РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.12.2021Справа № 910/16551/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі

секретаря судового засідання Маринченко М.В., розглянувши в порядку загального

позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЗС Зерносервіс»

до Державного підприємства «Укрліктрави»

про стягнення 1 317 476, 50 грн.,

за участі представників:

позивача - Тимошенко С.А.,

відповідача - не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЗС Зерносервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Укрліктрави» про стягнення 1 317 476, 50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав свої грошові зобов`язання за договором № 23/10-2019 від 23.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/16551/21. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 09.11.2021.

Представник відповідача 09.11.2021 надіслав на електрону адресу Господарського суду міста Києва клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд задовольнив. Підготовче засідання відкладено на 23 листопада 2021 року.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) представник позивача 15.11.2021 подав до суду документи для долучення до матеріалів справи.

За результатами підготовчого засідання 23.11.2021 судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті у судовому засіданні 07.12.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 07.12.2021 підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання 07.12.2021 не з`явився, своїх уповноважених представників не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні 07.12.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 23.10.2019 укладено договір № 23/10-2019, за яким позивач зобов`язався надати послуги по збиранню врожаю кукурудзи на площі 777 га сільськогосподарською технікою на полях відповідача, а останній - прийняти та оплатити їх вартість.

Пунктом 6.1 договору № 23/10-2019 від 23.10.2019 передбачено, що позивач здає, а відповідач приймає виконані роботи на підставі акта приймання-передачі виконаних робіт.

Позивач протягом періоду часу з 30.11.2019 по 28.12.2019 надав відповідачу послуги зі збору врожаю на загальну суму 1 152 306, 54 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін актами здачі-прийняття робіт № 22 від 30.11.2019, № 28.12.2019.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором № 23/10-2019 від 23.10.2019 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов даної угоди.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1.1 договору № 23/10-2019 від 23.10.2019 передбачено, що послуги підлягають оплаті протягом 90 банківських днів після складання актів приймання-передачі.

Судом встановлено, що строк оплати за надані послуги по договору № 23/10-2019 від 23.10.2019 є таким, що настав.

З позовної заяви вбачається, що відповідач оплатив надані послуги тільки частково, у результаті чого на момент звернення до суду існує прострочена заборгованість у розмірі 1 152 306, 54 грн.

Наявність заборгованості відповідача за договором № 23/10-2019 від 23.10.2019 у розмірі 1 152 306, 54 грн. також підтверджується підписаним уповноваженими представниками сторін актом звірки взаєморозрахунків.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 45 116, 19 грн. - 3 % річних та 120 053, 77 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період часу з 01.04.2020 по 31.08.2021.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що нарахування здійснено вірно.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 45 116, 19 грн. - 3 % річних та 120 053, 77 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період часу з 01.04.2020 по 31.08.2021.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 16 500, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 3 059, 26 грн. витрат адвоката, необхідних для прибуття у судові засідання.

У відповідності до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та витрат адвоката, пов`язаних з прибуттям у судові засідання, позивачем надано договір про надання правової допомоги від 17.08.2021, додаткова угода № 8 від 17.08.2021, рахунки на оплату № 34 від 25.08.2021, № 43 від 24.11.2021, № 40 від 12.11.2021, платіжні доручення № 8 від 27.09.2021, № 93 від 24.11.2021, № 22 від 12.11.2021 та фіскальні чеки від 05.11.2021, від 09.11.2021, від 27.10.2021, від 22.11.2021, від 23.11.2021.

Суд зазначає, що договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи.

З наданих позивачем документів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та витрат адвоката, пов`язаних з прибуттям у судові засідання, не вбачається, що такі витрати пов`язані з розглядом саме даної справи.

Таким чином, позивачем у встановлений законом строк не подано до суду доказів щодо обсягу наданих йому правничих послуг пов`язаних з розглядом конкретної судової справи та обґрунтування їх вартості.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача про відшкодування з відповідача 16 500, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 3 059, 26 грн. витрат адвоката, необхідних для прибуття у судові засідання.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Укрліктрави» (01001, місто Київ, вулиця Бориса Грінченка, будинок 1, ідентифікаційний код 37471692) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЗС Зерносервіс» (16040, Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, село Печенюги, вулиця Центральна, будинок 80, ідентифікаційний код 41270413) 1 152 306 (один мільйон сто п`ятдесят дві тисячі триста шість) грн. 54 коп. - основного боргу, 120 053 (сто двадцять тисяч п`ятдесят три) грн. 77 коп. - інфляційних втрат, 45 116 (сорок п`ять тисяч сто шістнадцять) грн. 19 коп. - 3 % річних та 19 762 (дев`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 15 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 13.12.2021.

Суддя Т.Ю.Кирилюк