РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2021Справа № 910/15784/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранат»

до Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 181 785,00 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранат» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення 181 785,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови Договору №157/2020 про закупівлю від 18.02.2020 в частині розрахунку за отриманий товар, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача 181 785,00 грн заборгованості.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, з огляду на те, що у справі № 910/15784/21 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд доходить висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, враховуючи, що предметом позову у даній справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2021 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

19.10.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечив проти задоволення позову з огляду на те, що станом на момент подачі відзиву відповідач розрахувався з ТОВ «Гранат» по договору про закупівлю № 157/2020 від 18.02.2020 повністю.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповідачем у відзиві, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранат» (надалі - «Позивач», «Учасник») та Управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі - «Відповідач», «Замовник») уклали Договір №157/2020 про закупівлю від 18.02.2020 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1. Договору за цим Договором - Учасник зобов`язується у 2020 році поставити Замовнику Товар (-и), перелік, кількість, ціни та технічні характеристики яких зазначені у Специфікації (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору, а Замовник - прийняти і своєчасно оплатити такий товар на умовах, визначених цим Договором. Товари належать Учаснику на праві власності, не закладені, не арештовані і не є предметом позовних вимог третіх осіб, якщо інше додатково не узгоджено Сторонами.

Згідно з п. 1.2 Договору обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від фактичного поставленого останнього (відповідно до діючого законодавства).

Предметом закупівлі є продукти харчування, а саме: огірки солоні, помідори солоні, капуста квашена, ікра кабачкова, горошок консервований, томатна паста, квасоля консервована за «Єдиним закупівельним словником»: «ДК 021-2015-15330000-0 Оброблені фрукти та овочі» (п. 1.5 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору сума, визначена у Договорі: 3 350 500,00 гривень, в т.ч. ПДВ - 558 416,66 грн.

Пунктом 1 Додаткової угоди № 3 від 21.01.2021 до Договору сторони прийшли до згоди збільшити вартість Договору № 157/2020 від 18.02.2020 року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, а саме: на суму 603 090,00 грн з ПДВ.

За умовами п.п. 4.1. та 4.2. Договору розрахунки за товар здійснюються у безготівкові формі, згідно видаткових накладних Учасника шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок. Замовник здійснює розрахунки згідно п.1 ст.49 Бюджетного кодексу України за фактом отримання товару з відстрочкою.

Відповідно до п. 11.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 2 до Договору, цей договір діє до 31 березня 2021 року.

Дослідивши зміст укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору №157/2020 про закупівлю від 18.02.2020 позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 181 785,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних за період з 08.02.2021 по 01.03.2021.

Разом з тим, як вбачається з відзиву на позовну заяву відповідач сплатив позивачу за поставлений товар грошові кошти у розмірі 181 028,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 5679 від 05.10.2021, № 5681 від 05.10.2021, № 5680 від 05.10.2021, № 5678 від 05.10.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови Договору №157/2020 про закупівлю від 18.02.2020 в частині повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача 181 785,00 грн заборгованості.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 181 028,00 грн заборгованості підлягають закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, а вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 757,00 грн підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 18.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранат» та Управлінням освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації було укладено Договір №157/2020 про закупівлю, відповідно до п. 1.1. якого Учасник зобов`язалися у 2020 році поставити Замовнику Товар (-и), перелік, кількість, ціни та технічні характеристики яких зазначені у Специфікації (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору, а Замовник - прийняти і своєчасно оплатити такий товар на умовах, визначених цим Договором.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв товар на суму 181 785,00 грн, що підтверджується видатковими накладними за період з 08.02.2021 по 01.03.2021 №№ 4608, 4631, 4622, 4607, 4609, 4621, 4636, 4606, 4618, 4605, 4612, 4601, 4600, 4610, 4598, 4634, 4635, 4604, 4632, 4611, 4637, 4615, 4640, 4599, 4642, 4633, 4625, 4624, 4641, 4620, 4619, 4596, 4644, 4603,4595, 4639, 4628, 4602, 4643, 4614, 4594, 4593, 4597, 4613, 5569, 5567, 5568, 5565, 5615, 5614, 5616, 5566, 5564, 5613, 5612, 5617, 5563, 6605, 6615, 6617, 6627, 6604, 6613, 6603, 6608, 6606, 6600, 6637, 6599, 6596, 6625, 6626, 6602, 6607, 6628, 6597, 6610, 6632, 6598, 6634, 6619, 6633, 6624, 6614, 6594, 6636, 6593, 6601, 6630, 6635, 6592, 6591, 6595, 6609, 7892, 7882, 7871, 7872, 7880, 7883, 7877, 7873, 7867, 7866, 7864, 7896, 7870, 7893, 7898, 7875, 7902, 7865, 7904, 9023, 7894, 7887, 7885, 7903, 7879, 7895, 7878, 7869, 7863, 7901, 7889, 7868, 7900, 7905, 7874, 7862, 7888. Зазначені видаткові накладні підписані як зі сторони постачальника, так і зі сторони отримувача.

За умовами п.п. 4.1. та 4.2. Договору розрахунки за товар здійснюються у безготівкові формі, згідно видаткових накладних Учасника шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок. Замовник здійснює розрахунки згідно п.1 ст.49 Бюджетного кодексу України за фактом отримання товару з відстрочкою.

Відповідно до ч.1 ст.49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.

Згідно ч. 2. ст. 49 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі наявності відповідного бюджетного зобов`язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету; наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми; наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

У пункті 5.3. Договору сторони узгодили, що поставка товару повинна підтверджуватись накладною та документами, що підтверджують якість товару.

Відповідно до п.п. 7.1.1. та 7.1.2. Договору Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари та приймати поставлені товари згідно з видатковою накладною.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, судом встановлено, що після звернення позивача до суду з даним позовом (27.09.2021), відповідачем було сплачено позивачу грошові кошти у розмірі 181028,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 5679 від 05.10.2021 на суму 55492,00 грн, № 5681 від 05.10.2021 на суму 66611,00 грн, № 5680 від 05.10.2021 на суму 15860,00 грн, № 5678 від 05.10.2021 на суму 43065,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що надане відповідачем платіжне доручення № 2326 від 19.05.2021 на суму 1557,00 грн підтверджує оплату вартості товару за видатковою накладною № 702 від 19.05.2021, стягнення заборгованості за якою позивачем в межах даної справи не заявлено.

Щодо доводів відповідача про те, що сума заборгованості саме в розмірі 181028,00 грн підтверджується актом звірки за травень 2021 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

За змістом ч.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Аналогічних висновків дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного суду у поставі від 05.03.2019 у справі №910/1389/18.

З огляду на викладене, доводи відповідача, викладені у відзиві судом до уваги не беруться.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові.

З огляду на викладене, у зв`язку зі сплатою відповідачем грошових коштів у розмірі 181 028,00 грн після пред`явлення позову позивачем, провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу у розмірі 181 028,00 грн підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з цим, наявність заборгованості у розмірі 757,00 грн (181785,00 грн - 181028,00 грн) підтверджується матеріалами справи та не була спростована відповідачем, зокрема, останнім не надано суду доказів сплати грошових коштів у вказаному розмірі, у зв`язку з чим позов в частині стягнення основного боргу у розмірі 757,00 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129, 130 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору за розгляд вимог, провадження з розгляду яких підлягає закриттю, покладається на відповідача, з урахуванням того, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача; судові витрати позивача по сплаті судового збору за розгляд інших вимог покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі № 910/15784/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранат» до Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації в частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 181 028,00 грн.

3. Стягнути з Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації ( 03148, місто Київ, вул. Якуба Коласа, будинок 6-А; ідентифікаційний код: 37498536) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранат» ( 02094, місто Київ, вулиця Краківська, будинок 18-А; ідентифікаційний код: 21620913) заборгованість у розмірі 757 (сімсот п`ятдесят сім) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 726 (дві тисячі сімсот двадцять шість) грн 78 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева