ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2021 р. Справа№ 910/7230/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Козир Т.П.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Євстігнєєва О.Ю., паспорт; Загребельська А.Б., адвокат, ордер серія АА №1150747 від 25.10.2021

від відповідача: Данилов К.О., само представництво

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України, м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 (повний текст складено 26.08.2021)

у справі № 910/7230/21 (суддя Данилова М.В.)

за позовом ОСОБА_1 , м. Київ

до Антимонопольного комітету України, м. Київ

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2021 року до Господарського суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач, АМК України, Комітет) з позовними вимогами:

- визнати протиправним і скасувати рішення АМК України, викладене у листі від 11.03.2021 №128-29/01-3710, про залишення без розгляду заяв ОСОБА_1 від 12.02.2021 №б/н про порушення групою компаній ДТЕК законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене статтею 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку теплової генерації;

- зобов`язати АМК України відповідно до вимог "Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції", затверджених розпорядженням Комітету від 19.04.1994 №5, розглянути заяву від 12.02.2021 №б/н (вх. №14-01/34-АМ від 15.02.2021) про порушення групою компаній ДТЕК законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене статтею 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку теплової енергії.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Закону України "Про захист економічної конкуренції" та Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 №5, щодо порядку розгляду заяви позивача від 12.02.2021 №б/н.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 у справі № 910/7230/21 позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення АМК України, викладене у листі від 11.03.2021 №128-29/01-3710 про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.02.2021 б/н про порушення групою компаній ДТЕК законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене статтею 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку теплової генерації.

Зобов`язано АМК України відповідно до вимог Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Комітету від 19 квітня 1994 р. №5, розглянути заяву від 12.02.2021 №б/н (вх. № 14-01/34-АМ від 15.02.2021) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем групою компаній ДТЕК на ринку теплової генерації.

Присуджено до стягнення з АМК України на користь позивача судовий збір в розмірі 4 540, 00 грн.

Мотивуючи ухвалене рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про невідповідність процесуальних дій Комітету щодо залишення без розгляду заяви позивача від 12.02.2021, нормам Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Закону України "Про захист економічної конкуренції" та Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням АМК України від 19.04.1994 №5.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, АМК України 01.10.2021 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 у справі № 910/7230/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції винесено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, оскільки при розгляді заяв позивача Комітетом було встановлено, що позивачем не надано пояснень та не наведено інформації щодо можливості негативного впливу на його права та інтереси.

Також апелянтом зазначено, що місцевий господарський суд вийшов за межі своїх повноважень встановивши під час розгляду справи, що в заяві позивача наведені дії компанії групи ДТЕК свідчать про ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Крім того, задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача з урахуванням висновків суду відповідно до вимог Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Комітету від 19.04.1994 №5, розглянути заяву позивача від 12.02.2021 №б/н (вх. №14-01/34-АМ від 15.02.2021) про порушення групою компаній ДТЕК законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене статтею 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку теплової енергії, є втручанням у дискреційні повноваження Комітету, що є недопустимим.

Разом з цим апелянт зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме пункти 17-19 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, із зазначенням про порушення Комітетом чинного законодавства, оскільки при винесені рішення суд першої інстанції посилається на приписи пункту 19 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, ігноруючи приписи пункту 17 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, який підлягав застосуванню до спірних правовідносин.

Одночасно скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що оскаржуване рішення від 04.08.2021 було отримано ним 21.09.2021, що підтверджується матеріалами справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2021 справу № 910/7230/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Козир Т.П., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 поновлено АМК України строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 у справі № 910/7230/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 у справі № 910/7230/21, розгляд справи призначено на 25.11.2021 о 15 год 20 хв.

У судовому засіданні 25.11.2021 оголошувалась перерва до 09.12.2021.

Позиції учасників справи.

26.10.2021 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду надійшов письмовий відзив позивача на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу АМК України без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 у справі №910/7230/21 залишити без змін, посилаючись на те, що при розгляді заяв позивача Комітет не дотримався встановленого законодавством порядку, розглянув заяву формально та залишив її без розгляду.

Позивач зазначає, що судом першої інстанції надано оцінку протиправній процесуальній поведінці Комітету, яка полягала у ненадані позивачу строку на усунення недоліків, у разі якщо на думку Комітету не вистачало певної інформації для обґрунтування заяв.

Рішення відповідача про залишення без розгляду заяв позивача базується на недостовірній інформації та прийнято з порушенням п. 19 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. При цьому, за твердженням позивача, суд першої інстанції не втручався у дискреційні повноваження Комітету, а встановив допущене Комітетом порушення під час прийняття оскарженого рішення та зобов`язав відповідача виконати свій нормативний обов`язок.

08.12.2021 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду позивачем надані додаткові письмові пояснення, в яких позивач зазначає, що є тією особою, на чиї права безпосередньо та негативно впливають дії групи ДТЕК, які визначені на підставі Закону України "Про захист економічної конкуренції" як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а тому позивач звернувся до Комітету із заявами про порушення.

Явка представників сторін.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.12.2021 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд задовольнити вимоги апеляційної скарги, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні 09.12.2021 проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, 12.02.2021 ОСОБА_1 звернулася до АМК України із заявою №б/н, поданою в електронній формі, про порушення групою компаній ДТЕК у період січень-лютий 2021 року, зокрема, щодо обмеження постачання вугілля компаніям-контрагентам, не поповнення запасів вугілля на власних складах, створення штучних перешкод для роботи енергоблоків містять ознаки зловживання монопольним становищем. Позивач вважає, що наслідком таких дій є створення дефіциту на ринку електроенергії, що в свою чергу створює умови для зростання ціни електроенергії для кінцевих споживачів, яким є в тому числі позивач. Відповідно, такі дії можуть містити ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним становищем.

Комітет листом від 11.03.2021 № 128-29/01-3710 повідомив позивача про залишення заяви від 12.02.2021 № б/н (вх. №14-01/34-АМ від 15.02.2021) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції без розгляду, з підстав відсутності у заяві позивача інформації та пояснень щодо можливості негативного впливу на права та інтереси позивача, який може бути спричинений зменшенням гарантованих запасів вугілля на складах ТЕС та виходом енергогенеруючого обладнання в аварійні ремонти.

При цьому відповідач зазначив, що з метою здійснення заходів контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на окремих сегментах ринків електричної енергії та енергетичного вугілля, та з метою встановлення дійсних обставин, які спричинили зменшення гарантованих запасів вугілля на складах ТЕС, Комітет за власної ініціативи проведе розслідування сукупності фактів, викладених у заявах позивача та інших заявах, які надійшли до Комітету з аналогічних питань (т.1, а.с. 22).

Спір між сторонами у даній справі виник у зв`язку з наявністю або відсутністю порушення відповідачем вимог Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Закону України "Про захист економічної конкуренції" та Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням АМК України від 19.04.1994 №5, щодо порядку розгляду заяви позивача від 12.02.2021 №б/н.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" від 26.11.1993 № 3659-XII (далі - Закон № 3659-XII) АМК України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону №3659-XII у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції АМК України має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами.

Статтею 19 Закону №3659-XII визначено, що під час розгляду заяв і справ про узгоджені дії, концентрацію, про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час проведення розслідування, дослідження, прийняття розпоряджень, рішень за заявами і справами, здійснення інших повноважень у сфері контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, контролю за узгодженими діями, концентрацією органи та посадові особи АМК України та його територіальних відділень керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції і є незалежними від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та суб`єктів господарювання, а також політичних партій та інших об`єднань громадян чи їх органів.

Втручання органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та суб`єктів господарювання, а також політичних партій та інших об`єднань громадян чи їх органів у діяльність АМК України та його територіальних відділень забороняється, за винятком випадків, визначених законами України.

Вплив у будь-якій формі на працівника АМК України та його територіальних відділень з метою перешкоджання виконанню ним службових обов`язків або прийняття неправомірного рішення тягне за собою відповідальність, передбачену законодавством.

Законом України "Про захист економічної конкуренції" від 11.01.2001 №2210-III (далі - Закон №2210-III) регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб`єктами господарювання; суб`єктів господарювання з іншими суб`єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв`язку з економічною конкуренцією (ч. 1 ст. 2 Закону №2210-III).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону №2210-III органи АМК України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за: заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції; поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

Порядок розгляду заяв, справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції визначений Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням АМК України від 19.04.1994 № 5 (далі - Правила розгляду справ).

Розділом VI Правил розгляду справ визначений порядок подання заяви та її розгляд.

Згідно з п. 17 Правил розгляду справ заяви про порушення у справах, підвідомчих адміністративній колегії територіального відділення Комітету, подаються до відділення за місцем вчинення порушення або за місцем знаходження відповідача, або за місцем настання наслідків порушення. Заяви про порушення в інших справах подаються до Комітету.

Заява, подана з порушенням правил підвідомчості, повертається заявникові або передається до належного територіального відділення Комітету чи до Комітету протягом десяти днів з дня її одержання. Передання заяви від одного територіального відділення до іншого здійснюється за погодженням із заступником Голови Комітету, відповідальним за координацію діяльності територіальних відділень. Перебіг строку розгляду заяви починається з дня її одержання Комітетом чи належним територіальним відділенням Комітету.

Особами, які мають право подавати заяву відповідно до абзацу другого частини першої статті 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції" або частини першої статті 28 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", є суб`єкти господарювання - конкуренти, постачальники чи покупці відповідача та інші фізичні та юридичні особи, які можуть підтвердити, що дії чи бездіяльність відповідача, визначені зазначеними законами як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть безпосередньо і негативно вплинути на їхні права. Такі заяви мають відповідати вимогам, викладеним у пункті 18 цих Правил.

Заяви осіб, які не мають права їх подавати згідно з абзацом третім цього пункту, органами Комітету не розглядаються, що не є перешкодою для проведення у разі необхідності за власною ініціативою органів Комітету розслідування щодо фактів, викладених у такій заяві.

Таким чином, Комітет перш за все має встановити чи відноситься заявник до кола осіб, які мають право подавати заяву про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Особами, які мають право подавати заяву є суб`єкти господарювання - конкуренти, постачальники чи покупці відповідача та інші фізичні та юридичні особи, які можуть підтвердити, що дії чи бездіяльність відповідача, визначені зазначеними законами як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть безпосередньо і негативно вплинути на їхні права.

Комітет, встановивши, що заявник не відноситься до кола таких осіб, не розглядає такі заяви, тобто залишає їх без розгляду.

Залишаючи без розгляду заяву позивача від 12.02.2021 №б/н (вх. №14-01/34-АМ від 15.02.2021), Комітет зазначив, що у заяві позивача відсутня інформація щодо можливості негативного впливу на права та інтереси позивача, який може бути спричинений зменшенням гарантованих запасів вугілля на складах ТЕС та виходом енергогенеруючого обладнання в аварійні ремонти.

Таким чином, Комітетом встановлено, що позивач не відноситься до осіб, які мають право подавати заяву про порушення законодавства про захист економічної конкуренції згідно вимог п. 17 Правил розгляду справ, оскільки позивач не підтвердив, що зменшенням гарантованих запасів вугілля на складах ТЕС та виходом енергогенеруючого обладнання в аварійні ремонти, може безпосередньо і негативно вплинути на його права.

Згідно п.п. 18, 19 Правил розгляду справ заява подається в письмовій формі й повинна містити: найменування органу, до якого подається заява (Комітет чи відповідне територіальне відділення Комітету); найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін (заявника і відповідача), їхнє місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), інші реквізити сторін, зокрема поштову адресу, а також, якщо такі є, номер засобу зв`язку (телефон, факс тощо), адресу електронної пошти; ім`я контактної особи (для юридичних осіб), номер засобу зв`язку (телефон, факс тощо), а також, якщо така є, адресу електронної пошти; зміст вимог, зокрема очікувані заявником від органів Комітету рішення; виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, обґрунтування того, яким чином права заявника порушуються внаслідок дій чи бездіяльності відповідача, визначених законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції; інформацію стосовно звернення до будь-якого іншого органу державної влади, зокрема до суду, з питань, порушених у заяві; перелік документів та інших матеріалів, що додаються до заяви.

Заява підписується повноважною посадовою особою заявника - юридичної особи або його представником, заявником - фізичною особою або його представником.

До заяви додаються наявні у заявника документи та інші матеріали, що підтверджують викладені у заяві обставини.

Якщо заява подається представником, у ній зазначаються найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові для фізичних осіб) представника, його поштова адреса, а також, якщо такі є, номер засобу зв`язку (телефон, факс тощо), адреса електронної пошти. Одночасно із заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника. Довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заява про порушення розглядається протягом 30 календарних днів, а у разі потреби одержання додаткової інформації, яка не може бути надана заявником, строк розгляду заяви може бути подовжений державним уповноваженим, головою відділення на 60 календарних днів, про що письмово повідомляється заявнику.

Встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у пункті 18 цих Правил, і це перешкоджає розгляду заяви, державний уповноважений, голова відділення залишає заяву без руху, про що письмово повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Час залишення заяви без руху не зараховується у строк розгляду заяви.

У разі невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява може бути залишена без розгляду, про що письмово повідомляється заявнику.

Якщо заявник відмовився від заяви, вона залишається без розгляду, що не є перешкодою для продовження Комітетом, відділенням дослідження з питань, порушених у заяві.

Залишення заяви без розгляду не позбавляє заявника права звернутися до Комітету, відділення з повторною заявою про порушення.

Отже, залишення заяви про порушення законодавства про захист економічної конкуренції без руху можливе у випадку, коли Комітетом встановлено, що заяву подано без додержання вимог, викладених у пункті 18 цих Правил, і це перешкоджає розгляду заяви, за умови, що заявник відноситься до осіб, які мають право подавати заяву про порушення законодавства про захист економічної конкуренції згідно вимог п. 17 Правил розгляду справ.

Таким чином, висновок суду першої інстанції та твердження позивача про те, що відповідач мав залишити заяву позивача про порушення законодавства про захист економічної конкуренції без руху для наданням можливості достатнього обґрунтування порушення прав позивача, є помилковим з огляду на вищевикладене.

Таким чином позовна вимога про визнання протиправним і скасування рішення АМК України, викладене у листі від 11.03.2021 №128-29/01-3710 про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.02.2021 №б/н (вх. №14-01/34-АМ від 15.02.2021) про порушення групою компаній ДТЕК законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене статтею 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку теплової генерації, задоволенню не підлягає.

Згідно умов Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Верховний Суд у своїй постанові від 22.04.2021 у справі №910/6322/20 зауважив, що можна виокремити, зокрема, такі основні види дискреції органу:

- дискреція щодо прийняття або вчинення як такого рішення/дії, тобто орган має право самостійно вирішувати, чи буде/не буде приймати або вчиняти рішення/діяти у конкретній ситуації;

- дискреція щодо вибору одного з декількох варіантів рішення/дії, тобто органу, у передбачених законом підставах та варіантів надається можливість прийняти одне з юридично допустимих рішень або вчинити одну із юридично допустимих дій за даних обставин;

- дискреція щодо способу дії, тобто органу надається можливість самостійно вирішити, яким чином він буде діяти/приймати рішення, яке він вважає найкращим за даних обставину конкретній ситуації.

Дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів такими способами: 1) за допомогою оціночних понять, наприклад: "за наявності поважних причин орган вправі надати …", "у виключних випадках особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може дозволити…", "рішення може бути прийнято, якщо це не суперечить суспільним інтересам…" тощо; 2) шляхом перерахування видів рішень, що приймаються органом (особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), не вказуючи підстав для прийняття того чи іншого рішення або шляхом часткового визначення таких підстав; 3) шляхом надання права органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) при виявленні певних обставин (настанні конкретних юридичних фактів) приймати чи не приймати управлінське рішення залежно від власної оцінки цих фактів; 4) за допомогою нормативних приписів, що містять лише окремі елементи гіпотези чи диспозиції правової норми, що не дозволяють зробити однозначний висновок про умови застосування нормативного припису або правові наслідки застосування такого припису.

Відповідно до ст. 19, ч.ч. 1, 2 ст. 124 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 59 Закону № 2210 передбачено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Аналіз норм статей 124, 19 Конституції України, статті 59 Закону № 2210, норм процесуального права, які закріплені в ГПК України щодо компетенції суду, дає підстави дійти висновку, що останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Господарські суди у розгляді справ про визнання недійсними рішень АМК не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК, але при цьому зобов`язані перевіряти правильність застосування органами АМК відповідних правових норм.

Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Великої палати Верховного Суду від 02.07.2019 зі справи №910/23000/17.

Таким чином, позовна вимога про зобов`язання АМК України з урахуванням висновків суду відповідно до вимог "Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції", затверджених розпорядженням Комітету від 19.04.1994 №5, розглянути заяву від 12.02.2021 №б/н (вх. №14-01/34-АМ від 15.02.2021) про порушення групою компаній ДТЕК законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене статтею 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку теплової енергії, також не підлягає задоволенню.

За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АМК України у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене апеляційний господарський суду дійшов висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги відповідача щодо скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 2 ч. 1 ст.275 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи встановлені обставини, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, допустив порушення норм процесуального права, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про задоволення позову, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга АМК України підлягає задоволенню, а оскаржуване апелянтом рішення суду першої інстанції у даній справі скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 до АМК України.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 у справі №910/7230/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 у справі №910/7230/21 скасувати.

3. Прийняти нове рішення яким в позові ОСОБА_1 до Антимонопольного комітету України відмовити повністю.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45; ) 6810,00 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

5. Доручити місцевому господарському суду видати наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

6. Матеріали справи №910/7230/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 14.12.2021.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Т.П. Козир

Г.П. Коробенко