ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

15.12.2021м. ХарківСправа № 922/4928/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши заяву про видачу судового наказу (вх. № 4928/21 від 13.12.2021)

заявник Фізичної особи - підприємця Караслай Михайло Іванович
боржник Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Натуральні продукти"

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2021 року до Господарського суду міста Харкова надійшла заява Фізичної особи - підприємця Караслай Михайла Івановича про видачу судового наказу на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Натуральні продукти" заборгованості за послуги перевезення вантажу у міжнародному сполученні в сумі 138 226,83 грн. (еквівалент 5 100,00 доларів США).

В обґрунтування вказаної заяви Фізична особа - підприємець Караслай Михайло Іванович посилається на те, що 15 листопада 2021 року сторонами узгоджено заявку № 126 на перевезення вантажу автомобільним транспортним у міжнародному сполученні, що відповідно до положень Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів; сума послуг становить 5 100 (П`ять тисяч сто) доларів США, які сплачуються протягом 2 днів з дати вивантаження.

За наслідком погодження транспортної заявки 27.11.2021 ФОП Караслай М.І. здійснено перевезення та доставку вантажу, що підтверджується міжнародною товаро транспортною накладною (CMR). Під час отримання вантажу Боржник отримав усі товаросупровідні документи, що підтверджується підписом накладної і відсутність будь-яких заперечень чи претензій, які вносяться до CMR у випадку їх наявності.

При цьому, за твердженням заявника, "заявка" за своєю правовою природою та істотними умовами, є договором міжнародного перевезення вантажу.

Відповідно до приписів статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. До заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи (міжнародну товарно-транспортної накладна № 985884; заявку на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 126 від 15.11.2021; Рахунок на оплату послуг; Акт наданих послуг), суд зазначає, що Фізичною особою - підприємцем Караслай Михайлом Івановичем заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за приписами частини першої статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Вимоги до письмової форми договору викладено в статті 207 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Цивільний кодекс України також визнає форму правочину письмовою, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. При цьому окремий документ з назвою "договір" не оформляється.

Разом з тим, "заявка" розглядається судом, як форма доручення клієнта, в якій відображаються істотні умови кожного конкретного перевезення (вид, найменування, розміри, вага вантажу; сума, що підлягає сплаті експедитору; пункти відправлення та призначення вантажу; дата завантаження та розвантаження або термін перевезення; тип, кількість, державні номери транспортних засобів; умови перевезення; інші умови, узгоджені сторонами) і, хоча подана заявником заявка і складена у письмовій формі, однак, є правочином, укладеним у спрощений спосіб та не може бути прийнята судом, як аналог договору, укладеного у формі єдиного документа.

Отже, в даному випадку суду необхідно досліджувати надані заявником докази, надавати їм оцінку та встановити факт укладення між сторонами договору у спрощений спосіб. Процесуальний закон, в свою чергу, встановлює, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Судовий наказ може бути видано за наявності відповідного письмового договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а заявник, в свою чергу, має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

З огляду на викладене, вимоги ФОП Караслай М.І. не можуть бути розглянуті судом в порядку наказного провадження.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ФОП Караслай М.І. про видачу судового наказу на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Натуральні продукти" заборгованості за міжнародне перевезення вантажу в розмірі 138 226,83 грн., на підставі пункту 3 частини першої статті 152 ГПК України.

Суд також звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (частина друга статті 153 ГПК України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 147, 150, 152, 153, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Фізичної особи - підприємця Караслай Михайла Івановича - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку статей 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу підписано 15.12.2021.

Суддя В. В. Рильова