ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 911/3113/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранець О.М. - головуючий, Мамалуй О.О., Студенець В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно»

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Суліма В.В., Майданевича А.Г., Гаврилюка О.М.

від 05.08.2021

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно»

про стягнення вартості частини майна товариства, пропорційної частці учасника у статутному капіталі товариства та частини прибутку

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» про стягнення вартості частини майна товариства, пропорційної частці учасника у статутному капіталі товариства та частини прибутку.

Позов обґрунтовано тим, що після виключення позивача зі складу учасників товариства, йому, у визначений законом термін, не виплачено вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства та відповідну частину прибутку, що передбачено статтею 148 Цивільного кодексу України, статтею 54 Закону України «Про господарські товариства», пунктами 6.2., 6.3., 6.6. Статуту товариства (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

2. Короткий зміст ухвали апеляційного господарського суду і мотиви її прийняття.

Господарський суд Київської області рішенням від 13.04.2021 позов задовольнив повністю. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» на користь ОСОБА_1 вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» у статутному капіталі, що становить 40% у розмірі 379 240,00 грн, частку прибутку у розмірі 2 280,00 грн, судовий збір у розмірі 5 722,80 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2021, в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 08.06.2021 у справі № 911/3113/20 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» на рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2021 року залишено без руху, оскільки апелянтом в порушення вимог статей 258, 259 Господарського процесуального кодексу України не подано доказів сплати судового збору. Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» наданий строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали та попереджено скаржника про наслідки невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 2 її резолютивної частини строк.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 05.08.2021 повернув Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» матеріали апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2021 у справі № 911/3113/20 з доданими до неї документами у зв`язку з тим, що відповідачем не були усунуті недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2021 у справі № 911/3113/20, у якій просило її скасувати. Справу направити на розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

Касаційна скарга відповідача подана на підставі абзацу 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення скаржник зазначив про те, що він не отримував ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 про залишення апеляційної скарги без руху для усунення визначених у ній недоліків. Апеляційний господарський суд порушив норми процесуального права, застосувавши частину другу статті 260 Господарського процесуального кодексу України, оскільки повернення ухвали про усунення недоліків «за терміном зберігання» не є підтвердженням початку перебігу строку на усунення недоліків та відмови апелянта від виконання ухвали.

5. Узагальнена позиція інших учасників справи.

Позивач відзиву на касаційну скаргу не надав, що не перешкоджає перегляду судових рішень.

6. Позиція Верховного Суду.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Щодо суті касаційної скарги

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» на рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2021 у справі № 911/3113/20 залишено без руху, оскільки апелянтом в порушення вимог статей 258, 259 Господарського процесуального кодексу України не подано доказів сплати судового збору. Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» наданий строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали та попереджено скаржника про наслідки невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 2 її резолютивної частини строк.

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у справі № 911/3113/20 надіслано на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» - 08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Боярка, вул. Вокзальна, 45, яка зазначена в апеляційній скарзі, номер поштового відправлення 528. Вказана адреса також відображена як місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з довідкою Укрпошти про причини повернення від 23.07.2021 поштове відправлення №528 повернуто за закінченням терміну зберігання.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» у встановлений судом в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 строк не усунув недоліки апеляційної скарги та ухвалою від 05.08.2021 повернув апеляційну скаргу з доданими до неї документами заявнику.

Відповідно до частин 3 та 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 Господарського процесуального кодексу України, за змістом частини 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У Перехідних положеннях Господарського процесуального кодексу України, а саме у пункті 17 та підпункті 17.1 передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Згідно з положеннями частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок», цих Правил.

Прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об`єкта поштового зв`язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти (пункт 94 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Верховний Суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 94, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена ст. ст. 162, 165, 258, 263, 290, 295 Господарського процесуального кодексу України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, колегія суддів Верховного Суду вважає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

При цьому, за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у справі № 911/3113/20 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 14.06.2021 за адресою https://reyestr.court.gov.ua/Review/97555437.

Також, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, зокрема, мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Верховний Суд враховує наявність у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17 та від 12.02.2019 у справі №906/142/18 правової позиції про те, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування сторони про час і місце розгляду справи. Проте, така правова позиція не може бути застосована при розгляді цієї справи, оскільки у вказаних справах мали місце інші фактичні обставини, відмінні від обставин у цій справі.

У справі № 752/11896/17 були відсутні докази отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судових повісток, тобто відповідач не був повідомлений про існування судового провадження щодо нього, про час та місце розгляду справи.

У справі № 906/142/18 заявником касаційної скарги була фізична особа, яка не має обов`язку зазначати власну адресу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. А також, враховуючи процесуальний статус відповідача, не могла знати про наявність спору.

На відміну від обставин справи № 752/11896/17 та № 906/142/18, у цій справі скаржником є юридична особа, на яку, відповідно до положень статті 4, частини першої, пункту 10 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо місця розташування юридичної особи, та відповідно до положень статті 10 зазначеного Закону, такі дані вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Крім того саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» подавало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2021, у якій зазначило адресу свого місцезнаходження. Іншої адреси для направлення поштової кореспонденції чи офіційної електронної адреси скаржником вказано не було.

Отже, повідомивши суду як засіб зв`язку виключно поштову адресу свого офіційного місця знаходження, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» позбавило суд можливості надіслати йому ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху за допомогою інших засобів зв`язку або направити на іншу адресу (для листування), відповідно мало вживати заходів, щоб дізнатися про стан провадження за його апеляційною скаргою, стан надходження поштових відправлень.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» не було позбавлене об`єктивної можливості дізнатися про рух поданої ним апеляційної скарги відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень та скористатись наданими йому процесуальними правами, проте такими можливостями не скористалося, недоліків апеляційної скарги не усунуло.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 06.03.2020 у справі № 5019/592/12, від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17.

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. У частині четвертій статті 174 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного господарського суду про наявність правових підстав для повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно».

Доказів на підтвердження «недбалої та незадовільної» роботи підприємства зв`язку скаржником не надано.

7. Висновки Верховного Суду

За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд, переглянувши оскаржену ухвалу суду апеляційної інстанції в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що судове рішення ухвалене із додержанням норм процесуального права, тому підстав для його зміни чи скасування з підстав, викладених у касаційній скарзі, немає.

Судові витрати

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги відповідача та залишає без змін ухвалу суду апеляційної інстанції, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Техно» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2021 у справі № 911/3113/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Мамалуй

В. Студенець