ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Справа № 902/974/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

учасники справи не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ладижинської міської ради на ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.10.2021 у справі №902/974/21 (суддя Міліціанов Р.В.)

за заявою: Ладижинської міської ради

про вжиття заходів забезпечення до подачі позову

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 01.10.2021 у справі №902/974/21 відмовлено повністю у задоволенні заяви Ладижинської міської ради № 2.1-12/1955 від 27.09.2021 року про вжиття заходів забезпечення до подачі позову шляхом накладення арешту (тимчасового позбавлення права на відчуження майна) на об`єкт нерухомого майна, який належать на праві власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Сансара", а саме майновий комплекс будівель та споруд загальною площею 518,5 кв.м., який розташований за адресою: індекс 24321, Вінницька область, м. Ладижин, вул. Наконечного, 170.

Вказана ухвала мотивована тим, що заява Ладижинської міської ради про вжиття заходів забезпечення до подачі позову не обґрунтована належними та допустимими засобами доказування, не містить достатніх відомостей, передбачених ст. ст. 136, 139, 140 ГПК України, встановлення яких необхідно для винесення відповідної ухвали суду.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Ладижинська міська рада звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.10.2021 у справі №902/974/21 та ухвалити нове рішення про вжиття заходів забезпечення до подачі позову шляхом накладення арешту (тимчасового позбавлення права на відчуження майна) на об`єкт нерухомого майна, який належать на праві власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Екатерина", а саме майновий комплекс будівель та споруд загальною площею 518,5 кв.м., який розташований за адресою: індекс 24321, Вінницька область, м. Ладижин, вул. Наконечного, 170.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги скаржник зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом було неповно встановлено всі обставини, що мають значення для вирішення даної справи, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню.

Зокрема, скаржник зазначає, що майновий комплекс будівель та споруд по вул. Наконечного, 170 в м. Ладижин, арешт на який просив накласти заявник, з моменту його створення та першої державної реєстрації права власності на нього у 2012 році та протягом майже десяти років неодноразово змінював свого власника. Всі дії, спрямовані на перехід права власності на даний об`єкт нерухомості, вчинялися пов`язаними між собою юридичними та фізичними особами лише з однією метою - безоплатне користування земельною ділянкою комунальної власності, оскільки жоден власник даного нерухомого майна не укладав з власником земельної ділянки, на якій розташоване майно, договір оренди земельної ділянки та відповідно, в порушення вимог чинного законодавства України, не сплачував до місцевого бюджету орендну плату. Скаржник зазначає, що останній перехід права власності на комплекс будівель та споруд на підставі акту приймання-передачі від 04.08.2021, підписаного керівником ПП "Екатерина." та директором ТОВ "Сансара", відбувся під час судового провадження справи №902/1026/20, що є порушенням земельного законодавства щодо платного використання земельної ділянки комунальної власності, а також умисним уникненням керівника ПП "Екатерина." від виконання рішення господарського суду Вінницької області від 23.03.2021, що набуло законної сили. Скаржник звертає увагу суду на те, що директор ПП "Екатерина." та директор ТОВ "Сансара" є пов`язаними між собою особами, тому акт приймання-передачі комплексу будівель та споруд по вул. Наконечного, 170 від 04.08.2021 також є фіктивним правочином та не направлений на реальний перехід права власності на даний майновий комплекс. Скаржник вважає, що надав достатньо доказів того, що укладений 04.08.2021 фіктивний правочин (акт приймання-передачі нерухомого майна), укладений пов`язаними між собою особами - керівниками ТОВ "Сансара" та ПП "Екатерина.", призвів до порушення прав Ладижинської міської ради, до неможливості виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 23.03.2021.

21.10.2021 на адресу суду від скаржника надійшло клопотання, в якому зазаначено, що під час підготовки апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.10.2021 була допущена помилка. Просить суд при розгляді апеляційної скарги Ладижинської міської ради взяти дану інформацію до уваги та вважати надану копію наказу про виконання рішення господарського суду виданого Господарським судом Вінницької області 17.08.2021 року в справі 902/1026/20 належно поданим доказом.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 апеляційна скарга Ладижинської міської ради на ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.10.2021 у справі №902/974/21 залишена без руху. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Північно-західному апеляційному господарському суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Вінницької області від 01.10.2021 у справі №902/974/21 протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

04.11.2021 від Ладижинської міської ради надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2021 поновлений строк на апеляційне оскарження. Відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Ладижинської міської ради на ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.10.2021 у справі №902/974/21. Розгляд апеляційної скарги призначений на "07" грудня 2021 р. об 10:00 год.

19.11.2021 на адресу суду від ТОВ "Сансара" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу - без змін. Просить стягнути з Ладижинської міської ради на користь ТОВ "Сансара" 4000,00 грн судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом.

22.11.2021 на адресу суду від Ладижинської міської ради надійшло клопотання про доповнення або зміну апеляційної скарги. Скаржник зазначає, що в апеляційній скарзі в прохальній частині допущено помилку, а тому скаржник просить в апеляційній скарзі скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.10.2021 та ухвалити нове рішення про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту (тимчасового позбавлення права на відчуження майна) на об`єкт нерухомого майна, який належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Сансара", а саме майновий комплекс будівель та споруд загальною площею 518,5 кв.м., який розташований за адресою: індекс 24321, Вінницька область, м. Ладижин, вул. Наконечного, 170.

23.11.2021 на адресу суду від Ладижинської міської ради надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій скаржник просить суд дану відповідь на відзив взяти до уваги та задоволити апеляційну скаргу Ладижинської міської ради скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.10.2021 та постановити нове рішення про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту (тимчасового позбавлення права на відчуження майна) на об`єкт нерухомого майна, який належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Сансара", а саме: майновий комплекс будівель та споруд загальною площею 518,5 кв.м., який розташований за адресою: індекс 24321, Вінницька область, м. Ладижин, вул. Наконечного, 170. Вимогу представника ТОВ "Сансара" адвоката В.Шевченка щодо стягнення витрат на правову допомогу з Ладижинської міської ради скаржник заперечує.

29.11.2021 на адресу суду від Ладижинської міської ради надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просить суд відмовити ТОВ "Сансара" в задоволені вимоги щодо стягнення з Ладижинської міської ради витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції у зв`язку з оскарженням ухвали господарського суду Вінницької області від 01.10.2021 в сумі 4000,00 грн.

В судове засідання представники сторін не з`явилися. Про місце, час і дату судового засідання повідомлені належним чином.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За змістом цієї норми обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Відповідно до частини другої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову господарському суду слід виходити з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), а також, здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача), щодо відсутності підстав для вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника (відповідача), чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, інших учасників судового процесу, та яким чином, чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №904/5876/19, від 10.11.2020 у справі №910/1200/20).

З урахуванням зазначеного, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та, зважаючи на положення ст. 73 ГПК України, надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.09.2021 до Господарського суду Вінницької області від Ладижинської міської ради надійшла заява №2.1-12/1955 від 27.09.2021 про забезпечення позову шляхом накладення арешту (тимчасового позбавлення права на відчуження майна) на об`єкт нерухомого майна, який належать на праві власності ТОВ "Сансара", а саме майновий комплекс будівель та споруд загальною площею 518,5 кв.м., який розташований за адресою: індекс 24321, Вінницька область, м. Ладижин, вул. Наконечного, 170. Заявник зазначає, що Ладижинська міська рада має намір звернутись до Господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного підприємства "Екатерина.", Товариства з обмеженою "Сансара", Ободівської сільської ради Вінницької області про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації права власності на майновий комплекс будівель та споруд, загальною площею 518,5 кв.м., що розташований за адресою вул. Наконечного, 170 в м. Ладижин, Вінницької області.

Отже, Ладижинська міська рада має намір звернутись до господарського суду з позовом про визнання про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації права власності на майновий комплекс будівель та споруд, тобто з вимогами немайнового характеру.

Оскільки позивач, звертаючись з заявою про забезпечення позову до подання позову, зазначив про намір звернутися до суду з позовною вимогою немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, заявник посилається на ту обставину, що 23.03.2021 Господарським судом Вінницької області було прийнято рішення в справі №902/1026/20 за позовом Ладижинської міської ради до приватного підприємства "Екатерина." про стягнення 101 514,32 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності, площею 3 492 кв.м., на якій розташоване нерухоме майно підприємства в період з 01.02.2020 по 01.10.2020. Даним рішенням суду, яке набуло законної сили 29.07.2021 відповідно до постанови Північно-західного апеляційного господарського суду, позовні вимоги Ладижинської міської ради були задоволені в повному обсязі. 17.08.2021 судом видано відповідний наказ про примусове виконання вищезазначеного судового рішення. 13.09.2021 Ладижинським міським відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження №66800899 щодо примусового стягнення з боржника ПП "Екатерина." на користь Ладижинської міської ради 101514,32 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності. В жовтні 2020 року, разом із подачею позовної заяви про стягнення з ПП "Екатерина." 101514,32 грн безпідставно збережених коштів, Ладижинська міська рада також подавала до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладання арешту (тимчасове позбавлення права на відчуження) на майновий комплекс будівель та споруд по вул. Наконечного, 170 в м. Ладижин. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 19.10.2020, залишеною в силі постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2020, відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову. Рішення судів мотивовані тим, що заявником не доведено, як саме невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист оспорюваних прав позивача - Ладижинської міської ради. Під час підготовки звернення до виконавчої служби з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №273570995 від 07.09.2021) стало відомо про те, що майновий комплекс будівель та споруд по вул. Наконечного, 170 в м. Ладижин був відчужений ПП "Екатерина.", шляхом внесення його в статутний фонд ТОВ "Сансара". 04.08.2021 директором ПП "Екатерина." Романюк А.О. та директором ТОВ "Сансара" Романюком О.В. було підписано відповідний акт №б/н приймання-передачі даного нерухомого майна. На підставі зазначеного акту приймання-передачі 06.08.2021 державний реєстратор Ободівської сільської ради Вінницької області Солієва Л.В. здійснила державну реєстрацію права власності на майновий комплекс будівель та споруд загальною площею 518,5 кв.м. по вул. Наконечного, 170 в м. Ладижин за ТОВ "Сансара". В рамках виконавчого провадження №66800899 про стягнення 101 514,32 грн, на запит виконавчої служби №114031830 від 13.09.2021 була отримана відповідь від Міністерства внутрішніх справ України про те, що за ПП "Екатерина." транспортні засоби не зареєстровані. З відповіді Державної фіскальної служби України від 13.09.2021 на запит виконавчої служби стало відомо, що дане підприємство не має розрахункових рахунків у банках та інших фінансових установах. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №274182236 від 10.09.2021 інше нерухоме майно у ПП "Екатерина." відсутнє. Єдиним можливим способом виконання судового рішення була реалізація державною виконавчою службою об`єкту нерухомого майна - комплексу будівель та споруд (кафе-бар), загальною площею 518,5 кв.м., за адресою вул. Наконечного, 170 в м. Ладижин, Вінницької області, який перебував у власності ПП "Екатерина." в період з 29.01.2020 по 06.08.2021 (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №211066521 від 02.06.2020).

На думку заявника, у зв`язку з відмовою судів у накладенні арешту на дане майно, внаслідок чого підприємство його відчужило, Ладижинська міська рада на даний момент фактично позбавлена можливості поновлення свого порушеного права та стягнення з боржника до місцевого бюджету коштів в сумі 101 514,32 грн та змушена звертатись до суду з новим позовом про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації права власності на даний об`єкт за ТОВ "Сансара" та повернення його у власність ПП "Екатерина". Заявник в якості підстави для звернення до суду з даною заявою про забезпечення позову посилається на те, що на даний час існує реальна ймовірність подальшого відчуження спірного майна на користь третіх осіб, що в свою чергу ускладнить чи унеможливить в подальшому виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 23.03.2021, позбавить Ладижинську міську раду права на ефективний захист її порушених прав. Посилаючись на наведені обставини, заявник просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту (тимчасового позбавлення права на відчуження майна) на об`єкт нерухомого майна, який належать на праві власності ТОВ "Сансара", а саме майновий комплекс будівель та споруд загальною площею 518,5 кв.м., який розташований за адресою: індекс 24321, Вінницька область, м. Ладижин, вул. Наконечного, 170.

Колегія суддів зазначає, що заяву про забезпечення позову до його подання заявник обґрунтовує необхідністю вжиття заходів забезпечення ймовірним ускладненням чи унеможливленням в подальшому виконання вже існуючого рішення Господарського суду Вінницької області від 23.03.2021 у справі №902/1026/20, в межах якої заявником вже було подано заяву про забезпечення позову та у задоволенні якої судом було відмовлено. Однак, невжиття заходів забезпечення позову в рамках інших судових справ, не є достатньо підставою для застосування таких заходів при вирішенні поєднаних спорів.

Вказана заява не містить належних доказів на підтвердження обставин не неможливості чи утруднення виконання рішення суду, яке буде винесено у справі майбутнім за позовом, про намір подання якого зазначає заявник у заяві про забезпечення позову.

Самі лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження майна без наведення відповідного обґрунтування підтвердженого доказами не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Подана суду першої інстанції заява містить лише опис вирішення спору у справі №902/1026/20, зокрема хронологію вирішення процесуальних питань та ухвалення судового рішення, відомостей про отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання, обставини вчинення виконавчих дій.

Місцевим господарським судом доцільно зауважено, що заявник не заперечує того факту, що станом на момент вчинення дій з відчуження нерухомого майна, будь яких заборон на вчинення відповідних дій не існувало. Неодноразове відчуження нерухомого майна з 2012 року, за відсутності прямих заборон на вчинення таких дій, не може стати підставою для вжиття заходів забезпечення позову. Заявником також не наведено обставин не можливості накладення арешту на нерухоме майно в рамках виконавчого провадження.

Колегія суддів зазначає, що несвоєчасне звернення з відповідними заявами у межах виконання судових рішень не може слугувати підставою для вжиття заходів забезпечення позову у іншій судовій справі.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що заява Ладижинської міської ради не містить посилання на докази, які підтверджують висновки про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, і таких доказів до заяви не додано, тобто доказами не підтверджена наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування даного виду забезпечення позову.

Отже, доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування ухвали місцевого господарського суду не вбачається.

Щодо заяви про відшкодування витрат на правову допомогу з Ладижинської міської ради на користь ТОВ "Сансара" 4000,00 грн судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування щодо невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (такий правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження понесених витрат на професійну справоу допомогу заявником додано наступні документи:

- належним чином засвідчену копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, видане Шевченку В.В.;

- належним чином засвідчену копію Ордеру на надання правничої (правової) допомоги №1022079 від 10.11.2021, який виданий ТОВ "Сансара" на представництво у Північно-західному апеляційному господарському суді адвокату Шевченку Віталію Валерійовичу;

- договір №б/н від 10.11.2021 про надання професійної правничої допомоги, який укладений між адвокатом Шевченко Віталієм Валерійовичем та ТОВ "Сансара". Предметом даного Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та умовах визначених Договором (п. 1.1 Договору).

На виконання п.1.1 даного Договору Клієнт надає право (уповноважує) Адвоката при здійсненні своїх повноважень: представляти Клієнта перед державними органами, банками, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та будь-якими фізичними особами; представляти Клієнта в правоохоронних та контролюючих органах, органах місцевого самоврядування, органах нотаріату, органах Державної виконавчої служби, судах всіх інстанцій, у тому числі місцевих судах (загальних, господарських, адміністративних), судах апеляційної та касаційної інстанцій (загальних, господарських, адміністративних), Верховному суді України, Конституційному суді України, з усіма правами наданими позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, скаржнику, заінтересованій особі, стороні виконавчого провадження та захиснику Клієнта незалежно від його процесуального статусу (потерпілий, затриманий, підозрюваний, обвинувачений, підсудний, свідок тощо).

Для вчинення вищезазначених дій Адвокату надається право: одержувати необхідні довідки та документи, підписувати та подавати претензії, вимоги, заяви, листи, клопотання, позовні заяви, заяви про порушення провадження у справі про банкротство, про визнання Клієнта кредитором у справах про банкротство, адміністративні позови, цивільні позови, заяви про видачу судових наказів та виконавчих листів, скарги, апеляційні скарги, касаційні скарги, розписуватись на них від імені Клієнта, сплачувати від імені Клієнта судовий збір, а також знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення (вироки, рішення, постанови, ухвали) судів, збирати будь-які відомості про факти, що можуть використовуватися як докази у справі, а також користуватися всіма іншими правами, наданими законодавством України для такого роду повноважень та цим Договором Адвокату.

- Додаток №1 до Договору № б/н від 10.11.2021 про надання професійної правничої допомоги про Оплату послуг адвоката (гонорару) відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Вказаним Додатком встановлено наступний розмір, порядок оплати послуг адвоката та його обчислення виходячи з наступного: Погодинна оплата відповідно до затраченого часу становить 2000 грн. за 1 год. Фіксована оплата праці адвоката за весь комплекс правових послуг становить 4000,00 грн. Оплата проводиться в день укладення угоди. У разі несвоєчасної оплати, договір вважається розірваним. У разі припинення (розірвання) договору з ініціативи клієнта, повернення йому коштів здійснюється на підставі акту виконаних робіт за фактично затрачений час адвоката виходячи з 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину праці. Усі спори щодо умов повернення гонорару вирішуються шляхом переговорів або у судовому порядку.

- Акт від 10.11.2021 на виконання Договору №б/н про надання правової допомоги від 10.11.2021, укладеного між ТОВ "Сансара" (Замовник) та Адвокатом Шевченком Віталієм Валерійовичем (Виконавець), яким встановлено, що послуги, передбачені вищезазначеним договором, надані Виконавцем у встановлений термін, у повному обсязі та із дотриманням інших умов згаданого вище Договору відповідно до нижченаведеного переліку: 1. Види послуг: надання консультації; кількість: 30 хв; одиниця виміру: 2000 грн/година; ціна: 1000,00 грн; 2. Види послуг: написання відзиву на апеляційну скаргу; кількість: 1 год.; одиниця виміру: 2000 грн/година; ціна: 2000,00 грн; 3. Види послуг: Подача відзиву до суду та відповідачу; кількість: 30 хв; одиниця виміру: 2000 грн/година; ціна: 1000,00 грн. Разом: 4000,00 грн.

Отже, ТОВ "Сансара" згідно з вимогами статей 74, 126 ГПК України доведено обставини надання йому адвокатом Шевчеком В.В. професійної правничої допомоги під час розгляду справи №902/974/21 у суді апеляційної інстанції у заявленому розмірі.

При цьому суд враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат в силу приписів частини 5 статті 126 ГПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Ладижинська міська рада скористалась своїм правом відповідно до статті 126 ГПК України та подала до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

В обґрунтування клопотання, скаржник зазначає, що наданий суду представником ТОВ "Сансара" акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання послуг №б/н від 10.11.2021 містить види послуг - написання відзиву на апеляційну скаргу та подача відзиву до суду та відповідачу, що не передбачені вищевказаним договором. Крім того, така послуга як подача відзиву до суду та відповідачу не має впливу на хід розгляду справи та не потребує спеціальних професійних навиків. Крім того, в даній справі заявник ставить під сумнів сам факт перерахування зазначеної суми коштів ТОВ "Сансара" на розрахунковий рахунок адвоката В. Шевченка на підставі договору б/н від 10.11.2021, оскільки відповідних доказів такого перерахунку суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з наведеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг, відзиву та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. Дана правова позиція висвітлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16.

Зазначення стороною у відзиві на апеляційну скаргу про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених на складання відзиву на апеляційну скаргу та інших заяв, є витратами на правничу допомогу. Дана позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 1 квітня 2020 року в справі №644/5503/17.

Судом встановлено, що Договором б/н від 10.11.2021 про надання професійної правової допомоги передбачено, що його предметом є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, зокрема, для вчинення вищезазначених дій адвокату надається право: давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, тощо.

Таким чином, враховуючи умови Договору б/н від 10.11.2021 про надання професійної правової, невжиття у вказаному Договорі слова "відзив" не позбавляє можливості адвоката подавати такі відзиви.

На підставі викладеного, колегія суддів не приймає до уваги доводи заявника, що написання відзиву на апеляційну скаргу та подача відзиву до суду та відповідачу, не передбачені вищевказаним договором. Критично суд оцінює твердження скаржника, що така послуга як подача відзиву до суду не має впливу на хід розгляду справи та не потребує спеціальних професійних навиків.

Щодо посилання скаржника на відсутність доказів сплати витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів звертає увагу, що за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (висновки Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 22.01.2021 у справі №925/1137/19).

Отже, надані представником ТОВ "Сансара" докази в їх сукупності підтверджують наявність підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 4000,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат відповідно до ст. 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу їх здійснення. Підстави для зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відсутні.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Ладижинської міської ради на ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.10.2021 у справі №902/974/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.10.2021 у справі №902/974/21 залишити без змін.

3. Стягнути з Ладижинської міської ради (24321, Вінницька область, Гайсинський район, м. Ладижин, вул. П.Кравчика, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сансара" (24320, Вінницька область, Гайсинський район, м. Ладижин, вул. К. Маркса, 2Б, ) 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

4. Доручити господарському суду Вінницької області на виконання даної постанови видати наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

6. Справу №902/974/21 повернути до господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "10" грудня 2021 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І.Ю.