанції в резолютивній частині було зазначено про необхідність відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідачами по 880,50 грн., і в цій частині суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині розподілу судового збору, і з огляду на приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне в апеляційному порядку стягнути з кожного з відповідачів на користь прокуратури Сумської області (оскільки останньою згідно наявного у справі платіжного доручення було сплачено судовий збір за подачу позову у сумі 2102,00 грн.) по 1051,00 грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

Крім того, місцевим судом не взято до уваги, що прокурором згідно наявного в справі платіжного доручення №1160 від 29.07.2020 було сплачено судовий збір у сумі 2102, 00 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Сумської області від 23.07.2020 у справі №920/577/20, якою позов заступника керівника Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі позивачів Міністерства освіти і науки України, Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка до відповідачів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях і Фізичної особи - підприємця Усманова Миколи Вікторовича про визнання недійсним договору від 26.12.2019 про внесення змін до договору оренди державного майна від 26.08.2016 №2289, залишено без розгляду.

Так, вказану вище ухвалу було скасовано постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 у справі №920/577/20, а матеріали справи № 920/577/20 повернуто до Господарського суду Сумської області для розгляду.

При цьому, Господарським судом Сумської області під час винесення оскаржуваного рішення не враховано, що судові витрати за подання вказаної вище апеляційної скарги підлягали розподілу місцевим судом за результатами вирішення спору по суті.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат (судового збору) за подання Шосткинською місцевою прокуратурою Сумської області апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Сумської області від 23.07.2020 у справі №920/577/20 та стягнути з кожного з відповідачів на користь прокуратури Сумської області (оскільки останньою згідно наявного у справі платіжного доручення №1160 від 29.07.2020 було сплачено судовий збір за подачу вказаної апеляційної скарги у сумі 2102,00 грн.) по 1051,00 грн. судового збору за розгляд відповідної апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду від 23.07.2020.

У зв`язку з чим, рішення суду першої інстанції у відповідній частині підлягає зміні на підставі ч. 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч.4 ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні по суті спору, оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення про задоволення позовних вимог за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

В свою чергу, на підставі ч. 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі №920/577/20 підлягає зміні в частині розподілу судового збору, з викладенням резолютивної частини рішення в редакції даної постанови.

Судові витрати, понесені в суді апеляційної інстанції, розподіляються відповідно до вимог ст.129 ГПК України та залишаються за скаржником.

Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Усманова Миколи Вікторовича на рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі №920/577/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі №920/577/20 змінити в частині розподілу судового збору.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Усманова Миколи Вікторовича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ) на користь прокуратури Сумської області (м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33, код 03527891) 2102 (дві тисячі сто дві) грн витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях (вул. Небесної Сотні, 1/23, м. Полтава, 36014, ) на користь прокуратури Сумської області (м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33, код 03527891) 2102 (дві тисячі сто дві) грн витрат по сплаті судового збору.

5. В іншій частині рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі №920/577/20 про визнання недійсним договору від 26.12.2019 про внесення змін до договору оренди державного майна від 26 серпня 2016 року № 2289, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Сумській області та фізичною особою-підприємцем Усмановим Миколою Вікторовичем залишити без змін.

6. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на Фізичну особу - підприємця Усманова Миколу Вікторовича.

7. Видачу наказів по справі №920/577/20 доручити Господарському суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 08.12.2021.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді Є.Ю. Шаптала

С.Р. Станік