ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" грудня 2021 р. Справа № 924/1000/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщука О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав", м. Київ

до фізичної особи-підприємця Пиріжок Олени Анатоліївни, м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області

про укладення договору

за участю представників:

позивача: Гур`єв А.А. - згідно з довіреністю

відповідача: Рудик В.М. - згідно з ордером

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав", м. Київ звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця Пиріжок Олени Анатоліївни, м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області про укладення договору №09-04/06/21 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення на умовах, викладених у позовній заяві.

Ухвалою суду від 07.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 25.10.2021, яке ухвалою суду від 25.10.2021 відкладено на 02.11.2021 та у подальшому на 17.11.2021, 23.11.2021.

Ухвалою суду від 23.11.2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 02.12.2021.

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем як провайдером програмної послуги (користувачем) вказівки ч. 3 ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" щодо укладення з позивачем як організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами у відповідній сфері, договору про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав. Правовою підставою позовних вимог зазначає положення ст. ст. 4, 11, 16, 426, 631, 632 ЦК України, ст. ст. 154, 173, 174, 179, 180, 181, 187 ГК України, ст. ст. 1, 12, 16, 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", ст. ст. 1, 23, 28, 42 Закону України "Про телебачення і радіомовлення".

Відповідач у відзиві на позов просить у позові відмовити. В обґрунтування своєї позиції, посилаючись на ст. 638 ЦК України, ст. ст. 15, 32, 35-39 Закону України "Про авторське право та суміжні права", Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і ( або) суміжних прав", зазначає, що позивач не є суб`єктом авторського права, а тому не може мати майнові права автора, зокрема надавати дозвіл на використання об`єктів авторського права чи суміжних прав. При цьому договір не містить переліку, найменувань, опису об`єктів авторського та суміжного права, по яких право на надання дозволу на використання належить позивачу. Вважає, що наявність ліцензій Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення не доводить здійснення відповідачем на території України кабельної ретрансляції об`єктів авторського права та суміжних прав, а відтак не породжує обов`язку укладати договір та сплачувати позивачу винагороду.

Звертаючи увагу на недосягнення згоди щодо істотних умов договору, вважає необґрунтованими вимоги про визнання укладеним договору з моменту затвердження в установленому Законом порядку остаточних тарифів, тобто з 10.04.2020, що відображено у п. 5.1 договору. Вказує на відсутність доказів існування правовідносин між сторонами з 10.04.2020.

З урахуванням положень частини першої статті 13 ЦК України стверджує, що строк дії договору у п. 5.2 може бути визначений лише з урахуванням строку акредитації позивача, тобто в межах повноважень Спілки, визначених Законом, - до 10.09.2022.

У відповіді на відзив позивач з приводу дати початку дії запропонованого договору зазначив, що відповідач станом на 10.04.2020 (дату встановлення тарифів, які є обов`язковими для всіх користувачів за відповідною категорією та застосовуються з дати завершення переговорів про встановлення тарифів) мав статус провайдера програмної послуги та відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" є користувачем, який зобов`язаний укласти відповідний договір з акредитованою організацією колективного управління. Щодо доводів відповідача про те, що наявність ліцензії провайдера програмної послуги є лише наміром здійснювати діяльність з кабельної ретрансляції, звернув увагу на те, що відповідачем отримано одразу дві ліцензії провайдера програмної послуги, які є діючими. Наголосив, що чинним законодавством України передбачене право позивача укладати договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення. Щодо визначення поняття "кількість абонентів" у спірному договорі зазначає, що визначення кількості абонентів передбачено не тільки договором, а й затверджено Протоколом перемовин, які відбулись у період з 10.03.2020 по 10.04.2020 щодо остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, яким затверджено відповідні тарифи. Звертає увагу на наявність судової практики щодо обов`язковості укладення договору між позивачем та провайдером програмної послуги.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві. Висловив заперечення проти поширення дії договору на правовідносини з 10.04.2020.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 10.09.2019 №14 громадську спілку "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" акредитовано як організацію колективного управління у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і/або суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строком на 3 роки.

17.07.2019 громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" включена до реєстру організацій колективного управління із сферою акредитації: у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строк акредитації - 3 роки.

Фізична особа-підприємець Пиріжок О.А. є провайдером програмної послуги на підставі ліцензій Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення НР №00218-п з 10.09.2015 по 10.09.2025, НР №00844-п з 28.04.2020 по 28.02.2030 (тип послуги: аналогова, цифрова, ІРТV, територія розповсюдження м. Хотин, м. Дунаївці Хмельницької області).

У матеріали справи надано отриману від Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення на запит представника позивача від 08.07.2021 інформацію, яка зазначається в довідці про програми, які провайдер програмної послуги має намір ретранслювати, а також загальну концепцію пакетування (перелік) програм, придбаних для ретрансляції, яка подана відповідачем 27.12.2019 (загальна кількість програм, придбаних для ретрансляції в мережі, складає 79, з них вітчизняних 47), 18.02.2020 (загальна кількість програм, придбаних для ретрансляції в мережі, складає 81, з них вітчизняних 49).

За результатами проведених з 10.03.2020 по 10.04.2020, зокрема громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" та представниками провайдерів програмної послуги, а також їхніх об`єднань переговорів щодо встановлення остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення складено відповідний протокол переговорів. В протоколі відображено, що в ході переговорів сторони дійшли згоди затвердити такі тарифи: на 2020 рік сума за кожного абонента користувача становить 0,40 грн/місяць; 2021 рік - 0,90 грн/місяць; 2022 рік - 1,50 грн/місяць; 2023 рік - 2,00 грн/місяць; 2024 рік - 2,50 грн/місяць; 2025 рік - 3,00 грн/місяць.

Водночас на переговорах вирішено, що зобов`язання щодо нарахування винагороди на користь ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" виникають з 10.04.2020 відповідно до укладеного договору.

Листом від 04.06.2021 №09-04/06/21 громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" звернулась до фізичної особи-підприємця Пиріжок О.А. з проханням у двадцятиденний строк з дня отримання листа підписати 2 примірника проекту договору, поставити на них печатку та один примірник повернути.

Як зазначає позивач, відповідачем жодної відповіді на вказаний лист не надано.

Оскільки відповідач здійснює діяльність з кабельної ретрансляції без підписання договору з акредитованою організацією і використовує у діяльності об`єкти авторського права і суміжних прав, громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" звернулася до суду з позовом про укладення договору.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Зазначений в частині другій статті 16 ЦК України перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У статті 20 Господарського кодексу України передбачено можливість захисту права та законного інтересу шляхом встановлення правовідносин. Зазначений спосіб захисту застосовується у спорах, що виникають на стадії укладення саме господарського договору, і такі спори підвідомчі господарським судам.

У разі невизнання стороною договору, укладення якого є обов`язком в силу вимог закону, права іншої сторони на укладення такого договору підлягають захисту судом на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії.

Близька за змістом позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №61/341, постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №905/887/19, від 16.01.2020 у справі №905/514/19, від 24.10.2019 у справі №46/406, від 07.05.2019 у справі №914/1002/18.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги порушенням своїх законних прав та інтересів як суб`єкта суміжних прав у зв`язку з відмовою відповідача від укладання договору з акредитованою організацією колективного управління (позивачем) у відповідній сфері - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і/або суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

Примусовий порядок укладання господарських договорів за рішенням суду регулюється, зокрема статтею 187 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відповідно до статті 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що переддоговірним є спір, який виникає у разі, якщо сторона ухиляється або відмовляється від укладення договору в цілому або не погоджує окремі його умови. При цьому передати переддоговірний спір на вирішення суду можливо лише тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов`язаною його укласти через пряму вказівку закону, або на підставі обов`язкового для виконання акта планування. В інших випадках спір про укладення договору чи з умов договору може бути розглянутий господарським судом тільки за взаємною згодою сторін або якщо сторони зв`язані зобов`язанням укласти договір на підставі існуючого між ними попереднього договору.

У разі вирішення судом переддоговірного спору з дотриманням вказаних вимог днем укладення договору вважається день набрання чинності відповідним рішенням суду, враховуючи, що в такому випадку договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення.

Наведені положення кореспондуються із ст. 649 ЦК України.

Така правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2018 у справі №61/341, постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №905/887/19, від 16.01.2020 у справі №905/514/19, від 24.10.2019 у справі №46/406, від 08.10.2019 у справі №908/203/19.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України укладання господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Позовні вимоги стосуються укладення договору щодо надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення.

Правові та організаційні засади колективного управління майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав в Україні визначені Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Стаття 1 наведеного Закону містить визначення понять, зокрема: користувач - це будь-яка юридична особа, фізична особа, фізична особа - підприємець, яка вчиняє дії, що відповідно до Закону України "Про авторське право і суміжні права" вимагають отримання згоди від суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, або яка іншим чином повинна виплатити винагороду чи відрахування правовласникам;

обов`язкове колективне управління - колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах;

організація колективного управління - громадське об`єднання зі статусом юридичної особи, зареєстроване в Установі, що не має на меті отримання прибутку, засноване виключно правовласниками, діяльність якого спрямована на колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" організації колективного управління від свого імені та в інтересах правовласників здійснюють такі функції, зокрема: укладають із користувачами договори про надання дозволу на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та договори про виплату винагороди (відрахувань) за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Обов`язкове колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами. Обов`язкове колективне управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав здійснюється виключно у таких сферах, зокрема, кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" кабельна ретрансляція - це прийом і одночасна передача телерадіоорганізаціями, провайдерами програмної послуги та іншими особами незалежно від використаних технічних засобів повних і незмінних передач (програм) організацій мовлення або їх істотних частин, а також творів, виконань, фонограм, відеограм, зокрема таких, що містяться в таких передачах (програмах) організацій мовлення, за умови що початкова трансляція такої передачі (програми) здійснена організацією мовлення, яка не підпадає під юрисдикцію України відповідно до закону або міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

Частиною третьою статті 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" установлено, що користувачі зобов`язані до початку використання в своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про авторське право і суміжні права" укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами в відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства користувачі зобов`язані укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами у відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2021 №906/1205/20, від 30.09.2021 №906/1206/20, від 19.10.2021 у справі №912/3580/20, від 11.11.2021 №912/3574/20, від 18.11.2021 у справі №922/3649/20.

Вищезазначеним висновком про право організацій колективного управління, які здійснюють управління майновими правами у відповідній сфері, укладати договори про надання дозволу на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, а також наявністю у позивача статусу акредитованої організації колективного управління у сфері кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, спростовуються доводи відповідача про те, що позивач не може надавати дозволи на використання об`єктів авторського права чи суміжних прав під час кабельної ретрансляції.

Як зазначалося вище, позивач є акредитованою організацією у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і/або суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення. Водночас відповідач є провайдером програмної послуги відповідно до отриманих ліцензій Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення НР №00218-п з 10.09.2015 по 10.09.2025, НР №00844-п з 28.04.2020 по 28.02.2030, а тому є суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність провайдера програмної послуги на території міст Хотин та Дунаївці. Доказів на спростування зазначеного суду не подано.

Таким чином, укладення договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організації мовлення на програми організації мовлення, між сторонами є обов`язковим в силу приписів чинного законодавства, а саме: статті 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

При цьому аргументи відповідача про те, що наявність у нього відповідної ліцензії не породжує обов`язку укладати відповідний договір, оскільки свідчить лише про намір ретранслювати програми, не спростовують набуття відповідачем шляхом отримання ліцензій, які є діючими, статусу провайдера програмної послуги, тобто користувача, який в силу ст. ст. 12, 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" зобов`язаний укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами в відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Також судом критично оцінюються посилання відповідача на відсутність у запропонованому проекті договору переліку, назв, найменувань, опису об`єктів авторського права та суміжних прав, назв або найменувань власників таких об`єктів, інших передбачених ст. ст. 32, 33, 39 Закону України «Про авторське право та суміжні права» істотних умов договору про надання дозволу на використання об`єктів авторського права та суміжних прав, оскільки положеннями зазначених статей врегульовано порядок та особливості укладення авторських договорів (договорів на право використання творів), які укладається з авторами творів, а також договорів щодо передачі майнових прав виконавців, які укладаються з виконавцями відповідних творів. Натомість договір про надання дозволу на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав укладається із організацією колективного управління та не вимагає зазначення в якості істотних перерахованих відповідачем умов.

Разом з тим, як визначено положеннями ч. ч. 3, 7 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

З огляду на те, що примірний чи типовий договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, на час розгляду цієї справи, відповідними органами не розроблений, суд під час вирішення спору та дослідженні умов спірного правочину враховує загальні правила цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої-третьої статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами в передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані в будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Зазначені положення кореспондуються із положеннями ч. 1 ст. 628, ч. 1 ст. 638 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферта) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках (частина друга статті 181 ГК України).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання приписів ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" в період з 10.03.2020 по 10.04.2020 позивачем та представниками провайдерів програмної послуги проведено переговори щодо встановлення остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення. В ході перемовин затверджено остаточні розміри тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, що відображено в протоколі вказаних переговорів.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" тарифи, узгоджені на переговорах про встановлення тарифів чи визначені судом, є обов`язковими для всіх користувачів за відповідною категорією та застосовуються з дати завершення переговорів про встановлення тарифів на підставі відповідного договору.

З наведеного суд доходить висновку, що запропонована позивачем у проекті договору ціна (додаток №3 до проекту договору) відповідає остаточним тарифам і є у відповідній частині обов`язковою для відповідача як користувача об`єктами авторського та суміжних прав за відповідною категорією.

Відповідно до частини 7 статті 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Звертаючись з позовом, позивач просить укласти договір, у проекті якого зазначено п. 3.1.2 у редакції: «в день укладення цього Договору довідково надати Спілці інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються Провайдером станом на 10.04.2020 року та інформацію про Кількість абонентів за перший квартал 2020 року», та п. 5.1, редакція якого передбачає застосування умов договору до правовідносин, які виникли між сторонами з 10.04.2020.

Оцінюючи доводи позивача про можливість застосування зворотної дії умов договору з 10.04.2020, яка обумовлена положеннями ч. 3 ст. 631 ЦК України, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Виходячи з положень частини третьої статті 631 ЦК України, сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

У п. 7 ст. 180 ГК України зазначено, що на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше.

При цьому принцип свободи договору відповідно до статей 6, 627 ЦК України є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше: можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.

Зі змісту статті 187 ГК України вбачається, що переддоговірним є спір, який виникає у разі, якщо сторона ухиляється або відмовляється від укладення договору в цілому або не погоджує окремі його умови. При цьому передати переддоговірний спір на вирішення суду можливо лише тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов`язаною його укласти через пряму вказівку закону, або на підставі обов`язкового для виконання акта планування, попереднього договору. В інших випадках, спір про укладення договору чи з умов договору може бути розглянутий господарським судом тільки за взаємною згодою сторін. У разі вирішення судом переддоговірного спору з дотриманням вказаних вимог днем укладення договору вважається день набрання чинності відповідним рішенням суду, враховуючи, що в такому випадку договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №905/889/16 та від 19.06.2019 у справі №915/802/18).

Укладення спірного договору з умовами, якими передбачено їх поширення на правовідносини сторін з 10.04.2020 у редакції позивача, є неможливим, оскільки умови договору визначають для відповідача зобов`язання, які не існували раніше, а саме: до дати набрання чинності рішенням суду про визнання договору укладеним. Суд зазначає, що умови щодо поширення дії договору на правовідносини сторін, які виникли до його укладення, можуть бути передбачені лише за волевиявленням сторін договору.

Матеріали справи не містять доказів волевиявлення відповідача на застосування умов договору до правовідносин, що виникли з 10.04.2020 (п. 5.1 проекту договору) та надання позивачу інформації щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються провайдером, станом на 10.04.2020 та інформацію про кількість абонентів за перший квартал 2020 року (п. 3.1.2 проекту договору).

Крім того, позивачем не доведено існування будь-яких правовідносин з відповідачем з 10.04.2020, тобто з дати затвердження тарифів. Так, спірні правовідносини щодо укладення договору виникли між сторонами у справі у червні 2021 року, зокрема проект спірного договору було надіслано позивачем відповідачу 04.06.2021, а з позовом у цій справі до господарського суду позивач звернувся у жовтні 2021 року.

Суд зазначає про те, що у переддоговірному спорі, який виник щодо договору, укладання якого є обов`язковим в силу закону, фактично судовим рішенням утверджуються права та обов`язки для сторін цього договору, зміст яких є обов`язковим в силу вимог закону, або такі, що погоджені сторонами.

Відтак, оскільки такого погодження сторонами на попередній період судами не встановлено, то, відповідно, у суду відсутні підстави застосовувати умови договору до правовідносин, що виникли між сторонами з 10.04.2020.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що предметом розгляду цієї справи є переддоговірний спір, та, відповідно, договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення, за відсутності згоди обох сторін на поширення дії умов спірного договору на правовідносини сторін з 10.04.2020 та за відсутності доказів існування правовідносин між сторонами із зазначеного часу суд вважає необґрунтованими запропоновані позивачем у п. 5.1, пп. 3.1.2 умови договору (аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №906/1205/20).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині викладення абз. 1 пункту 3.1.2 та пункту 5.1 спірного договору в запропонованій позивачем редакції та вважає за необхідне викласти їх у такій редакції:

« 3.1.2. в день укладення цього Договору довідково надати Спілці інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються Провайдером, та інформацію про Кількість абонентів;»;

« 5.1. Цей Договір є укладеним та набуває чинності з дати набрання законної сили рішенням суду у справі №924/1000/21.».

Щодо умови п. 5.2 спірного договору, в якому сторони домовились, що строк дії цього Договору встановлюється до 31.12.2025 за умови, що Спілка буде мати статус акредитованої організації колективного управління для сфери використання об`єктів авторського права і суміжних прав шляхом кабельної ретрансляції у встановленому законодавством порядку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Строк дії договору про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" або будь-яким іншим законом не визначений.

Відповідно до ч.1 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначений актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно з даними Реєстру організацій колективного управління акредитація надана громадській спілці 10.09.2019 на 3 роки, тобто 10.09.2022 у позивача закінчуються повноваження організації в сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського і (або) суміжних прав (крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення).

Отже, з урахуванням положень частини першої статті 13 ЦК України, згідно з якою цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що строк дії договору має бути визначений з урахуванням строку акредитації позивача, тобто в межах повноважень громадської спілки, визначених законом, та має бути встановлений до 10.09.2022, оскільки вчинення будь-яких дій пов`язаних з управлінням у сфері використання об`єктів авторського права і суміжних прав, шляхом кабельної ретрансляції, поза межами строку акредитації громадської спілки неможливе.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №906/1205/20, від 18.11.2021 у справі №922/3649/20.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині викладення пункту 5.2 спірного договору в редакції позивача, яка передбачала строк дії договору до 31.12.2025, та вважає за необхідне викласти вказаний пункт договору в редакції: "5.2. Сторони домовились, що строк дії цього Договору встановлюється з дати його укладення і до 10 вересня 2022 року включно.".

Крім того, оскільки спірний у цій справі договір відповідно до ч. 2 ст. 187 ГК України є укладеним та набуває чинності з дня набрання чинності цим рішенням та припиняє свою дію 10.09.2022, суд вважає, що позовні вимоги в частині викладення у редакції позивача умов пункту 1 додатку №3 до договору в частині визначення тарифів підлягає викладенню в наступній редакції:

"Сторони узгодили щомісячні Тарифи за одного Абонента Провайдера у наступному розмірі:

Період Щомісячний Тариф,

грн за одного Абонента

з дати укладення договору

№09-04/06/21 від "___"________20_ року

по 31 грудня 2021 року 0,90

з 01 січня 2022 року по 10 вересня 2022 року 1,50».

Посилання відповідача на суперечливість поняття «кількість абонентів», яке надане у розділі 1 договору, суд вважає непереконливим з огляду на наявність у договорі визначення цього поняття, яке передбачає середній показник кількості абонентів, виходячи із кількості абонентів на перший та останній день звітного кварталу.

Зауважень щодо інших умов договору чи пропозицій щодо викладення їх в іншій, ніж надана позивачем редакції відповідачем суду надано не було, а тому, дослідивши проект спірного договору, суд дійшов висновку, що інші умови договору не суперечать вимогам чинного законодавства, з огляду на що позов у відповідній частині підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст. 86 ГПК України).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

При цьому у справі Європейський суд з прав людини "Белеш та інші проти Чеської Республіки" вказав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають ураховувати його ефективність. Це означає лише те, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України і цей перелік не є вичерпним, про що прямо зазначено у вказаній статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2021 у справі №662/397/15-ц зазначила, що у цивільному процесуальному законодавстві діє принцип "jura novit curia" ("суд знає закони"), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом враховується, що у разі невизнання стороною договору, укладення якого є обов`язком в силу вимог закону, права іншої сторони на укладення такого договору підлягають захисту судом на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії.

Зокрема, звернення позивача до суду з вимогою про укладення договору є письмовим волевиявленням позивача щодо вступу у зобов`язальні правовідносини шляхом укладення такого договору за рішенням суду відповідно до статті 187 ГК України.

Відповідно, суд вважає, що вимогу позивача про укладення договору у певній редакції у випадках, які допускають вирішення таких спорів судом, слід тлумачити як вимогу про визнання укладеним такого договору в судовому порядку у запропонованій позивачем редакції, що не суперечить способам захисту, визначеним пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, та відповідає способам захисту, визначеним статтею 20 ГК України.

За наслідками розгляду такої вимоги у резолютивній частині свого рішення суд, керуючись частиною дев`ятою статті 238 ГПК України, має зробити висновки про визнання укладеним договору у запропонованій позивачем редакції, виклавши текст редакції договору, яка за висновками суду відповідає вимогам законодавства та визнається судом укладеною, чи висновки про відмову у визнанні укладеним договору у запропонованій позивачем редакції.

Близькі за змістом позиції викладені в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №61/341, від 18.09.2020 у справі № 916/1423/18, постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №905/887/19, від 16.01.2020 у справі №905/514/19, від 24.10.2019 у справі №46/406, від 07.05.2019 у справі №914/1002/18, від 02.06.2021 у справі №910/6139/20.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.06.2021 у справі №910/6139/20 з приводу формулювань позовних вимог, які стосуються укладення договору у судовому порядку, відзначив, що незважаючи на формулювання, суть позовних вимог є чіткою, зрозумілою та дає змогу з огляду на текст договору в редакції позивача захистити порушене право. Інше тлумачення є надмірним формалізмом та штучним звуженням існуючих способів захисту порушеного права, які самі по собі не є і не можуть бути вичерпно і детально сформульовані законом.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та викладення спірного договору у редакції позивача з урахуванням висновків, наведених у мотивувальній частині рішення.

Відповідно до ч. 9 ст. 238 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

При розподілі судових витрат зі сплати судового збору суд враховує, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; відповідно до ч. 9 зазначеної статті - у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на спірні правовідносини та те, що предметом спору є вимога немайнового характеру (укладення договору), безпідставне ухилення відповідача від прийняття пропозицій іншої сторони щодо укладення договору, вищенаведені положення ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав", м. Київ до фізичної особи-підприємця Пиріжок Олени Анатоліївни, м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області про укладення договору задовольнити частково.

Визнати укладеним договір №09-04/06/21 між громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (01021, м. Київ, вул. Шовковична, 10, оф. 28, ) і фізичною особою-підприємцем Пиріжок Оленою Анатоліївною ( АДРЕСА_1 , р.н. НОМЕР_1 ) про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, на таких умовах:

«ДОГОВІР №09-04/06/21

про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права i суміжних

прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення

м. Київ

Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних i музичних прав" (далі - Спілка), що здійснює обов`язкове колективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права i (aбo) суміжних прав та акредитованою організацією колективного управління відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку i торгівлі України №14 від 10.09.2019, в особі Генерального директора Калениченка Павла Анатолійовича, який діє на підставі Статуту з однієї сторони, та фізичною особою-підприємцем Пиріжок Оленою Анатоліївною (далі - Провайдер), в особі _______________який (яка) діє на підставі ___________ з іншої сторони, разом надалі - Сторони, керуючись положеннями Закону України "Про авторське право i суміжні права" та Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права i (aбo) суміжних прав", домовились про наступне:

1. Основні визначення

Провайдер - юридична особа, або фізична особа-підприємець, яка здійснює кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав і є користувачем згідно ст. 1 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Об`єкти прав - об`єкти авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строк майнових прав на які не сплив до моменту їх використання Провайдером.

Абонент - унікальний споживач (фізична чи юридична особа, фізична особа-підприємець) послуг Провайдера з надання доступу до пакетів телепрограм (передач) організацій мовлення, які містять у собі об`єкти авторського права і суміжних прав, незалежно від технології надання послуг.

Кількість абонентів - середня кількість Абонентів у звітному кварталі, яка визначається як середній показник Абонентів на перший та останній день звітного кварталу.

Територія - (Україна, місто) територія дії дозволу за цим Договором____________.

Тариф - розмір щомісячної винагороди (відрахування на користь правовласників) за використання Об`єктів прав за кожного абонента, затверджений у відповідності до процедури переговорів, передбаченої Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", за якою рішення оформлене Протоколом переговорів щодо остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення від 09 квітня 2020 року.

Щоквартальна винагорода (відрахування) за цим Договором розраховується як добуток Кількості абонентів за звітний період на Тарифи, зазначені у Додатку №3 до цього Договору, та на три місяці звітного кварталу.

Для цілей оподаткування будь-яка винагорода (відрахування) за використання Об`єктів прав за цим Договором, що належить до виплати Провайдером на користь Спілки, є роялті та не є об`єктом оподаткування ПДВ згідно абз. 2 п.п. 196.1.6. п. 196.1. ст. 196 Податкового кодексу України та відповідно до п. п. 14.1.225 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України.

2. Предмет Договору

2.1. На умовах, визначених цим Договором, Спілка надає Провайдеру дозвіл на використання Об`єктів прав шляхом кабельної ретрансляції на Територію, а Провайдер зобов`язується виплачувати Спілці щоквартальну винагороду (відрахування) відповідно до умов цього Договору.

2.2. Збір винагороди (відрахування) здійснюється Спілкою з метою справедливого розподілу доходу правовласникам, які передали та які не передали Спілці управління своїми правами.

2.3. Провайдер не має права передавати третім особам отриманий за цим Договором дозвіл.

2.4. Провайдер виплачує Спілці винагороду (відрахування) за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, в розмірі та порядку, визначеному цим Договором, для виплати доходу від прав правовласникам.

3. Зобов`язання Сторін

3.1. Провайдер зобов`язаний:

3.1.1. сплачувати за надання дозволу щоквартально за кожен звітний період (квартал) не пізніше 30-ти календарних днів після закінчення кожного звітного кварталу на поточний рахунок Спілки суму винагороди (відрахування), розрахованої у відповідності до цього Договору;

3.1.2. в день укладення цього Договору довідково надати Спілці інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються Провайдером, та інформацію про Кількість абонентів;

щоквартально надавати Спілці інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються Провайдером, та інформацію про Кількість абонентів, якщо у звітному кварталі відбулися зміни;

інформація надається Спілці у письмовій та/або електронній формі за формами, що є відповідними додатками до цього Договору.

3.2. Спілка зобов`язана:

3.2.1. прийняти від Провайдера винагороду (відрахування), сплачену відповідно до п. 3.1.1 цього Договору;

3.2.2. у випадку пред`явлення до Провайдера будь-яких претензій, скарг, вимог, позовних заяв тощо з боку будь-яких третіх осіб щодо виплати будь-яких компенсацій та/або платежів та/або винагороди (відрахувань) за кабельну ретрансляцію Об`єктів прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, визначену Сторонами в п. 2.1 цього Договору, та за умови виконання Провайдером умов цього Договору щодо виплати винагороди за відповідні звітні періоди, врегулювати такі претензії, скарги, вимоги, позовні заяви тощо за власний рахунок та власними силами, не залучаючи при цьому Провайдера і звільняючи його від будь-якої відповідальності;

у разі порушення Спілкою умов цього пункту та у разі стягнення з Провайдера будь-яких сум компенсацій, збитків, штрафів тощо, у тому числі уповноваженими державними органами та/або будь-якими третіми особами за результатами судового розгляду відповідних спорів щодо виплати винагороди (відрахувань) за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, Спілка зобов`язується беззаперечно відшкодувати Провайдеру повний розмір таких сум компенсацій, збитків, штрафів тощо, а також всі понесені Провайдером судові витрати, включаючи витрати на адвокатів та правову допомогу, шляхом утримання Провайдером відповідної суми при здійсненні наступних виплат відрахувань (винагороди);

3.2.3. самостійно розподіляти отриману винагороду (відрахування), сплачену Провайдером, за звітний період відповідно до положень і процедур, що затверджені її органами управління та відповідно до законодавства; Провайдер не несе відповідальність за такий розподіл;

3.2.4. письмово повідомити Провайдера протягом 10 календарних днів з моменту настання події про будь-які рішення судів, органів управління Спілки чи рішення органів державної влади, які впливають на обсяг прав та обов`язків Спілки у сфері кабельної ретрансляції;

3.2.5. під час укладання договорів з будь-якими Провайдерами щодо надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, та під час строку дії таких договорів застосовувати однаковий Тариф для всіх провайдерів без надання будь-яких знижок, понижуючих коефіцієнтів та інших дій, спрямованих на зміну затвердженого Тарифу, окрім випадків зміни розміру Тарифу відповідно до чинного законодавства України або умов цього Договору.

4. Права Сторін

4.1. Провайдер має право використовувати шляхом кабельної ретрансляції Об`єкти прав з дотриманням умов цього Договору та вимог законодавства України про авторське право і суміжні права.

4.2. Спілка має право здійснювати контроль за використанням Провайдером прав шляхом:

- розгляду інформації Провайдера щодо переліку програм організацій мовлення, що ретранслюються Провайдером та доступ до яких надається Абонентам;

- моніторингу переліку програм організацій мовлення, що ретранслюються Провайдером та доступ до яких надається Абонентам, зокрема із залученням власним коштом третіх осіб.

5. Строк дії та зміни умов Договору

5.1. Цей Договір є укладеним та набуває чинності з дати набрання законної сили рішенням суду у справі №924/1000/21.

5.2. Сторони домовились, що строк дії цього Договору встановлюється з дати його укладення і до 10 вересня 2022 року включно.

5.3. Зміни та доповнення до цього Договору здійснюються лише за погодженням обох Сторін та оформлюються додатковою угодою, що підписується обома Сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору, якщо інше прямо не встановлено у цьому Договорі.

5.4. Умови цього Договору в частині розміру Тарифів на наступний календарний рік підлягають обов`язковому перегляду у разі, якщо відбувається падіння внутрішнього валового продукту України більш, ніж на 7 (сім) відсотків за попередній рік. З моменту офіційного оприлюднення такої інформації Тариф поточного року зменшується на 25% відсотків і така зміна не потребує підписання будь-яких додаткових правочинів до цього Договору.

5.5. Цей Договір вважається автоматично припиненим у разі втрати Спілкою статусу акредитованої організації у сфері "кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення" з моменту втрати Спілкою такого статусу без необхідності укладання Сторонами будь-яких додаткових правочинів до цього Договору.

5.6. У випадку припинення діяльності Провайдера в сфері кабельної ретрансляції цей Договір припиняється з дати припинення такої діяльності або дати анулювання відповідної ліцензії Провайдера, про що Провайдер письмово повідомляє Спілку. Припинення дії Договору з цих підстав не звільняє Провайдера від виплати винагороди (відрахування) за період фактичного здійснення ним такої діяльності.

5.7. Цей Договір може бути розірваний будь-якою стороною Договору в односторонньому порядку:

Спілкою - у випадку невиконання Провайдером будь-якого із зобов`язань, встановлених у підпунктах пункту 3.1 цього Договору, та у випадку якщо Провайдер не виконає зобов`язання протягом 15 календарних днів після отримання від Спілки попередження про необхідність виконання зобов`язань; у такому випадку Спілка має попередити Провайдера письмово про таке розірвання не пізніше, ніж за 30 календарних днів до бажаної дати розірвання;

Провайдером - у випадку невиконання Спілкою будь-якого із зобов`язань, встановлених у підпунктах пункту 3.2 цього Договору, шляхом надсилання на зазначену у цьому Договорі адресу іншої сторони відповідного письмового повідомлення із зазначенням дати розірвання цього Договору.

5.8. Цей Договір може бути розірвано в випадках, передбачених цим Договором та чинним законодавством України.

6. Вирішення спорів і підсудність

6.1. Сторони зобов`язуються вжити заходів щодо вирішення будь-яких спорів, що виникають між ними, шляхом переговорів.

6.2. У разі неможливості вирішення таких спорів шляхом переговорів, зацікавлена Сторона повинна подати позов до господарського суду відповідно до чинного законодавства України.

7. Відповідальність Сторін

7.1. У разі затримки платежів, передбачених пунктом 3.1.1 Провайдер зобов`язаний виплатити Спілці пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості за кожний день затримки платежів, але не більше 10 % (десяти відсотків) від загальної суми заборгованості.

8. Форс-мажорні обставини

8.1. Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею сторін .

8.2. Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 3 (трьох) днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.

8.3. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є довідка, яка видається Торгово-промисловою палатою України або організацією, на яку Урядом покладені обов`язки по ліквідації таких обставин.

8.4. У разі, коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більш як 30 (тридцять) днів, кожна із Сторін в установленому порядку має право розірвати цей Договір. У такому разі Сторона не має права вимагати від іншої сторони відшкодування збитків.

9. Прикінцеві положення

9.1. Сторони повинні у п`ятиденний строк письмово повідомити одна одну про зміну місцезнаходження, найменування, керівника, банківських реквізитів, надати іншу інформацію, необхідну для виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором.

9.2. Сторони домовилися, що інформація, яка передається Сторонами одна одній у межах цього Договору є конфіденційною, крім інформації щодо умов цього договору, Тарифів та Кількості абонентів Провайдера.

Передавання конфіденційної інформації третім особам, її опублікування чи розголошення будь-яким іншим чином, можуть мати місце тільки за письмовим погодженням Сторін, незалежно від причин та припинення строку дії цього Договору, окрім випадків, передбачених чинним законодавством України.

Зобов`язання по збереженню конфіденційності і нерозголошенню інформації по цьому Договору залишаються в силі протягом строку дії Договору і трьох років з дня припинення строку його дії

9.3. Договір укладено у 2 (двох) примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної зі Сторін. Додатки та доповнення до цього Договору мають бути укладені у письмовій формі і з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін стають невід`ємною частиною Договору.

9.4. Спілка є неприбутковою організацією, включеною до реєстру неприбуткових організацій, та має ознаку неприбутковості 0032 з 27.06.2019 року.

9.5. Провайдер є платником____________________________________________.

10. Реквізити і підписи Сторін

Громадська спілка "Коаліція Фізична особа-підприємець

аудіовізуальних і музичних прав" Пиріжок Олена Анатоліївна

01021, м. Київ, вул. Шовковична, 32300, Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський

буд. 10, оф. 28 вул. Жукова, буд. 1, кв. 37

код ЄДРПОУ

тел. НОМЕР_2 тел. НОМЕР_3

Код

п/р НОМЕР_4

у Філії "Київсіті" АТ КБ "Приватбанк"

е-mail:

Директор Керівник

________________/ П.А. Калениченко/ ________________/ _________/

Додаток №1

до Договору № 09-04/06/21 від "___"_________20__ року

Сторони погодили наступний зразок Інформації щодо Кількості абонентів Провайдера:

Інформація про Кількість абонентів Провайдера

до Договору №09-04/06/21 від "___"_________20__ року

м.________ "___"__________20__ року

Кількість абонентів Провайдера за звітний І/ІІ/ІІІ/ІV квартал ______ року становить

__________________Абонентів.

____________________________________/_____________________________/

посада підпис, печатка прізвище, ініціали

2. Цей Додаток є невід`ємною частиною Договору.

3. Цей Додаток оформлений у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної Сторони.

Підписи сторін:

Спілка Провайдер

____________/П.А.Калениченко/ ____________/_______/

Додаток №2

до Договору № 09-04/06/21 від "___"_________20__ року

м. Київ

1. Сторони погодили наступний зразок Звіту про кабельну ретрансляцію Провайдера:

Звіт про кабельну ретрансляцію

до Договору №09-04/06/21 від "___"_________20__ року

м.______ "___"__________20__ року

№

Перелік програм організацій мовлення:

1.________________________________________________________________

2.________________________________________________________________

n…_______________________________________________________________

_________________ ___________________ /__________________________/

посада підпис, печатка прізвище, ініціали

2. Цей Додаток є невід`ємною частиною Договору, оформлений у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної Сторони.

Підписи сторін

Спілка Провайдер

____________/П.А. Калениченко/ ____________/______________/

Додаток №3

до Договору № 09-04/06/21 від "___"_________20__ року

м. Київ

Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (далі - Спілка), в особі Генерального директора Калениченка Павла Анатолійовича, який діє на підставі Статуту з однієї сторони, та фізична особа-підприємець Пиріжок Олена Анатоліївна (далі - Провайдер), в особі _________________, який (яка) діє на підставі __________________, з іншої сторони, домовились про наступне:

1. Сторони узгодили щомісячні Тарифи за одного Абонента Провайдера у наступному розмірі:

Період Щомісячний Тариф,

грн за одного Абонента

з дати укладення договору

№09-04/06/21 від "___"________20_ року

по 31 грудня 2021 року 0,90

з 01 січня 2022 року по 10 вересня 2022 року 1,50

2. Цей Додаток є невід`ємною частиною Договору, оформлений у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної Сторони.

Реквізити і підписи Сторін

Громадська спілка "Коаліція Фізична особа-підприємець

аудіовізуальних і музичних прав" Пиріжок Олена Анатоліївна

АДРЕСА_2

код ЄДРПОУ

тел. НОМЕР_2 тел. НОМЕР_3

Код

п/р НОМЕР_4

у Філії "Київсіті" АТ КБ "Приватбанк"

е-mail:

Директор Керівник

________________/ П.А. Калениченко/ ________________/ _________/».

У решті позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Пиріжок Олени Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , р.н. НОМЕР_1 ) на користь громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (01021, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 10, оф. 28, код 43080257) 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 10.12.2021.

Суддя В.В. Виноградова

Видрук. 4 прим.: 1 - до справи, 2, 3 - позивачу (01021, м. Київ, вул.. Шовковична, 10, оф. 28; 61002, м. Харків, вул. Маршала Бажанова, 4/36), 4 - АДРЕСА_1 ). Всім рек. з пов. про вруч.