ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 Справа № 917/1415/21

Суддя Господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н. С., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство Будвироби", вул.Винокурова, буд.2-А, м.Дніпро, 49051;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод", вул. Гайового 30, м.Полтава, Полтавська область, 36030;

про стягнення 230 411,18 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство Будвироби" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх. № 1607/21 від 07.09.2021) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод" про стягнення 230 411,18грн., з яких: 227 217,60грн. основний борг за Договором поставки №ПТРЗ 018/2021 від 02.07.2021, 2 689,28 грн. пені, 504,23грн. 3%річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки №ПТРЗ 018/2021 від 02.07.2021 р., внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 227 217,60 грн, що стало підставою для нарахування позивачем пені в розмірі 2 689,28грн. та 504,23грн. 3%річних.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 07.09.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Ореховській О.О.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 13.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1415/21. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи. Також, зазначеною ухвалою було встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, зокрема, було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

29.09.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.10894 від 29.09.2021), відповідно до якого останній повідомив суд про часткову сплату суми основного боргу.

11.10.2021 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. 11284 від 11.10.2021), якою останній підтвердив факт часткової оплати відповідачем суми заборгованості за Договором. Зокрема, позивач просить суд стягнути з відповідача 150 411,00грн, з яких: 147 217,60грн основного боргу, 2 689,28грн пені та 504,23грн 3%річних.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки такі дії позивача не суперечать законодавству, не порушують права і охоронювані законом інтереси будь-яких осіб, заява позивача про зменшення розміру позовних вимог приймається господарським судом до розгляду. Таким чином, ціна позову, яку вказує позивач відповідно до ст. 163 ГПК України, складає 150 411,00грн, з яких: 147 217,60грн основний борг, 2 689,28грн пені та 504,23грн 3%річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті, відповідно до вимог ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, суд встановив наступне.

02.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство Будвироби" (Постачальник, позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод" (Покупець, відповідач по справі) укладено Договір поставки №018/2021 (далі - Договір; а.с. 6-9).

Даний Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2022 року, але в будь-якому разі до повного виконаннями Сторонами своїх зобов"язань згідно цього договору (п.10.1 Договору).

За умовами вказаного Договору, постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар згідно Специфікації/ій, які після погодження та підписання їх сторонами стають невід"ємними частинами цього Договору (п.2.1. Договору).

Зокрема сторонами було погоджено, що найменування, асортимент, кількість, одиниця виміру, умови поставки, загальна вартість партії та строки поставки Товару визначається сторонами в Специфікаціях (п. 2.2., п.3.2., п. 4.1. Договору).

02.07.2021 сторонами було підписано Специфікацію №1, що є Додатком №1 до Договору, якою було погоджено товар який підлягає поставці, кількість, ціну, умови поставки та оплати, строки та місце поставки (а.с.10).

Зокрема, відповідно до Специфікації №1 позивач зобов"язався передати у власність відповідачу наступний Товар:

- матеріали для ливарного виробництва (з чавуну) в кількості 17,776т.;

- труба прямокутна 60мм*40мм*4мм в кількості 12 шт.

Загальна вартість Товару визначеного Специфікацією становить 227 217,60грн.

Пунктом 6.2. Договору, сторони визначили, що оплата за кожну поставлену партію товару здійснюється шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок Постачальника у відповідності до умов передбачених в Специфікаціях.

Відповідно до п.2 Специфікації №1, сторони погодили, що Покупець здійснює оплату в розмірі 100% вартості відвантаженого Товару впродовж 30 календарних днів з дати завантаження Товару в транспортний засіб наданий Покупцем, тобто з дати оформлення видаткової накладної.

Поставка Товару здійснюється у строки та на умовах, що визначені у Специфікації на кожну окрему партію Товару (п.4.1 Договору).

Відповідно до п. 7 Специфікації №1, поставка визначеного товару здійснюється впродовж 5-ти календарних днів з дати підписання Специфікації.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов Договору була здійснена поставка товару, у кількості, асортименті та за ціною визначеною Специфікацією №1 від 02.07.2021, що підтверджується видатковою накладною №292 від 07.07.2021, рахунком на оплату №56 від 07.07.2021 та товарно-транспортною накладною №070721 від 07.07.2021 (а.с.11-13).

Вказаний Товар був прийнятий відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача та печаткою підприємства у видатковій та товарно-транспортній накладних.

Однак, відповідач всупереч взятим на себе договірним зобов`язанням, за поставлений товар у визначені строки не розрахувався.

Позивачем була направлена Претензія (за вих. №129 від 12.08.2021), з проханням сплатити заборгованість за поставлений товар в сумі 227 217,60грн (а.с.14), яка була залишена відповідачем без реагування.

Оскільки сума заборгованості за поставлений товар відповідачем в повному обсязі сплачена не була, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому відповідачем було здійснено частковий розрахунок за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями №4714 від 13.09.2021 та № 4882 від 07.10.2021 (а.с. 50-51).

В зв"язку з частковою сплатою заборгованості за поставлений товар, позивачем заявою від 11.10.2021 було зменшено розмір позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду.

Зокрема, позивач просить суд стягнути з відповідача 150 411,00грн, з яких: 147 217,60грн основного боргу, 2 689,28грн пені та 504,23грн 3% річних (позовні вимоги в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог).

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Сторонами при укладенні Договору та Специфікації було погоджено, що розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем впродовж 30 календарних днів з дати оформлення видаткової накладної.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов`язковість договору для виконання сторонами.

Як встановлено судом, позивачем було поставлено відповідачу товар в асортименті, кількості визначеному Специфікацією №1, що підтверджується видатковою та товарно-транспортною накладними. При дослідженні видаткових накладних судом встановлено, що вони мають всі необхідні реквізити та підписані представниками сторін, тож приймаються судом у якості належного доказу виконання позивачем умов договору поставки №018/2021 від 02.07.2021 на вищевказану суму.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором та приписів цивільного законодавства України за отриманий товар розрахувався частково і з порушенням строку визначеного Договором.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 147 217,60грн. заборгованості за Договором поставки №018/2021 від 02.07.2021 підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем на підставі умов Договору та приписів чинного законодавства України, нараховано та заявлено до стягнення 2 689,26грн пені та 504,24грн 3% річних.

Відповідно до розрахунку позивачем нараховано:

- 2689,25 грн пені за період з 07.08.2021 по 02.09.2021;

- 504,23 грн 3% річних за період з 07.08.2021 по 02.09.2021.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України та ст. 199 ГК України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.3. Договору сторони погодили, що у випадку прострочення оплати Товару Покупцем понад строку, вказаного в Специфікації, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Здійснивши перерахунок пені та 3% річних суд встановив, що позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Перевірка правильності розрахунку пені та 3% річних здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами ч. 1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, розмір судового збору за розгляд позовних вимог про стягнення 150 411,08 грн становить 2 270,00 грн.

За п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового розміру в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У такому випадку, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Оскільки позивачем було зменшено розмір позовних вимог та враховуючи вимоги ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір в сумі 1 186,16 грн. підлягає поверненню позивачу.

Враховуючи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський тепловозоремонтний завод" (вул. Гайового 30, м.Полтава, Полтавська область, 36030; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство Будвироби" (вул. Винокурова, буд.2-А, м.Дніпро, 49051; ) 147 217,60грн основного боргу, 2 689,28грн пені, 504,23грн 3% річних та 2 270,00грн судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Підприємство Будвироби" (вул.Винокурова, буд.2-А, м.Дніпро, 49051; ) з Державного бюджету України 1186,16грн. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 4282 від 02.09.2021 на загальну суму 3 456,16 грн, яке знаходиться в матеріалах справи №917/1415/21.

4. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення підписано 14.12.2021

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ореховська О.О.