ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 924/1171/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючого, Кондратової І. Д., Студенця В. І.,

за участю секретаря судового засідання Низенко В. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Хмельницької області

у складі судді Димбовського В. В.

від 28 квітня 2021 року

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Василишина А. Р., Філіпової Т. Л., Бучинської Г. Б.

від 27 липня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1

до Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст"

про визнання недійними та скасування рішень загально-виборчих зборів Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст" від 15 березня 2015 року, оформлених протоколом № 1/2015 від 15 березня 2015 року

та за зустрічним позовом Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за визначеними статутом кооперативу внесками у розмірі 6 632,79 грн

за участю:

позивача (відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_1

представників відповідача (позивача за зустрічним позовом): Огойка А. А., Новосада Б. І.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст" про визнання недійними та скасування рішень загально-виборчих зборів Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст", оформлених протоколом загально-виборчих зборів кооперативу № 1/2015 від 15 березня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є членом Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст" та власником гаража № НОМЕР_1 , розташованого на території вказаного гаражного кооперативу. За твердженням позивача спірні рішення були прийняті на загально-виборчих зборах Гаражно-будівельного кооперативу «Автомобіліст», на яких був відсутній кворум, необхідний для визнання зборів правомочними, встановлений частинами дев`ятою та десятою статті 15 Закону України «Про кооперацію» та пунктом 4.2.3. статуту відповідача. Також вказує на те, що спірні рішення порушують права та законні інтереси позивача щодо цільового використання коштів кооперативу, на управління діяльністю кооперативом.

08 грудня 2020 року Гаражно-будівельний кооператив «Автомобіліст» звернувся до Господарського суду Хмельницької області із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 23 лютого 2021 року, що була прийнята судом) просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом заборгованість за визначеними статутом Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст" внесками у розмірі 6 632,79 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за зустрічнім позовом як член Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст" в порушення умов статуту кооперативу не виконує свої зобов`язання зі сплати поточних (річних) членських внесків у встановлені статутом строки та у затверджених рішенням загальних зборів кооперативу розмірах, у зв`язку з чим у нього перед кооперативом виникла заборгованості зі сплати внесків за період з 01 січня 2015 року по 28 листопада 2020 року.

2. Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій.

15 вересня 2003 року ОСОБА_1 отримав ордер члена Гаражного кооперативу «Автомобіліст» № 418 на гараж № НОМЕР_1 та є власником цього гаража.

31 травня 2011 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право власності на гараж № НОМЕР_1 , який знаходиться на території Гаражного кооперативу «Автомобіліст».

Відповідно до державного акта про право власності від 25 квітня 2012 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, розташованої під гаражем № НОМЕР_1 на території Гаражного кооперативу «Автомобіліст».

Відповідно до пункту 1.1. статуту Гаражного кооперативу «Автомобіліст» (у редакції від 02 лютого 2001 року) Гаражний кооператив «Автомобіліст» є госпрозрахунковою організацією з колективною формою власності, створений на підставі постанови виконкому Хмельницької обласної ради народних депутатів про відведення земельної ділянки під будівництво кооперативних гаражів, керується у своїй діяльності цим статутом і чинним законодавством України, в тому числі Конституцією України.

Метою створення і діяльності кооперативу є забезпечення громадян, водіїв афганців, громадян які постраждали від Чорнобильської катастрофи, інших членів кооперативу земельними ділянками, сприянню членам кооперативу в будівництві гаражів, створення нормальних умов для експлуатації гаражів (пункт 2.1. статуту).

Згідно з пунктом 3.3. статуту Гаражного кооперативу «Автомобіліст» бюджет кооперативу складається із цільових і поточних (річних) внесків.

Цільові внески - внески на будівництво комунікацій, підсобних приміщень і споруд спільного користування, упорядкування території, електрифікації та інших потреб, пов`язаних з діяльністю кооперативу, які несуть капітальний характер. Цільові внески сплачуються як вхідні при вступі в кооператив. Розмір цільових внесків призначається і корегується виходячи з планів будівництва, розвитку і упорядкування кооперативу.

Поточні (річні) внески - внески на утримання і функціонування Гаражного кооперативу в тому числі: утримання штатного адміністративного і обслуговуючого персоналу, сплату податків і відрахувань, прибирання сміття, утримання в належному стані доріг і комунікацій, будівель споруд електрогосподарства кооперативу, а також захист навколишнього середовища усунення результатів забруднення викликаних діяльністю кооперативу. Розмір поточних внесків визначається відповідно з господарсько фінансовим планом кооперативу на кожен рік на початку року чи в кінці попереднього року. Нарахування поточних внесків починається з часу отримання ділянки для будівництва гаража. Виплата поточних членських внесків проводиться рівними частинами поквартально.

Розмір всіх членських внесків визначається пропорційно фактичній площі займаної гаражем, виміряній по проектним осям будівництва, з урахуванням товщини простінку між гаражами.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2. статуту Гаражного кооперативу «Автомобіліст» органами управління Гаражного кооперативу «Автомобіліст» є: загальні збори; голова кооперативу, правління кооперативу, ревізійна комісія кооперативу.

Вищим органом управління Гаражного кооперативу «Автомобіліст» є загальні збори, які скликаються правлінням кооперативу не менше 1 разу на рік. Позачергові збори кооперативу можуть бути скликані правлінням, ревізійною комісією кооперативу та іншими органами, які мають на те право, для вирішення термінових питань.

Збори кооперативу є уповноваженими при участі в них не менше половини (51% і більше) загального числа членів кооперативу чи їх уповноважених представників. Рішення зборів кооперативу приймається, якщо за нього проголосувало більше половини учасників зборів. Збори кооперативу вирішують такі питання: затверджують статут кооперативу, зміни і доповнення до нього; затверджують склад правління кооперативу терміном на чотири роки, вибирають і переобирають голову кооперативу терміном на чотири роки; вибирають і переобирають голову ревізійної комісії і її членів терміном 4 роки; затверджують розміри членських внесків; заслуховують звіт правління кооперативу і ревізійної комісії про виконану роботу, інші питання щодо діяльності кооперативу.

15 березня 2015 року були проведені загальні збори Гаражного кооперативу «Автомобіліст», на яких за результатом голосування з питань порядку денного були прийняті рішення, оформлені протоколом загально-виробничих зборів кооперативу № 1/2015 від 15 березня 2015 року, а саме:

1) була визнана задовільною робота виконуючого обов`язки голови правління та бухгалтера Гаражного кооперативу «Автомобіліст»;

2) був обраний голова Гаражного кооперативу «Автомобіліст»;

3) були обрані члени правління Гаражного кооперативу «Автомобіліст»;

4) були обрані члени ревізійної комісії Гаражного кооперативу «Автомобіліст»;

5) була затверджена нова редакція статуту Гаражного кооперативу «Автомобіліст»;

6) був затверджений кошторис Гаражного кооперативу «Автомобіліст».

У січні 2018 року Гаражний кооператив «Автомобіліст» звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за визначеними статутом кооперативу внесками у розмірі 2 083,51 грн та штрафу у розмірі 85,00 грн.

За зазначеним позовом Нетішинський міський суд Хмельницької області відкрив провадження у справі № 679/129/18.

ОСОБА_1 у свою чергу у лютому 2018 року звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області із зустрічним позовом до Гаражного кооперативу «Автомобіліст» про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів Гаражного кооперативу «Автомобіліст» від 15 березня 2015 року, від 7 лютого 2016 року та від 15 січня 2017 року.

Нетішинський міський суд Хмельницької області ухвалою від 05 жовтня 2020 року у справі № 679/129/18 закрив провадження у цивільній справі за позовом Гаражного кооперативу «Автомобіліст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за внесками та штрафу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Гаражного кооперативу «Автомобіліст» про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів з підстав того, що спір за зазначеними позовом та зустрічним позовом відноситься до юрисдикції Господарського суду Хмельницької області. Ухвала Нетішинського міського суду Хмельницької області суду набрала законної сили 21 жовтня 2020 року.

ОСОБА_1 , вважаючи, що загально-виборчі збори Гаражного кооперативу «Автомобіліст», що відбулися 15 березня 2015 року, були проведені з порушенням норм чинного законодавства та статуту Гаражного кооперативу «Автомобіліст» за відсутності необхідного кворуму, звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом про визнання недійсним та скасування рішень, прийнятих на цих зборах

Гаражний кооператив «Автомобіліст» у свою чергу також звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за статутними внесками у розмірі 6 632,79 грн, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не здійснює сплату поточних (річних) внесків в установлені статутом кооперативу строки та у затверджених рішеннями загальних зборів кооперативу розмірах.

3. Короткий зміст оскаржуваних рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх ухвалення.

Господарський суд Хмельницької області рішенням від 28 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27 липня 2021 року, відмовив у задоволенні первісного позову та зустрічного позову.

Господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що підстави для визнання недійсними та скасування спірних рішень, прийнятих на цих зборах, відсутні, оскільки наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт того, що загальні збори членів Гаражного кооперативу «Автомобіліст», що відбулися 15 березня 2015 року, були проведені за наявності необхідного кворуму.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що розмір заявлених до стягнення коштів, зокрема розмір річних внесків членів кооперативу, є недоведеним, оскільки згідно зі статутом позивача за зустрічним позовом розмір поточних внесків членів кооперативу визначається за господарсько-фінансовим планом кооперативу, а не на підставі складених кооперативом кошторису або інших розрахунків, що були надані суду позивачем за зустрічним позовом в обґрунтування наявності та розміру заборгованості відповідача за зустрічним позовом. За висновком судів надані позивачем за зустрічним позовом кошториси є неналежними доказами наявності та розміру заборгованості відповідача за зустрічним позовом, що унеможливлює встановлення судом обставин дійсного розміру поточних (річних) внесків.

Господарський суд Хмельницької області 14 травня 2021 року ухвалив додаткове рішення, яким заяви ОСОБА_1 та Гаражно-будівельного кооперативу «Автомобіліст» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнив частково: стягнув з ОСОБА_1 на користь Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст" 7 718,00 грн витрат на правничу допомогу та стягнув з Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст" на користь ОСОБА_1 10 250,00 грн витрат на правничу допомогу. У решті зазначених заяв відмовив.

Північно-західний апеляційний господарський суд додатковою постановою від 03 серпня 2021 року заяву Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу по справі задовольнив частково: стягнув з ОСОБА_1 на користь Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст" 1 872,75 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Північно-західний апеляційний господарський суд додатковою постановою від 11 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задовольнив частково: стягнув з Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст" на користь ОСОБА_1 1 872,75 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі № 924/1171/20 в іншій частині - відмовив.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги.

У касаційній скарзі позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 квітня 2021 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27 липня 2021 року в частині відмови у задоволенні його позовної вимоги до Гаражно-будівельного кооперативу «Автомобіліст» про визнання недійсними та скасування рішень загально-виробничих зборів Гаражного кооперативу "Автомобіліст", оформлених протоколом загально-виборчих зборів кооперативу № 1/2015 від 15 березня 2015 року, та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення цих (первісних) позовних вимог.

5. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження зазначених судових рішень скаржник послався на пункт 3 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначив про те, що суди попередніх інстанцій не застосували статті 8 та 15 Закону України "Про кооперацію" до спірних правовідносин, а висновок Верховного Суду щодо застосування цих норм закону у подібних правовідносинах, тобто при існуванні обставин, в яких неможливо встановити обставини наявності чи відсутності кворуму на загальних зборах кооперативу (стосовно необхідності визначення, чи є недійсними рішення загальних зборів кооперативу, прийняті за умови неможливості встановлення кворуму) відсутній.

Також скаржник посилається на порушення судами норм процесуального права, а саме: частин першої та четвертої статті 75, частин першої та третьої статті 86, частини другої статті 161 та частини п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України та зазначає про те, що суди:

- не врахували те, що відповідач за первісним позовом у відзиві на позовну заяву визнавав обставину, на яку посилався позивач у позовній заяві, про те, що 35 осіб, зазначених у списках членів кооперативу, присутніх 15 березня 2015 року на зборах Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст", не були членами цього кооперативу, з огляду на що ця обставина не підлягає доказуванню;

- не врахували те, що обставина щодо загальної кількості дійсних членів Гаражно-будівельного кооперативу «Автомобіліст» була встановлена судом у цивільній справі № 2/679/31/2015 та є преюдиційною;

- не дослідили надані позивачем за первісним позовом докази: копію заперечення представника Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст" Новосада Б. Ю. від 24 листопада 2014 року по цивільній справі № 2/679/31/2015 та копію списку осіб, які у період з 14 вересня 2014 року по 15 березня 2015 року добровільно вийшли з кооперативу та вступили до кооперативу, не мотивували підстави відхилення цих доказів;

- безпідставно взяли до уваги в якості доказу обставин щодо кількості дійсних членів кооперативу станом на 15 березня 2015 року список членів кооперативу, складеного за результатом засідання правління Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст" 19 березня 2018 року, не врахували те, що цей список є неповним та з нього неможливо встановити усієї кількості дійсних членів кооперативу станом на 15 березня 2015 року.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач за первісним позовом у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, посилаючись на те, що суди попередніх інстанцій при вирішенні первісного позову правильно встановили обставини справи та ухвалили оскаржувані судові рішення з правильним застосування та додержанням норм матеріального і процесуального права.

Позиція Верховного Суду

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого господарського суду та суду апеляційної інстанцій.

Верховний Суд, обговоривши доводи сторін, наведені у касаційній скарзі та у відзиві на касаційну скаргу, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

За змістом частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з касаційної скарги рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду у цій справі оскаржуються позивачем за первісним позовом в частині відмови у задоволенні його позовних вимог до Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст" про визнання недійсними та скасування рішень загально-виборчих зборів Гаражного кооперативу "Автомобіліст" від 15 березня 2015 року, оформлених протоколом № 1/2015 від 15 березня 2015 року, з огляду на що суд касаційної інстанції відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядає оскаржувані судові рішення лише у цій частині, тобто у межах вимог касаційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Під час визначення підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною першою статті 167 Господарського кодексу України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Корпоративні права характеризуються такими ознаками: особа має частку у статутному капіталі господарської організації; особа має права на участь в управлінні господарською організацією, на отримання певної частини прибутку (дивідендів) господарської організації. Відсутність майнового інтересу передбачає, що члени (учасники) громадського об`єднання не мають права на частку майна громадського об`єднання та не відповідають за його зобов`язаннями. Доходи або майно (активи) громадського об`єднання не підлягають розподілу між його членами (учасниками) і не можуть використовуватися для вигоди будь-якого окремого члена (учасника) громадського об`єднання, його посадових осіб (крім оплати їх праці та відрахувань на соціальні заходи).

Як встановили суди попередніх інстанцій відповідно до пункту 1 статуту Гаражного кооперативу "Автомобіліст" (у редакції, чинній станом на 15 березня 2015 року - дату проведення загальних зборів членів кооперативу, на яких були прийняті спірні у цій справі рішення) Гаражний кооператив "Автомобіліст" (відповідач за первісним позовом) є госпрозрахунковою організацією з колективною формою власності, що у своїй діяльності керується статутом та чинним законодавством.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначені Законом України «Про кооперацію».

Кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів (стаття 1 Закону України "Про кооперацію").

Відповідно до визначення термінів, що містяться у статті 2 Закону України «Про кооперацію», кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Згідно зі статтею 6 цього Закону кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки.

Як встановили суди попередніх інстанцій відповідно до пунктів 2.1., 3.5., 3.6. статуту Гаражного кооперативу "Автомобіліст" (у редакції, чинній станом на 15 березня 2015 року - дату проведення загальних зборів членів кооперативу, на яких були прийняті спірні у цій справі рішення) метою створення і діяльності кооперативу є забезпечення членів кооперативу земельними ділянками, створення нормальних умов членам кооперативу в будівництві та експлуатації індивідуальних гаражів, забезпечення зберігання транспортних засобів, що знаходяться в особистій власності громадян - членів кооперативу, сприяння членам кооперативу в будівництві гаражів. Кооператив не має на меті одержання прибутку.

Бюджет кооперативу складається із цільових і поточних (річних) внесків. Цільові внески - внески на будівництво комунікацій, підсобних приміщень і споруд спільного користування, упорядкування території, електрифікації та інших потреб, пов`язаних з діяльністю кооперативу. Розмір цільових внесків визначається і корегується правлінням кооперативу, виходячи з планів будівництва, розвитку і упорядкування кооперативу з подальшим затвердженням загальними зборами (зборами уповноважених).

Вступні внески сплачуються при вступі в кооператив. Розмір усіх членських внесків визначається пропорційно фактичній площі, займаної гаражем, виміряній про проектним осям будівництва, з урахуванням товщини простінку між гаражами.

Отже, як встановили суди, Гаражний кооператив "Автомобіліст" за своїм типом є обслуговуючим кооперативом.

Обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу (статті 2 Закону України «Про кооперацію»).

Відповідно до статті 10 Закону України «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності.

Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

Як вбачається спірні правовідносини у цій справі виникли між Гаражно-будівельним кооперативом "Автомобіліст" та його членом - ОСОБА_1 та пов`язані з діяльністю та управленням цього кооперативу.

Статтею 12 Закону України "Про кооперацію" передбачено, що основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Встановивши зазначені обставини, керуючись наведеними норми чинного законодавства та положеннями статуту Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст", суди попередніх інстанцій правильно встановили, що відповідач за первісним позовом - Гаражно-будівельний кооператив "Автомобіліст" є юридичною особою корпоративного типу, має відповідні фонди, здійснює господарську діяльність, а позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 як член цього кооперативу відповідно до статуту та чинного законодавства має у зазначеному кооперативі корпоративні права, порушенням яких, а саме: права брати участь в управлінні кооперативом, обґрунтовані первісні позовні вимоги.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі №509/577/18, від 1 жовтня 2019 року у справі №910/7554/18 та від 17 грудня 2019 року по справі №904/4887/18, та які були правильно враховані судами попередніх інстанцій при вирішення спору у цій справі, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

З огляду на викладене, керуючись наведеними норми чинного законодавства та положеннями статуту Гаражно-будівельного кооперативу "Автомобіліст", врахувавши зазначені висновки Верховного Суду, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що спір у цій справі виник з корпоративних відносин.

За змістом частин першої, другої статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів.

За змістом статті 97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи, якими є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 98 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній станом на 15 березня 2015 року - дату проведення загальних зборів членів Гаражного кооперативу "Автомобіліст" та прийняття спірних рішень) загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Верховний Суд зазначає про те, що при визначенні підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів членів кооперативу слід виходити з підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів) господарських товариств, до яких належать: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення члена кооперативу можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При цьому безумовними підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму;

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства;

- відсутність протоколу загальних зборів.

Як вбачається у цій справі позивач за первісним позовом як на підставу недійсності спірних рішень загальних зборів членів Гаражного кооперативу "Автомобіліст» від 15 березня 2015 року послався на те, що ці спірні рішення були прийнятті на зборах за відсутності кворуму, необхідного для проведення загальних зборів членів кооперативу.

Відповідно до частини дев`ятої статті 15 Закону України «Про кооперацію» загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених.

Як встановили суди попередніх інстанцій у підпункті 4.2.3. пункту 4.2. статуту Гаражного кооперативу "Автомобіліст" (у редакції, чинній станом на 15 березня 2015 року - дату проведення загальних зборів членів кооперативу, на яких були прийняті спірні у цій справі рішення) збори кооперативу є уповноваженими при участі в них не менше половини (51% і більше) загального числа членів кооперативу чи їх уповноважених представників.

Отже, як вбачається, для правильного вирішення спору у цій справі необхідно встановити обставини щодо дійсної кількості членів Гаражного кооперативу "Автомобіліст" станом на 15 березня 2015 року - дату проведення загальних зборів членів кооперативу та щодо кількості присутніх членів кооперативу на зазначених загальних зборах.

При дослідженні обставини щодо дійсної кількості членів Гаражного кооперативу "Автомобіліст" станом на 15 березня 2015 року суд апеляційної інстанції встановив, що в матеріалах справи наявні докази, які містять різні відомості про дійсну кількість членів кооперативу станом на 15 березня 2015 року. Здійснивши аналіз цих доказів, суд взяв до уваги наданий позивачем за первісним позовом акт прийому-передачі від 17 вересня 2014 року, що був складений під час звільнення колишнього голови кооперативу ОСОБА_1 (первісний позивач), був підписаний ОСОБА_1 та бухгалтером кооперативу ОСОБА_2 . Суд апеляційної інстанції встановив, що згідно з цим актом ОСОБА_1 передав, зокрема особові справи власників гаражів Гаражного кооперативу "Автомобіліст" у загальній кількості 556 штук, а доказів щодо існування іншої кількості членів кооперативу станом на дату складання такого акту первісний позивач суду не надав.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши зазначений акт прийому-передачі, визнав його належним доказом у справі, що з достовірністю підтверджує обставину дійсної кількості членів Гаражного кооперативу "Автомобіліст" станом на 15 березня 2015 року, оскільки цей доказ містить відомості, що підтверджують обставини дійсної кількості членів кооперативу, підписаний безпосередньо самим позивачем за первісним позовом, що свідчить про те, що останній визнає та підтверджує зазначену в акті кількість членів кооперативу.

Верховний Суд, враховуючи межі розгляду справи судом касаційної інстанції, вважає, що обставина щодо дійсної кількості членів Гаражного кооперативу "Автомобіліст" станом на 15 березня 2015 року була з достовірністю та належним чином встановлена судом апеляційної інстанції на підставі доказу, що відповідає таким стандартам доказування як належність, достовірність та вірогідність доказів.

При цьому Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції правильно та обґрунтовано відхилив посилання позивача за первісним позовом на те, що обставина щодо дійсної кількості членів Гаражного кооперативу "Автомобіліст" станом на 15 березня 2015 року (650 осіб) була встановлена судом загальною юрисдикції у межах цивільної справи № 2/679/31/2015 та є преюдиційною.

Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що встановлені Нетішинським міським судом Хмельницької області у рішенні від 22 січня 2015 року у справі № 2/679/31/2015 обставини не є преюдицйними та не підлягають врахуванню при вирішенні цієї господарської справи (№ 924/1171/20)0, оскільки такі обставини були встановлені станом на 14 вересня 2014 року, тобто до дати проведення загальних зборів членів кооперативу, на яких були прийняті спірні у цій господарській справі рішення, та стосувалися загальної кількості гаражів та їх власників (650).

Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що встановлені у зазначеному рішенні суду загальної юрисдикції обставини не є преюдиційними для цієї господарської справи (№ 924/1171/20), оскільки, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, член кооперативу може бути власником декількох гаражів, та, як наслідок, кількість гаражів, які перебувають у власності членів кооперативу, може не співпадати із загальною кількістю членів кооперативу, а кількість дійсних членів кооперативу не є сталою та може варіюватися в часі у зв`язку зі вступом нових осіб до кооперативу/ виходом осіб з членів кооперативу, що свідчить про те, що встановлена у зазначеному рішення суду загальної юрисдикції обставина була встановлена саме щодо кількості власників гаражів та кількості самих гаражів, що не є обставиною, яка підтверджує дійсну кількість членів кооперативу.

При дослідженні обставини щодо кількості присутніх членів кооперативу на загальних зборах Гаражного кооперативу "Автомобіліст", що відбулися 15 березня 2015 року, суди попередніх інстанцій встановили, що у протоколі загально-виробничих зборів членів кооперативу № 1/2015 від 15 березня 2015 року зазначено про присутність на цих зборах 335 членів кооперативу.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи позивача за первісним позовом щодо відсутності певних членів кооперативу на заборах, що відбулися 15 березня 2015 року, дослідивши наявний у матеріалах список членів кооперативу, присутніх на цих загальних зборах, дійшов висновку про те, що 36 осіб із зазначеного списку фактично не брали участі у зборах, з яких: 10 осіб взагалі не були членами Гаражного кооперативу "Автомобіліст", 22 особи - це особи, прізвища яких повторюються у списку двічі, а в деяких випадках - тричі, 4 особи - це особи, які особисто у своїх заявах свідків підтвердили свою відсутність на зборах.

Встановивши ці обставини та виключивши із зазначеного списку 36 осіб, суд апеляційної інстанції встановив, що кількість присутніх на зборах членів кооперативу, що відбулися 15 березня 2015 року, склала 299 осіб, що становить 53,777 % від загального числа дійсних членів кооперативу станом на 15 березня 2015 року (556 осіб), та на підставі встановленого дійшов правильного висновку про те, що загальні збори Гаражного кооперативу "Автомобіліст", що відбулися 15 березня 2015 року, були проведені за наявності визначеного законом та статутом відповідача за первісним позовом кворуму та були правомочними.

При цьому Верховний Суд зазначає про те, що обставини щодо дійсної кількості членів Гаражного кооперативу "Автомобіліст" станом на 15 березня 2015 року, щодо кількості присутніх членів кооперативу на загальних зборах Гаражного кооперативу "Автомобіліст", що відбулися 15 березня 2015 року, щодо наявності кворуму на цих загальних зборах, мають значення для правильного вирішення спору у цій справі та були з достовірністю встановлені судами на підставі наявних в матеріалах справи доказів з урахуванням стандартів доказування у господарському процесі. Зазначене спростовує доводи позивача за первісним позовом, наведені у касаційній скарзі, щодо неможливості встановлення у спірних правовідносинах обставин наявності чи відсутності кворуму на загальних зборах Гаражного кооперативу "Автомобіліст".

З огляду на викладене Верховний Суд зазначає про відсутність підстав для формування у межах цієї справи висновку щодо застосування статті 15 Закону України "Про кооперацію" у випадку, якщо неможливо встановити наявність кворуму на загальних зборах членів кооперативу, на необхідність формування якого посилається позивач за первісним позовом у касаційній скарзі, оскільки такий випадок відсутній у цій справі, обставина наявності кворуму на загальних зборах членів кооперативу була встановлена судами у цій справі.

Отже наведена скаржником підстава касаційного оскарження судових рішень у цій справі, передбачена пунктом 3 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не знайшла свого підтвердження та є необґрунтованою.

Решта доводів скаржника не охоплюється жодною з підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, зводиться до встановлення обставин справи, оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, що з огляду на визначені в статті 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом касаційної інстанції не є компетенцією суду касаційної інстанції, з огляду на що до уваги Верховним Судом не береться.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на те, що доводи позивача у касаційній скарзі про неправильне застосування та порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права з визначених скаржником підстав касаційного оскарження судових рішень при ухваленні оскаржуваних рішення та постанови не знайшли свого підтвердження, а наведена ним підстава касаційного оскарження судових рішень, передбачена пунктом 3 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не знайшла свого підтвердження та є необґрунтованою, Верховний Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваних рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 квітня 2021 року та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 27 липня 2021 року у справі № 924/1171/20.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 квітня 2021 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27 липня 2021 у справі № 924/1171/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді І. Кондратова

В. Студенець