ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Справа № 915/1211/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В., за участю

секретаря судового засідання: Берко О.В.

представника позивача: Салтикова С.С. - дов. від 26.07.2021,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (юридична адреса: 01011, м.Київ, вул.Лєскова, буд.9, ; поштова адреса представника позивача Сапіги М.М.: 73003, м.Херсон, пр-т Ушакова, буд.53 (ДПЗРК, 6 поверх ХОЦ); електронна адреса: ),

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Губенко Оксани Іванівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ),

про: стягнення заборгованості у розмірі 47111,28 грн, -

в с т а н о в и в:

05.08.2021 Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №114/5-224555 від 22.07.2021 (вх.№12007/21), в якій просить стягнути з Фізичної особи - підприємця Губенко Оксани Іванівни заборгованість, яка виникла за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/30262/377954 від 13.11.2017 у сумі 47111,28 грн, з якої: 41000,0 грн заборгованість за дозволеним овердрафтом та 6111,28 грн заборгованість за недозволеним овердрафтом.

В обґрунтування своїх вимоги позивач зазначає, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/30262/377954 від 13.11.2017, за якими у відповідача виник обов`язок сплачувати банку відсотки за користування кредитом та забезпечувати наявність коштів для сплати щомісячного обов`язкового платежу та за викладом даних умов договору зазначає про наявність заборгованості за даним кредитним договором, яка складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом в сумі 41000,0 грн та заборгованості за недозволеним овердрафтом в сумі 6111,28 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2021, - справу №915/1211/21 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 10.08.2021 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

18.08.2021 від позивача надійшла заява №114-43/3-188024 від 16.08.2021 (вх.№12576/21) про усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду від 10.08.2021.

Ухвалою суду від 25.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 07.10.2021.

У підготовче засідання 07.10.2021 представник відповідача не з`явився, причини неявки суду не повідомив, вимоги ухвали суду від 25.08.2021 не виконав.

Враховуючи неявку представника відповідача та відсутність відомостей щодо причин його неявки, ухвалою суду від 07.10.2021 розгляд справи було відкладено на 28.10.2021.

27.10.2021 від АТ "Райффайзен Банк" на електронну адресу суду надійшло клопотання №114-43/3-205386 від 27.10.2021 про долучення до матеріалів справи розшифровки розрахунку заборгованості.

Ухвалою суду від 28.10.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судовий розгляд справи призначено на 25.11.2021.

Відповідач відзиву на позов не надав, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористався. Направлена на його адресу ухвала від 07.10.2021 та 28.10.2021 повернулись до суду з відміткою про відсутність адресата.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Ухвала направлялась на адресу відповідача, вказану у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України".)

Направлена на адресу відповідача ухвала від 28.10.2021 була отримана останнім, про що свідчить відповідна відмітка на поштовому повідомленні, однак відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 25.11.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частині рішення.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

13.11.2017 між акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", як банком, та фізичною особою-підприємцем Губенко Оксаною Іванівною, як клієнтом, був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування за №011/30262/377954, відповідно до умов якого банк зобов`язався надавати клієнту можливість використання кредитної лінії з поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів № ), шляхом здійснення платежів в межах поточного ліміту з рахунку у разі відсутності (недостатності) на рахунку грошових коштів. Максимальний ліміт кредиту за договором складає 250000,0 грн. В межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт кредиту, який на дату укладання договору складає 20000,0 грн.

В обґрунтування своїх вимоги позивач зазначає, що за вказаним договором у відповідача виник обов`язок сплачувати банку відсотки за користування кредитом та забезпечувати наявність коштів для сплати щомісячного обов`язкового платежу. Однак, станом на дату подання позову за відповідачем рахується заборгованість за даним кредитним договором, яка складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом в сумі 41000,0 грн та заборгованості за недозволеним овердрафтом в сумі 6111,28 грн.

Відповідно до умов п.1.2 договору, строк дії кредиту встановлено з наступного дня, що слідує за датою укладання договору по 13.11.2019 включно.

Згідно з п.2.1 договору його учасники узгодили, що протягом всього строку фактичного користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати щомісяця банку проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 29,9% річних, крім випадків, передбачених п.2.2 договору.

Відповідно до умов п. 2.1 договору його учасники погодили, що протягом всього строку фактичного користування кредитом клієнт зобов`язується сплачувати щомісяця банку проценти, розмір яких розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 29% річних, крім випадків, передбачених п.п.2.2 договору.

За умовами п. 5.1 договору, клієнт зобов`язаний протягом дії договору здійснювати погашення заборгованості в порядку, визначеному договором, шляхом зарахування на рахунок клієнта щомісячного обов`язкового платежу, розрахованого відповідно до умов п. 5.2 договору, та здійснити повне (остаточне) погашення заборгованості не пізніше дати закінчення кредитування.

Згідно з п.5.2 договору, клієнт зобов`язаний до 10 (десятого) числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першою (з дати укладання договору) дати розрахунку процентних платежів, забезпечити на рахунку наявність коштів для сплати щомісячного обов`язкового платежу в сумі не менше 15% від залишку заборгованості за кредитом на дату розрахунку процентних платежів, але не менше фіксованої суми встановленої відповідними тарифами банку. При цьому залишок заборгованості, що береться до розрахунку щомісячного обов`язкового платежу включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та штрафів за всіма видами заборгованості, зменшену на суму не внесеного клієнтом щомісячного обов`язкового платежу попередніх місяців.

На виконання умов договору, починаючи з 17.11.2017 банк забезпечував надання позичальнику кредитного ліміту в сумі 20000,0 грн, яким останній користувався по грудень 2020 року, що підтверджується випискою по рахунку позичальника (а.с.12-16).

Позичальник, в свою чергу, зобов`язання зі своєчасного та повного повернення кредиту виконував не в повному обсязі, та не здійснював щомісячне погашення кредитної заборгованості згідно з умовами договору до 10 числа кожного місяця у зв`язку з чим за розрахунком банку станом на 03.06.2021 виникла заборгованість в сумі 47111,28 грн, яка складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом в сумі 41000,0 грн та заборгованості за недозволеним овердрафтом в сумі 6111,28 грн, що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості (а.с.9-11).

Банк 25.06.2021 за вих. №114-43/3-173290 від 18.06.2021 направив позичальнику вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань відповідно до ст.ст.625, 1050 Цивільного кодексу України, в якій просив здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою процентів (а.с.31, 32).

Позичальник вимоги банку не виконав, кредит не повернув, нараховані проценти не сплатив, що стало підставою для звернення банку до господарського суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, задоволенню інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За перевіркою наданих позивачем розрахунків основного боргу та відсотків за користування кредитними коштами суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та здійснені арифметично вірно.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до приписів ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з нормами ч.1 ст.79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідач не скористався своїм правом спростувати наведені обставини справи та не надав суду належні та допустимі докази виконання взятих на себе зобов`язань за договором №011/30262/377954 від 13.11.2017.

За таких обставин, підсумовуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Губенко Оксани Іванівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м.Київ, вул.Лєскова, буд.9, ) 41000,0 грн заборгованість за дозволеним овердрафтом, 6111,28 грн заборгованість за недозволеним овердрафтом та 2270,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2021 року.

Суддя М.В.Мавродієва