РІШЕННЯ

м. Київ

15.12.2021Справа № 910/12965/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/12965/21

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БІБІДЖІ» (код 39554508; 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка (колишня Мельникова), 12; e-mail: )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс В.В.» (код 35872911; 02222, м. Київ, вул. Драйзера, 30-А, кв.231)

про стягнення 548 441,51 грн.

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІБІДЖІ» (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс В.В.» (далі - відповідач) про стягнення вартості втраченого вантажу під час перевезення останнього Відповідачем на суму 456 854, 58 грн. Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача вартість ввізного мита сплаченого за втрачений вантаж в розмірі 179, 93 грн. та ПДВ в сумі 91 407,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/12965/21; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

20.08.2021 та 25.08.2021 Позивачем через відділ діловодства суду подано Клопотання по справі, згідно яких, Позивачем надано оригінали документів, копії яких додано до позову.

11.10.2021 до відділу діловодства суду надійшов відзив на позов. Згідно поданого відзиву, відповідач в повному обсязі заперечує проти задоволення позовних вимог, зокрема, невиконання Відповідачем прийнятих на себе зобов`язань по доставці вантажу у місце призначення, відбулось виключно з підстави викрадення вантажу, тобто невиконання зобов`язання Відповідачем відбулось з підстави, яка від останнього ніяким чином не залежали та знаходиться поза межами цивільно-правової відповідальності Відповідача.

Крім того, Відповідач вказує, що у заявці на перевезення №42 від 21.02.2021 р., замовником є ФОП Струковький А.Ю., з яким 21.04.2021 р. Відповідачем укладено Договір №19/21 на перевезення вантажів. При цьому, з Позивачем у Відповідача господарські відносини відсутні.

02.11.2021 Позивачем до суду подано Клопотання про витребування у Відповідача оригіналів доказів, копії яких додано Відповідачем до відзиву на позов.

Клопотання обґрунтоване тим, що Відповідачем надано копії доказів, які відсутні у Позивача та не були в його розпорядженні. Позивач зазначає, що не брав участі в складанні цих документів, їх оригінали йому не надавались, тому, позбавлений можливості пересвідчитись в оригінальності доказів, долучених Відповідачем до Відзиву на позов.

Крім того, Позивач звертає увагу, що Відповідачем додано до відзиву засвідчену копію Заявки №42 від 21.02.2021, яка має суттєві відмінності від заявки, яку Відповідачем було надано Позивачеві в засвідченій копії на адвокатський запит.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 задоволено клопотання ТОВ «Бібіджі» про зобов`язання Відповідача надати оригінали документів у справі № 910/12965/21 та зобов`язано Відповідача (ТОВ «Транс В.В.») надати суду для огляду оригінали документів, доданих до Відзиву на позовну заяву (вих..№1112 від 07.10.2021).

02.11.2021 р. Позивачем до суду подано Відповідь на відзив, згідно якого наводить свої доводи на вказані у Відзиві заперечення щодо позову..

15.11.2021 до суду надійшла відповідь на відзив від 10.11.2021 №1123 Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс В.В.» (код 35872911; 02222, м. Київ, вул. Драйзера, 30-А, кв.231)

Ухвалою суду від 16.11.2021 Відповідь на Відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс В.В.» (код 35872911; 02222, м. Київ, вул. Драйзера, 30-А, кв.231) залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків.

26.11.2021 до суду від ТОВ «Транс В.В.» надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 29.11.2021 прийнято до розгляду відповідь на відзив ТОВ «Транс В.В.». Також, для цілей розгляду справи продовжено строк розгляду справи, а також процесуальні строки для подання заяв по суті та з процесуальних питань до 07.12.2021.

02.12.2021р Позивачем до суду подано Клопотання згідно якого останній зазначає, що ставить під сумнів відповідність оригіналам копій поданих Відповідачем до Відзиву на позов документів, оскільки їх оригіналів суду не подано, та просить не брати до уваги копії вказаних документів.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІБІДЖІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс В.В.» було укладено договір перевезення вантажу в міжнародному сполученні, що підтверджується Заявкою на перевезення № 42 від 22.04.2021р. та відповідними CMR б/н від 22.04.2021 р. та CMR LS20210546 від 26.04.2021 р.

Відповідно до заявки на перевезення № 42 від 22.04.2021 р.: - ТОВ «Транс В.В.» визначено як перевізника; - вантажовідправник Pfenning Logistics; - вантажоодержувач ТОВ «Бібіджі».

Згідно вказаних документів, перевезення здійснювалося належним Відповідачу автомобілем MAN державний № НОМЕР_1 , причіп державний № НОМЕР_2 під керуванням водія - працівника підприємства Відповідача - Пошука О.В. (копії наказу про прийняття на роботу №30/07 від 30.07.2018р. та реєстраційних документів транспортних засобів додано до матеріалів позову).

Як вказано Позивачем та не заперечується Відповідачем, під час здійснення перевезення вантажу Відповідачем по території Німеччини (від м. Монсхайм до пункту митного оформлення у м. Форст) сталася крадіжка частини вантажу, що перевозився.

Зазначене підтверджується також відповіддю ТОВ «Транс В.В.» (вих.№1 від 31.5.2021 р.) на адвокатський запит № 24-05/2021-1 від 24.05.2021 р. та доданими до відповіді документами, зокрема, копією довідки про вчинений злочин від 23.04.2021 р., виданої Поліцейською службою Дрезден, 23.04.2021 (переклад з німецької, засвідчений Дніпропетровською Торгово-промисловою палатою).

26.04.2021 р. вантаж було оформлено у митницею м. Форст та складено (CMR) LS20210546. Відповідно до зазначеної CMR перевезення здійснювалося належним ТОВ «Транс В.В.» автомобілем MAN державний № НОМЕР_1 , причіп державний № НОМЕР_2 для доставлення вантажу (запчастини в асортименті) Позивачеві у м. Київ.

До матеріалів справи надано товаросупровідні документи: проформа-інвойс № 307188 від 26.04.2021 р. та TIR № UX83886153, Контракт № SGT19022019 від 19/02/2019 р. укладений між ТОВ «БІБІДЖІ» та фірмою «SALTA GROUP TRADING-PARTNERS Ltd.», з якого слідує, що загальна вартість вантажу, який перевозився зазначеним рейсом складала 87563,8 євро.

При прийманні вантажу Позивачем від Відповідача було складено Акт виявлення недостачі товару, який з боку Відповідача підписано водієм Пошуком О.В.

Відповідно до розрахунку Позивача, вартість втраченого під час перевезення вантажу складає 13 673 євро, що відповідає 456 854,58 грн. за курсом НБУ станом на 07.05.2021 р. (дата розмитнення вантажу), яку і просить стягнути позивач.

Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача понесені додаткові витрати зі сплати ввізного мита в сумі 179,93 грн. та ПДВ в сумі 91 407 грн. за втрачений під час перевезення вантаж.

Відповідач, заперечуючи проти позову вказував, що між Позивачем та Відповідачем відсутні господарські відносини. Зазначена подія відбулась з підстави, яка від Відповідача не залежала та знаходиться поза межами цивільно-правової відповідальності Відповідача.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи принцип змагальності сторін, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 306 ГК України встановлено, що перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Згідно з ч. 1 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 2 і 3 ст. 909 ЦК України, договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

В ч. 1 та 2 ст. 307 ГК України зазначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Отже, судом встановлено, що відповідно до Заявки на перевезення № 42 від 22.04.2021р. та відповідними транспортними накладними CMR б/н від 22.04.2021 р. та CMR LS20210546 від 26.04.2021 р. між сторонами виникли правовідносини з перевезення, які підпадають під правове регулювання Глави 32 ГК України та Глави 64 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ГК України, відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Згідно з ч. 1 ст. 314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Частиною 1 ст. 924 ЦК України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Судом встановлено, що факт недостачі вантажу сторонами не заперечується та підтверджується: копією довідки про вчинений злочин від 23.04.2021 р., виданої Поліцейською службою Дрезден, 23.04.2021; складеним сторонами Актом виявлення недостачі товару (зі сторони Відповідача підписано водієм Пошуком О.В.); а також, розрахунком Позивача про вартість втраченого під час перевезення вантажу.

За розрахунком Позивача, вартість втраченого вантажу складає 13 673 євро, що відповідає 456 854,58 грн. за курсом НБУ станом на 07.05.2021 р. (дата розмитнення вантажу), яку і просить стягнути позивач.

Контррозрахунку чи заперечень щодо здійсненого Позивачем розрахунку Відповідачем не надано.

Частиною 3 ст. 314 ГК України передбачено, що за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Згідно з ч. 2 ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Частиною 2 ст. 924 ЦК України встановлено, що перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 ГК України, за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Крім суми втраченого вантажу, Позивач просить стягненути з Відповідача додаткові витрат зі сплати ввізного мита в сумі 179,93 грн. та ПДВ в сумі 91 407 грн. за втрачений під час перевезення вантаж..

Сплата Позивачем ввізного мита та ПДВ підтверджується вантажною митною декларацією № UA100130/2021/522152 та платіжним дорученням № 1185 від 07.05.2021 р.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування збитків, які їй було завдано в результаті порушення її цивільного права. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 ст. 224 ГК України України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно із ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідальність за збереження вантажу покладається на перевізника

Відповідачем не доведено та не подано відповідних доказів, що за втрату ввіреному до перевезення йому вантажу він не несе відповідальність. Заперечення Відповідача щодо відсутності господарських відносин між сторонами та поза межами цивільно-правової відповідальності Відповідача спростовується встановленими вище судом обставинами.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлений судом факт втрати частини вантажу та враховуючи, що відповідачем не спростовано факту наявності в діях перевізника вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІБІДЖІ» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІБІДЖІ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс В.В.» про стягнення 548 441,51 грн.. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс В.В.» (код 35872911; 02222, м. Київ, вул. Драйзера, 30-А, кв.231) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІБІДЖІ» (код 39554508; 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12; e-mail: ): 456 854,58 (чотириста п`ятдесят шість тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) грн. вартості втраченого під час перевезення вантажу; 179,93 (сто сімдесят дев`ять) грн. відшкодування сплачених за розмитнення втраченого товару ввізного мита, сплаченого ПДВ в сумі 91 407,00 (дев`яносто одну тисячу чотириста сім) грн. та судовий збір у розмірі 8226,62 (вісім тисяч двісті двадцять шість) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.12.2021.

Суддя Ігор Курдельчук