ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"16" грудня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/912/21

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглядаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Формтекс" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Формтекс"

до Товариства обмеженою відповідальністю "Тусмо"

про стягнення 691 665,87 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Формтекс" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тусмо" 691665,87 грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 25.08.2021р. суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

27.09.2021р. позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно, що належить ТОВ "Тусмо" в межах суми позовних вимог в розмірі 691665,87 грн. та накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Тусмо", що знаходяться в банківських установах на рахунках товариства в межах суми позовних вимог в розмірі 691665,87 грн.

Ухвалою суду від 29.09.2021р. заяву ТзОВ "Формтекс" про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на грошові кошти в межах суми позовних вимог 691665,87 грн., що знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Тусмо" в банківських установах.

13.10.2021р. від ТОВ "Тусмо" надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 29.09.2021р.

Ухвалою суду від 18.10.2021р. в задоволенні клопотання ТОВ "Тусмо" про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2021р. ухвалу Господарського суду Житомирської області від 18.10.2021 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову скасовано.

Ухвалено нове рішення про скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.09.2021, шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми позовних вимог 691665,87 грн., що знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Тусмо" в банківських установах.

14.12.2021р. позивач повторно звернувся до Господарського суду Житомирської області із заявою про забезпечення позову, згідно якої просить:

- накласти арешт на все нерухоме майно, що належить ТОВ "Тусмо" в межах суми позовних вимог в розмірі 691665,87 грн.;

- накласти арешт на грошові кошти ТОВ "Тусмо", що знаходяться в банківських установах на рахунках товариства в межах суми позовних вимог в розмірі 691665,87 грн.

Заява мотивована тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором № 12/08/20 від 12.08.2020 щодо сплати вартості поставленого товару.

Заявник зазначив, що в діях відповідача існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову, оскільки навіть незважаючи на скасування заходів забезпечення позову судом та фактично визнавши частину позовних вимог у відзиві відповідач продовжує ухилятися від виконання свого зобов`язання по оплаті товару.

Позивач зазначає, що у зв`язку з наявною загрозою відчуження відповідачем наявних в нього активів та майна, вимога позивача, що передбачає собою накладення арешту на грошові кошти та майно боржника є співмірною із позовними вимогами. Разом з тим, така вимога не порушує права відповідача щодо користування та розпорядження майном та активами.

15.12.2021р. від відповідача надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову, в якій ТОВ "Тусмо" просить відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на те, що заявник нових доказів в обгрунтування підстав вжиття заходів забезпечення позову не надав, всі ці доводи зазначалися позивачем при поданні першої заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 2 ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 137 ГПК України визначає заходи забезпечення позову, серед яких накладення арешту на нерухоме майно та (або) грошові кошти.

Відповідно до ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд враховує, що необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову, в розумінні статті 136 ГПК України, є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Предметом спору у даній справі є стягнення з ТОВ "Тусмо" заборгованості за договором №12/08/20-1 від 12.08.2020р. в сумі 691665,87 грн.

Виходячи зі змісту п.1 ч.1 ст.137 ГПК України, під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися коштами або майном, тому може застосовуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, коштів або про стягнення коштів. Сума арештованих коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт має стосуватися майна, належного до предмета спору.

Суд зазначає, що позовні вимоги у даній справі є майновими грошовими вимогами і не стосуються безпосередньо повернення/витребування будь-якого належного ТОВ "Тусмо" нерухомого майна.

Тому у даному випадку немає зв`язку між обраним заявником заходом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно відповідача і позовною вимогою, на забезпечення якої заявник просить вжити такий захід, оскільки нерухоме майно відповідача не належить до предмета спору у справі.

За таких обставин, в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно, що належить ТОВ "Тусмо" в межах суми позовних вимог в розмірі 691665,87 грн. слід відмовити.

Щодо вимоги про накладення арешту на рахунки відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, згідно розподілу обов`язку доказування між сторонами, встановленого ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести саме ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, саме лише посилання в заяві на імовірність порушення прав особи, без наведення та додання відповідного доказового обґрунтування здійснених тверджень, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявник, вказуючи, що в діях відповідача існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання свого зобов`язання по оплаті товар.

Слід вказати, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд наголошує, що з позивач не надав доказів, що з моменту скасування заходів забезпечення позову постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2021р. до дати подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову змінилися (виникли) обставини, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

В порядку, передбаченому ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, співмірності і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зважаючи на забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку, що відсутні достатні підстави для задоволення заяви ТОВ "Формтекс" про забезпечення позову, що є підставою для відмови у їх застосуванні.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись статтями 74, 136, 137, 140, 232-235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Формтекс" у задоволенні заяви від 10.12.2021р. про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек. з повід)