СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Харків Справа № 922/2648/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О. , суддя Плахов О.В.

без виклику сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду

апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант", м. Харків (вх.№2981 Х/2),

на рішення господарського суду Харківської області від 30.08.2021 (суддя Буракова А.М., ухвалене в м. Харків 30.08.2021 об 11:41, повний текст складено 06.09.2021),

у справі №922/2648/21

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша", м. Київ,

до: Акціонерного товариства Страхова компанія "Мега-Гарант", м. Харків,

про стягнення 19 169,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 17455,02 грн., інфляційних витрат у розмірі 1397,03 грн., 3% річних у розмірі 317,63 грн.

Позов обґрунтовує тим, що в результаті ДТП було пошкоджено застрахований на підставі договору добровільного комплексного страхування автовласника № АО/4326122 від 01.10.2019 транспортний засіб "VOLVO FH", д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 (страхувальнику).

Позивач зазначає, що виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно з умовами договору, у зв`язку з чим ПрАТ "Страхова компанія "Перша" відповідно до норм ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України звернулося до відповідача, як страховика винної у ДТП особи з вимогою про виплату страхового відшкодування, яка відповідачем залишена без задоволення.

Рішенням господарського суду Харківської області від 30.08.2021 у справі №922/2648/21 позов задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 16455,02 грн., інфляційні витрати у розмірі 1397,03 грн., 3% річних у розмірі 317,63 грн. та 2151,51 грн. судового збору.

В решті позову відмовлено.

Частково задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (вих. №5377 від 27.07.2020), зробленого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , вартість матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу "VOLVO FH", д/н НОМЕР_1 , станом на 11.05.2020 становила 15318,77 грн.

Суд першої інстанції встановив, що дана сума матеріального збитку була обрахована без врахування величини втрати товарної вартості (ВТВ).

Місцевим господарським судом встановлено, що позивачем в підтвердження позовних вимог у справі було надано до суду ремонтну калькуляцію № LЕ 20 - 951 від 04.06.2020 року, страховий акт № ТР - 07 - 7017 від 05.06.2020 та розрахунок страхового відшкодування до страхового акту № ТР-07-7017 від 05.06.2020. У розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № ТР-07-7017 від 05.06.2020 на суму 18455,02 грн. були зазначені відповідні дані з ремонтної калькуляції № LЕ 20 - 951 від 04.06.2020 та значення коефіцієнту зносу транспортного засобу - 0,70, який, враховуючи положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів застосовується у разі, якщо строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу на момент ДТП перевищує 7 років.

Враховуючи вищенаведене, місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідач має сплатити на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 16455,02 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, факту завдання майнової шкоди іншій особі. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини 2 статі 625 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сума 3% річних у розмірі 317,63 грн. та сума інфляційних втрат у розмірі 1397,03 грн. за період 08.11.2020 - 30.06.2021.

Акціонерне товариство "Страхова компанія "Мега-Гарант" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 30.08.2021 у справі №922/2648/21 змінити, а саме: зменшити суму страхового відшкодування з суми 16455,02 грн. до суми 13318,77 грн. та зменшити суму штрафних санкцій за період з 08.11.2020 по 30.06.2021 з 1714,66 грн. до суми 1416,81 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач виплативши потерпілій особі страхове відшкодування за договором добровільного страхування (КАСКО), відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України, отримав право вимоги до відповідача, який є страховиком винної у ДТП особи.

Апелянт зазначає, що пошкоджений транспортний засіб VOLVO FН, д.р.н. НОМЕР_2 випущено у 2012 році та станом на дату ДТП строк експлуатації цього автомобіля становив 7 років, у зв`язку з чим, враховуючи вимоги частини 1 статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та пунктів 2.4 та 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України « 142/5/2092 від 24.11.2003, при розрахунку страхового відшкодування має бути застосований коефіцієнт фізичного зносу.

Апелянт зазначає, що у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (вих. №5377 від 27.07.2020 р.), зробленим суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , містяться дані щодо коефіцієнту фізичного зносу, який становить 0,74, та вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу VOLVO FН д.р н. НОМЕР_2 разом із коефіцієнтом фізичного зносу складає 15318,77 грн.

На переконання апелянта суд першої інстанції помилково не взяв до уваги звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (вих. №5377 від 27.07.2020 р.).

Таким чином, за висновком скаржника, сума страхового відшкодування, що має бути виплачена за договором та стягнуто з відповідача, повинна становити 13318,77 грн. (15318,77 грн.- 200,00 грн. франшизи, на яку зменшується сума страхового відшкодування відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), а сума штрафних санкцій за період з 08.11.2020 р. по 30.06.2021 р. буде становити в загальному розмірі 1 416,81 грн., з яких: 1 159,72 грн. - інфляційні витрати; 257,09 грн. - розмір 3% річних.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" на рішення господарського суду Харківської області від 30.08.2021 у справі №922/2648/21

Вирішено розпочати розгляд справи з 08.11.2021 без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи та було правильно встановлено місцевим господарським судом, 01.10.2019 Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша", страховиком, та ОСОБА_1 , страхувальником, укладено договір добровільного комплексного страхування автовласника № АО/4326122.

Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володіння та користуванням автомобілем "VOLVO FH", д/н НОМЕР_1 .

07.05.2020 відбулась дорожньо - транспортна пригода (страхова подія), а саме у м. Мукачево по вул. Ерделаі, 38 (стоянка автотранспорту), водій ОСОБА_3 , керуючі автомобілем ІVЕСО, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснив наїзд на припаркований автомобіль "VOLVO FH", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В результаті дорожньо - транспортної пригоди автомобіль "VOLVO FH", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Згідно з повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду від 07.05.2020, складеного учасниками дорожньо - транспортної пригоди у вигляді європротоколу, особою винною у скоєнні ДТП є водій автомобіля ІVЕСО, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_3 .

07.05.2020 ОСОБА_1 , страхувальник за договором добровільного комплексного страхування автовласника № АО/4326122, звернувся до ПрАТ "Страхова компанія "Перша" із повідомленням про настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспорту, та згодом 27.05.2020 із заявою про виплату суми страхового відшкодування.

Дана заява була розглянута позивачем, пошкодження автомобіля "VOLVO FH", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 07.05.2020 у м. Мукачево по вул. Ерделаі, 38, визнано страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі калькуляції № LЕ 20 - 951 від 04.06.2020 року, страхового акту № ТР - 07 - 7017 від 05.06.2020 року, розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № ТР-07-7017 від 05.06.2020 року, ПрАТ "Страхова компанія "Перша" здійснило виплату суми страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 у розмірі 18455,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1485 від 12.06.2020 року.

Зазначені обставини стали підставою для звернення Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Перша" до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 17455,02 грн., інфляційних витрат у розмірі 1397,03 грн., 3% річних у розмірі 317,63 грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України Про страхування, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі статтею статті 979 Цивільного кодексу України та статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтями 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Такі випадки передбачені, зокрема, положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України Про страхування, відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика є суброгацією.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки на момент завдання шкоди (ДТП), цивільна - правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля ІVЕСО, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , була застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 000433762 (з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого 100000,00 грн., безумовна франшиза 2000,00 грн.) в АТ СК МЕГА - ГАРАНТ, то ПрАТ "Страхова компанія "Перша" направило на адресу АТ СК МЕГА - ГАРАНТ заяву про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації № ТР - 07 - 7017 в розмірі 18455,02 грн. вих. № 821 від 31.07.2020 року.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно зі статтею 12 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Франшиза за полісом № АО/0423762 була встановлена в розмірі 2000,00 грн.

Як зазначає позивач у позовній заяві, станом на день подання позовної заяви суму страхового відшкодування відповідач не сплатив, вмотивованої відмови у здійсненні страхового відшкодування не надав.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач звернувся із позовом у даній справі про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 16455,02 грн. (18455,02 грн. - 2000,00 грн. = 16455,02 грн.).

При цьому, у прохальній частині позовної заяві помилково зазначено про стягнення 17455,02 грн., що суперечить мотивувальній частині даної заяви, в якій чітко вказано, що, на думку позивача, загальний розмір страхового відшкодування, яке відповідач повинен сплатити на користь позивача, складає:18455,02 грн. 2000,00 грн. франшизи=16455,02 грн.

Слід зазначити, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач підставою позову зазначає здійснене Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 18455,02 грн. згідно із платіжним дорученням №1485 від 12.06.2020, яке було здійснене на підставі таких документів:

- договору добровільного комплексного страхування автовласника №АО/4326122 від 01.10.2019;

-калькуляції № LЕ 20 - 951 від 04.06.2020 року,

-страхового акту № ТР - 07 - 7017 від 05.06.2020 року, розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № ТР-07-7017 від 05.06.2020 року.

Зазначені документи були додані позивачем до позовної заяви.

Пошкоджений транспортний засіб VOLVO FН, д.р.н. НОМЕР_2 випущено у 2012 році, про що зазначено, зокрема, у акті огляду колісного транспортного засобу і дефектній відомості від 11.05.2020 та у полісі №АО/4326122 від 30.09.2019.

Отже, станом на дату ДТП строк експлуатації цього автомобіля становив 7 років, у зв`язку з чим, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п.п. 2.4, 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України « 142/5/2092 від 24.11.2003, при розрахунку страхового відшкодування має бути застосований коефіцієнт фізичного зносу.

Поряд з цим, у долученому до позовної заяви розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № ТР-07-7017 від 05.06.2020 на суму 18455,02 грн. були зазначені відповідні дані з ремонтної калькуляції № LЕ 20 - 951 від 04.06.2020 року та значення коефіцієнту зносу транспортного засобу - 0,70 , що відповідає вищенаведеним нормам.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 16455,02 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (вих. №5377 від 27.07.2020), зробленим суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , містяться дані щодо коефіцієнту фізичного зносу який становить 0,74 та вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу VOLVO FН д.р н. НОМЕР_2 разом із коефіцієнтом фізичного зносу складає 15318,77 грн.

На думку апелянта, господарський суд першої інстанції помилково не прийняв та не взяв до даний звіт.

Однак, колегія суддів не може погодитись із такими доводами апелянта, оскільки, як вже зазначалось вище, підставою позову позивачем зазначено здійснення ПрАТ «Страхова компанія «Перша» виплати, страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 у розмірі 18455,02 грн., згідно із платіжним дорученням №1485 від 12.06.2020, яке було здійснене на підставі таких документів: договору добровільного комплексного страхування автовласника №АО/4326122 від 01.10.2019, калькуляції № LЕ 20 - 951 від 04.06.2020, страхового акту № ТР-07-7017 від 05.06.2020, розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № ТР-07-7017 від 05.06.2020.

При цьому, у розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № ТР-07-7017 від 05.06.2020 року на суму 18455,02 грн. були враховані значення коефіцієнту зносу транспортного засобу - 0,70.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд визнав зазначені документи належними, допустимими та достовірними доказами. Поряд з цим, в обґрунтування підстав позову позивач в позовній заяві жодним чином не посилається на звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (вих. №5377 від 27.07.2020 р.), зроблений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 .

Отже, відповідачем не спростовано правомірності складання позивачем страхового акту № ТР - 07 - 7017 від 05.06.2020 та розрахунку до страхового акту № ТР-07-7017 від 05.06.2020 із визначенням суми страхового відшкодування у розмірі 18455,02 грн. Посилання відповідача на неврахування при складанні вищенаведеного страхового акту кефіцієнту фізичного зносу спростовується розрахунком до даного страхового акту.

Зважаючи на наведене, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 16455,02 грн. суми сплаченого страхового відшкодування.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Cтаття 625 Цивільного кодексу України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 даного Кодексу.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Дана правова позиція відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду у постановах від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16 та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

Отже, як правильно встановив місцевий господарський суд, на правовідносини сторін у даній справі поширюється дія положень частини 2 статі 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши додані до позовної заяви розрахунки інфляційних збитків та 3% річних, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про їх обґрунтованість, а тому колегія суддів погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 317,63 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1397,03 грн. за період 08.11.2020 - 30.06.2021.

Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення господарського суду Харківської області від 30.08.2021 у справі №922/2648/21 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" на рішення господарського суду Харківської області від 30.08.2021 у справі №922/2648/21 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 30.08.2021 у справі №922/2648/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.12.2021.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.В. Плахов