ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2021 р. Справа№ 910/6377/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Рощин І.Г., адвокат

від відповідача 1: Мітін І.І., самопредставництво

від відповідача 2: не з`явився

від третьої особи: Трощин Р.В., керівник

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 (повний текст складено 23.09.2021)

у справі № 910/6377/21 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс", м. Київ

до 1. Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, м. Київ

2. Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва", м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРВ Естейт", м. Київ

про покладення обов`язків орендодавця та визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" (далі -ТОВ "Теплосервіс", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач 1) та Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (далі - відповідач 2) про покладення обов`язків орендодавця та визнання недійсним договору оренди комунального майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ЖКК АТ "Промтехмонтаж-2" та позивачем було укладено Договір оренди від 23.03.2000, за умовами якого позивачу було передано в оренду приміщення площею 64,1 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. П. Лумумби, буд. 10 корп. 1, кім. 20. Натомість, як зазначає позивач, вказане приміщення було передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРВ Естейт" на підставі Договору №315/КК/606 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва від 28.12.2020, укладеного між Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією, Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРВ Естейт", відтак відповідачами не визнається факт укладення Договору оренди від 23.03.2000 між ЖКК АТ "Промтехмонтаж-2" та позивачем, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/6377/21 в позові відмовлено. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 540,00 грн покладено на позивача.

Мотивуючи ухвалене рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено наявності правових підстав для покладення на відповідача 1 обов`язків орендодавця та для визнання Договору №315/КК/606 недійсним, а отже і порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача внаслідок укладення такого договору.

Так, під час розгляду справи місцевим господарським судом встановлено, що на дату укладення між позивачем та АТ "Промтехмонтаж-2" Договору оренди, 23.03.2000, будинок по вул. П. Лумумби, 10, к. 1 в м. Києві, загальною площею 1376 кв.м, вже було прийнято до комунальної власності та передано до сфери управління Печерської районної державної адміністрації, тобто Договір оренди вказаного приміщення не міг бути укладений з АТ "Промтехмонтаж-2".

За висновком місцевого господарського суду позивач фактично не був орендарем спірного приміщення в розумінні норм законодавства, яке регулює відносини з оренди комунального майна, оскільки нерухоме майно, належне територіальній громаді міста Києва, яке перебувало в управлінні відповідача 1, позивачу на підставі договору оренди не передавалось, відтак позивач не міг розраховувати на продовження договору оренди за результатами проведеного відповідачем 1 аукціону.

Поряд з цим, місцевий господарський суд звернув увагу, що позивачем пред`явлено вимогу про визнання Договору №315/КК/606 недійсним до відповідачів - Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, як орендодавця, КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва", як балансоутримувача, тоді як Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРВ Естейт", яке є орендарем за вказаним договором, за клопотанням позивача, було залучено судом до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, суд наділений повноваженнями щодо залучення до участі у справі співвідповідачів лише за клопотанням позивача, проте позивач такого клопотання у встановлений строк у даній справі не подав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ "Теплосервіс" 12.10.2021 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі № 910/6377/21 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з покладенням судових витрат на відповідачів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи, які мають значення для справи, зокрема судом неправильно встановлено дату передачі житлового будинку за адресою м. Київ, вул. П. Лумумби, буд. 10 корп. 1 до комунальної власності міста Києва, що в подальшому призвело до прийняття неправильного рішення.

Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що на дату укладення між позивачем та АТ "Промтехмонтаж 2" Договору оренди 23.03.2000 будинок вже було прийнято до комунальної власності та передано до сфери управління Печерської районної державної адміністрації, що свідчить про неможливість укладення вказаного договору оренди приміщення з АТ "Промтехмонтаж-2".

Разом з цим апелянт зазначає, що моментом передачі будинку є 17.07.2000, що підтверджується розпорядженням Московської районної державної адміністрації міста Києва від 17.07.2000 №833 "Про затвердження актів прийняття у комунальну власність району житлових будинків м. Київ, вул. П. Лумумби, буд. 10 кор. 1, кор. 2, кор. 3 та виробничої бази по вул. Степана Разіна, 13 ВАТ "Промтехмонтаж-2", яким затверджено акти прийому-передачі житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Лумумби, буд. 10 корп. 1 у комунальну власність.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2021 справу № 910/6377/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коробенко Г.П., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6377/21; відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ТОВ "Теплосервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі № 910/6377/21 до надходження матеріалів справи.

03.11.2021 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Теплосервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/6377/21, розгляд справи призначено на 14.12.2021 о 15 год 00 хв.

Позиції учасників справи.

22.11.2021 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі залишити без змін.

В обґрунтування заперечень проти доводів апеляційної скарги, відповідач 2 зазначає, що він немає відношення до прав та обов`язків за договором оренди від 23.03.2000, укладеного між ЖКК АТ "Промтехмонтаж-2" та позивачем. Сплата позивачем на користь КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" експлуатаційних витрат на утримання будинку не породжує права оренди комунальної власності у позивача.

29.11.2021 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому відповідач 1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі залишити без змін, оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність договірних відносин оренди нежилого приміщення між позивачем та ЖКК АТ "Промтехмонтаж-2".

Явка представників сторін.

Представник позивача у судовому засіданні 14.12.2021 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд задовольнити вимоги апеляційної скарги, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні 14.12.2021 проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Представник третьої особи у судовому засіданні 14.12.2021 проти вимог апеляційної скарги позивача заперечував, просив апеляційний господарський суд залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Відповідач 2 участь свого представника у судовому засіданні 14.12.2021 не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому чинним процесуальним законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що явка повноважних представників сторін у судове засідання не визнавалася судом обов`язковою та з огляду на наявність в матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача 2 про дату, час і місце проведення судового засідання, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про розгляд справи без участі відповідача 2 (його представника).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, 23.03.2000 між ЖКК АТ "Промтехмонтаж-2" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" (далі - орендар, позивач) було укладено Договір оренди (далі - Договір оренди), згідно з п. 1.1 якого орендодавець надає та експлуатаційно обслуговує, а орендар отримує в оренду за Актом прийому-передачі приміщення площею 64,1 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. П. Лумумби, буд. 10 корп. 1, кім. 20, для використання під офісні приміщення, вартістю 105 600,00 грн.

За умовами підп. 2.1.1 пункту 2.1 Договору оренди орендодавець зобов`язався надати орендарю приміщення, зазначене в п. 1.1 договору, відповідно до Акту прийому-передачі з 14.07.2000.

Відповідно до п. 3.1 Договору оренди розмір орендної плати становить 2 150 грн в рік.

У підп. 3.6.1, 3.6.2 пункту 3.6 Договору оренди сторони погодили, що починаючи з 14.07.2049 встановлену в п. 3.1 суму орендар здійснює 100 % передоплату за весь термін дії договору. Орендар передає, а орендодавець приймає в рахунок орендної плати обладнання на загальну суму 105 600,00 грн.

Згідно з п. 6.1 строк Договору оренди приміщень, зазначених в п. 1.1 цього договору, становить 49 років: з 14.07.2000 по 14.07.2049.

Як зазначає позивач, на підставі Договору обміну продукцією (бартерної угоди) та вибуткової накладної № 53 від 23.03.2000, ним було передано ЖКК АТ "Промтехмонтаж-2" обладнання загальною вартістю 105 600,00 грн.

Згідно з наявним у матеріалах справи Актом від 14.07.2000 ЖКК АТ "Промтехмонтаж-2" передало, а позивач прийняв в оренду нежитлове приміщення площею 64,1 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. П. Лумумби, буд. 10 корп. 1, кв. 20.

За твердженнями позивача, відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 22.05.1999 № 775 розпочато процедуру прийняття до комунальної власності відомчого житлового фонду ВАТ "Промтехмонтаж-2", у тому числі і будинку за адресою: м. Київ, вул. П. Лумумби, буд. 10 корп. 1, в якому знаходиться спірне приміщення.

Як зазначає позивач, він неодноразово звертався до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (відповідач 1) з проханням переоформити Договір оренди вказаного приміщення, про що свідчать наявні у матеріалах справи листи від 01.03.2001 №108, від 23.10.2001 № 130 та від 07.11.2001 № 112.

Листом № 1104/3 від 27.11.2001 відповідач 1 повідомив позивача, що для оформлення необхідних документів потрібно направити свого представника до КП "Печерськжитло".

У матеріалах справи також містяться листи №180 від 04.02.2009, №401/4 від 19.03.2009, №1134-ПБ від 27.12.2010, в яких КП "Печерська брама" просила позивача надати копії документів на приміщення, забезпечити доступ до нього, сплачувати вартість комунальних послуг, а також необхідність переукладення договору про надання комунальних послуг та відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території.

За доводами позивача, з моменту укладення Договору оренди по грудень 2020 року, ним систематично здійснювалися платежі за комунальні послуги комунальним підприємствам, які входять до сфери управління відповідача-1, про що свідчать вищевказані листи КП "Печерська брама", а також квитанції про оплату позивачем комунальних послуг, відтак, на думку позивача, відповідачі були обізнані про існування договірних відносин з оренди вказаного приміщення та факт користування ним позивачем.

27.11.2018 право власності на нежитлові приміщення з № 1 по № 6 (група приміщень №20), поверх І, літ. А, загальною площею 64,1 кв.м. по вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 10 корп. 1 в м. Києві було зареєстровано за територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради, що підтверджується наявною в матеріалах справи Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 239943081 від 09.01.2021.

Як зазначає позивач, починаючи з 08 січня 2021 року право позивача на користування орендованим ним приміщенням порушено, оскільки вхід до нього заблоковано представниками Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРВ Естейт" (далі - ТОВ "ТРВ Естейт", третя особа), яким, на підтвердження перебування у вказаному приміщенні надано копію Договору оренди комунального майна № 315/КК/606 від 27.12.2019, укладеного з відповідачами.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначає, що відповідачами не визнається факт існування Договору оренди від 23.03.2020, укладеного з ЖКК АТ "Промтехмонтаж-2" та, відповідно, обов`язки орендодавця за вказаним договором, внаслідок чого права та законні інтереси позивача є порушеними. При цьому, на думку позивача, відповідачі, укладаючи з третьою особою договір оренди нерухомого майна, діяли неправомірно, оскільки на час його укладення вказане майно вже перебувало в оренді позивача, у зв`язку з чим позивач просить покласти на відповідача 1 обов`язки орендодавця за Договором оренди і визнати Договір оренди комунального майна № 315/КК/606 від 27.12.2019, укладений між відповідачами та третьою особою, недійсним з моменту укладення.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Вимога позивача про покладення на відповідача 1 обов`язків орендодавця за Договором оренди мотивована тим, що в порушення вимог законодавства відповідач 1 не визнає факт укладення між позивачем та ЖКК АТ "Промтехмонтаж-2" Договору оренди та обов`язки орендодавця за вказаним договором.

Так, рішенням Київської міської ради про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва відомчих житлових будинків від 30.03.1999 № 185/286 житловий будинок № 10 к. 1 на вул. П. Лумумби в м. Києві було прийнято до комунальної власності територіальної громади міста Києва та передано до комунальної власності територіальної громади Печерського району у місті Києві. Доручено Київській міській державній адміністрації здійснити прийняття-передачу майна згідно пункту 1 цього рішення в установленому чинним законодавством України порядку.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 22.05.1999 № 775 прийнято до комунальної власності територіальної громади міста Києва житловий фонд, що перебуває у повному господарському віданні ВАТ "Промтехмонтаж-2", у тому числі й будинку за адресою: м. Київ, вул. П. Лумумби, буд. 10 корп. 1.

Рішенням Київської міської ради від 27.12.2001 № 208/1642 "Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва" житловий будинок за адресою: м. Київ, вул. П. Лумумби, буд. 10 корп. 1 було включено до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва.

Рішенням Київської міської ради від 22.05.2013 № 359/9416 житловий будинок №10, корп. 1, по вул. Патріса Лумумби був переданий до сфери управління відповідача 1 та знаходиться на балансі Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва", про що відповідач 2 повідомив позивача листом вих. 432-1665 від 28.03.2017.

Відповідно до пункту 1 Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 № 891 (далі - Положення, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), вказане Положення визначає порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій (далі - відомчий житловий фонд), у разі банкрутства, зміни форми власності або ліквідації цих підприємств, установ та організацій.

Згідно з пунктами 2, 3 Положення передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду (крім гуртожитків). Відомчий житловий фонд передається у власність відповідних міст, селищ і сіл безплатно.

Пунктами 9, 12 Положення передбачено, що Акт приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність (форма додається) складається в чотирьох примірниках, підписується членами комісії з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність та затверджується держадміністрацією або виконкомом, який утворив цю комісію. До акта приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність додаються: акти передачі наявного службового житла; договори оренди нежилих приміщень; акти передачі договорів найму жилих приміщень. Зміна умов договорів найму або оренди здійснюється відповідно до чинного законодавства.

За приписами ст. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-XII (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Об`єктами оренди за цим Законом є, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-XII передача майна в оренду не припиняє права власності на це майно. В разі переходу права власності до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника.

Частинами 1, 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-XII передбачено, що одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

01.02.2020 введено в дію Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-IX, згідно з ч. 8 ст. 20 якого у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов`язки за договором оренди, якщо інше не передбачено договором.

Колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що згідно із Переліком житлового фонду, що перебуває у повному господарському віданні АТ "Промтехмонтаж-2" та передається до комунальної власності районів м. Києва (Додаток до Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 22.05.1999 № 775), було прийнято до комунальної власності будинок по вул. П. Лумумби, 10, к. 1 загальною площею 1 376 кв.м. та передано його до сфери управління Печерської районної державної адміністрації, без зазначення нежитлових приміщень, що перебувають в оренді.

Статтею 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" (у редакції станом на дату укладення Договору оренди) передбачено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Згідно зі ст. ст. 6, 11 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" (у редакції станом на дату укладення Договору оренди) місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради та їх виконавчі органи. Місцеві державні адміністрації підзвітні і підконтрольні відповідним радам у частині повноважень, делегованих їм відповідними радами. Питання організації управління районами в місті Києві належать до компетенції Київської міської ради і вирішуються відповідно до Конституції, цього та інших законів України, рішень міської ради про управління районами міста. Київська міська рада може передавати районним у місті радам у власність або в управління об`єкти комунальної власності міста Києва в порядку, передбаченому законами України.

Отже, з огляду на прийняття житлового будинку № 10 к. 1 на вул. П. Лумумби в м. Києві до комунальної власності територіальної громади міста Києва, на підставі рішення Київської міської ради від 30.03.1999 № 185/286 та Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 22.05.1999 № 775, орендодавцем вказаного майна, що перебуває у комунальній власності, відповідно до ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 №2269-XII, станом на дату укладення позивачем та ЖКК АТ "Промтехмонтаж-2" Договору оренди, була Печерська районна державна адміністрація.

За твердженням апелянта відомості про орендаря та спірне приміщення не могли бути включені у Перелік житлового фонду, що перебуває у повному господарському віданні АТ "Промтехмонтаж-2" та передається до комунальної власності районів м. Києва, оскільки Договір оренди було укладено 23.03.2000, тобто після прийняття рішення Київської міської ради від 30.03.1999 № 185/286 та Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 22.05.1999 № 775.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про безпідставність посилань позивача на положення ст. ст. 23, 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-XII, а також ч. 8 ст. 20 Закону України від 03.10.2019 №157-IX "Про оренду державного та комунального майна" щодо переходу обов`язків орендодавця за Договором оренди від АТ "Промтехмонтаж-2" до відповідача 1, у зв`язку зі зміною власника, оскільки на дату укладення між позивачем та АТ "Промтехмонтаж-2" Договору оренди будинок по вул. П. Лумумби, 10, к. 1 в м. Києві, загальною площею 1 376 кв.м. вже було прийнято до комунальної власності та передано до сфери управління Печерської районної державної адміністрації, отже ЖКК АТ "Промтехмонтаж-2" не був власником спірного приміщення та не міг передати позивачу вказане приміщення за Договором оренди.

Щодо посилання апелянта на розпорядженням Московської районної державної адміністрації міста Києва від 17.07.2000 №833 "Про затвердження актів прийняття у комунальну власність району житлових будинків м. Київ, вул. П.Лумумби, буд. 10 кор. 1, кор. 2, кор. 3 та виробничої бази по вул. Степана Разіна, 13 ВАТ "Промтехмонтаж-2", яким затверджено акти прийому-передачі житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Лумумби, буд. 10 корп. 1 у комунальну власність, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Як убачається із змісту апеляційної скарги, на дату прийняття оскаржуваного рішення такого доказу суд першої інстанції в своєму розпорядження не мав.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття. До згаданих підстав належить, зокрема, необґрунтоване відхилення судом першої інстанції клопотань сторін про приєднання доказів, поданих в порядку ст. 80 ГПК України, або витребування судом таких доказів відповідно до приписів ст. 81 ГПК України.

Позивач посилаючись на додатковий доказ в апеляційній скарзі жодних пояснень щодо неможливості подати такий доказ в процесі розгляду справи в суді першої інстанції та відповідно надати вказаний доказ до суду першої інстанції не наводить.

Однак підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від апелянта.

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

Відповідно до ст. 124, п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 7, 13 ГПК України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює позивачу більш сприятливі, аніж відповідачам умови в розгляді конкретної справи.

За таких обставин, додане позивачем до апеляційної скарги розпорядженням Московської районної державної адміністрації міста Києва від 17.07.2000 №833 "Про затвердження актів прийняття у комунальну власність району житлових будинків м. Київ, вул. П.Лумумби, буд. 10 кор. 1, кор. 2, кор. 3 та виробничої бази по вул. Степана Разіна, 13 ВАТ "Промтехмонтаж-2", як додатковий доказ колегією суддів апеляційного господарського суду не приймається.

Колегія суддів апеляційного господарського суду також відхиляє як необґрунтовані доводи апелянта щодо визнання відповідачами наявності договірних відносин з оренди вказаного приміщення, враховуючи виставлення позивачу рахунків за експлуатаційні послуги, підписання актів наданих послуг, а також посилання позивача на лист Печерської районної у місті Києві державної адміністрації №1104/3 від 27.11.2001 щодо необхідності переоформлення Договору оренди, оскільки згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-XII договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору, відтак вказані обставини не можуть свідчити про наявність правовідносин між позивачем та відповідачами щодо оренди спірного приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2020 відбувся електронний аукціон щодо передачі в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, площею 64,1 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 10 корп. 1, переможцем якого визнано третю особу, що підтверджується наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією Протоколу електронного аукціону №UA-PS-2020-11-13-000035-2.

28.12.2020 між відповідачем 1 (орендодавець), відповідачем 2 (балансоутримувач) та третьою особою (орендар) було укладено Договір №315/КК/606 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі - Договір №315/КК/606), за умовами якого орендодавець і балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове, платне користування нежитлове приміщення, площею 64,1 кв. м., на першому поверсі, що розташоване в будинку № 10, корп. 1 на вул. Іоанна Павла ІІ в м. Києві.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. ч. 1, 10 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-IX продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Зміст оголошення, особливості проведення аукціону на продовження договору оренди, порядок компенсації вартості невід`ємних поліпшень та застосування переважного права чинного орендаря на продовження договору оренди в ході аукціону визначаються Порядком передачі майна в оренду.

Відповідно до підп. 1 пункту 145 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 (далі - Порядок), оголошення про проведення аукціону на продовження договору оренди повинне містити інформацію про чинний договір оренди, строк якого закінчується, зокрема: найменування орендаря, найменування і адреса орендодавця і балансоутримувача; дату укладення договору, строк оренди і дата закінчення договору оренди; інформацію про те, що чинний орендар має переважне право на продовження такого договору оренди, яке реалізується шляхом участі чинного орендаря в аукціоні на продовження договору оренди.

Як на підставу заявлених позовних вимог, позивач посилався на ту обставину, що в оголошенні про проведення аукціону з передачі нерухомого майна в оренду була відсутня інформація про позивача, як орендаря приміщення, у зв`язку з чим було порушено переважне право позивача на укладення договору оренди, відтак Договір №315/КК/606 було укладено з порушенням вимог ч. 10 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-IX та пункту 145 Порядку.

Звертаючись до суду з цим позовом, посилаючись на норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-IX та положення Порядку, які регулюють проведення аукціону на продовження договору оренди, позивач просив визнати Договір №315/КК/606 недійсним.

У свою чергу, позивачем не заявлено вимог про визнання недійсними результатів аукціону, як таких, що були проведені з порушенням вимог законодавства, і в силу імперативних приписів процесуального закону суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі поданих ним доказів.

При цьому, місцевий господарський суд правильно встановив, що позивач фактично не є орендарем вищевказаного приміщення в розумінні норм законодавства, яке регулює відносини з оренди комунального майна, оскільки нерухоме майно, належне територіальній громаді міста Києва, яке перебувало в управлінні відповідача 1, позивачу на підставі договору оренди не передавалось, відтак позивач і не міг розраховувати на продовження договору оренди за результатами проведеного відповідачем 1 аукціону.

Повідомлені учасниками справи обставини щодо невідповідності Договору оренди від 23.03.2000 приписам чинного на дату його укладення законодавства, фіксації відповідачем 2 факту безпідставного використання позивачем нежитлових приміщень 07.09.2020 та 15.09.2020, з огляду на предмет та підстави заявленого позову, до предмету доказування в цій справі не входять.

Позивачем пред`явлено вимогу про визнання Договору №315/КК/606 недійсним до відповідачів - Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, як орендодавця, КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва", як балансоутримувача, тоді як ТОВ "ТРВ Естейт", яке є орендарем за вказаним договором, за клопотанням позивача, було залучено судом до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів.

За приписами ч. 1 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Однак за власною ініціативою суд не може залучити до участі в справі співвідповідача. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для покладення на відповідача 1 обов`язків орендодавця за Договором оренди та для визнання Договору №315/КК/606 недійсним, а також не доведення позивачем факту порушення його прав та охоронюваних законом інтересів внаслідок укладення Договору № 315/КК/606.

У зв`язку з наведеним, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги позивача відсутні.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття постанови у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/6377/21 ухвалене у відповідності до норм чинного законодавства, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі № 910/6377/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі № 910/6377/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/6377/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 16.12.2021.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир