РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2021 м. КиївСправа № 910/13988/21

За позовом: комунального підприємства "ГОЛОВНИЙ ІНФОРМАЦІЙНО-ОБЧИСЛЮВАЛЬНИЙ ЦЕНТР";

до: УПРАВЛІННЯ ОСВІТИ ШЕВЧЕНКІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ КИЄВІ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ;

про: стягнення 26.683,38 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Комунальне підприємство "ГОЛОВНИЙ ІНФОРМАЦІЙНО-ОБЧИСЛЮВАЛЬНИЙ ЦЕНТР" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до УПРАВЛІННЯ ОСВІТИ ШЕВЧЕНКІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ КИЄВІ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ (далі - відповідач) про стягнення 26.683,38 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором від 16.03.2020 № 47-20-2, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 26.683,38 грн., з яких: 24.462,53 грн. - основна заборгованість, 1.216,40 грн. - пеня, 252,09 грн. - 3 % річних та 752,36 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/13988/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

До господарського суду надійшла заява позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у задоволенні якої відмовлено судом з підстав, вказаних в ухвалі суду від 01.10.2021 № 910/13988/21.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив в якому останній зазначив про значні недоліки при здійсненні позивачем надання послуг за укладеним між сторонами спору договором від 16.03.2020 № 47-20-2.

До господарського суду надійшло клопотання позивача про залишення відзиву без розгляду. Проте, ухвала про відкриття провадження у справі № 910/13988/21 отримана відповідачем 12.10.2021, відтак останнім днем, встановленого вказаною ухвалою, строку на подання відповідачем відзиву на позов є 27.10.2021. Відповідач звернувся до суду з відзивом на позов засобами поштового зв`язку 27.10.2021.

Таким чином, вказане вище клопотання позивача є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про надання відповідачу послуг за договором від 16.03.2020 № 47-20-2 в повному обсязі.

До господарського суду надійшли пояснення позивача в яких останній зазначив про сплату відповідачем основної заборгованості, заявленої до стягнення.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, укладено договір від 16.03.2020 № 47-20-2 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується надати відповідачу послуги, а відповідач зобов`язується прийняти і оплатити послуги на умовах, визначених Договором (п. 1.1 Договору).

Пунктом 4.3 Договору, зокрема, визначено, що розрахунки відповідача з позивачем за надані послуги здійснюються, за погодженням сторін, шляхом безготівкового перерахування відповідачем коштів на поточний рахунок позивача на підставі узгоджених та підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг, у термін до останнього банківського дня місяця, наступного за розрахунковим.

Положеннями п. 6.3 Договору передбачено, що відповідач за несвоєчасну оплату наданих послуг сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент затримки, від простроченої суми за кожний день затримання платежу до дати погашення боргу, враховуючи п.п. 4.3 Договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, позивач, обґрунтовуючи заявлену до стягнення суму основної заборгованості зазначає, що останнім надані відповідачу послуги на загальну суму 24.462,53 грн. на підставі актів приймання-передачі наданих послуг, а саме: від 18.02.2021 № 343-939 (за січень 2021) на суму 12.141,79 грн. та від 23.03.2021 № 343-2186 (за лютий 2021) на суму 12.320,74 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлена вимога про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в розмірі 1.216,40 грн. та вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 252,09 грн. та інфляційних втрат в сумі 752,36 грн.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Позивачем до господарського суду подана заява, в якій останній зазначає про сплату відповідачем суми основної заборгованості, заявленої до стягнення в сумі 24.462,53 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.11.2021 № 4073.

Приймаючи до уваги сплату відповідачем основної заборгованості суд дійшов висновку, що провадження справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 24.462,53 грн. - підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 1.216,40 грн., 3 % річних в сумі 252,09 грн. та інфляційних втрат в сумі 752,36 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 231, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 24.462,53 грн. - закрити.

2. Решту вимог задовольнити повністю.

3. Стягнути з УПРАВЛІННЯ ОСВІТИ ШЕВЧЕНКІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ КИЄВІ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ (Україна, 04119, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЗООЛОГІЧНА, будинок 6-А, ідентифікаційний код: 37470086) на користь комунального підприємства "ГОЛОВНИЙ ІНФОРМАЦІЙНО-ОБЧИСЛЮВАЛЬНИЙ ЦЕНТР" (Україна, 02192, місто Київ, ВУЛИЦЯ КОСМІЧНА, будинок 12-А, ідентифікаційний код: 04013755) пеню в сумі 1.216 (одна тисяча двісті шістнадцять) грн. 40 коп., 3 % річних в сумі 252 (двісті п`ятдесят дві) грн. 09 коп., інфляційні втрати в сумі 752 (сімсот п`ятдесят дві) грн. 36 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац