РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2021Справа № 910/16594/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київцентртепло», м. Київ

про стягнення 3 757,52 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (далі - КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київцентртепло» (далі - ТзОВ «Київцентртепло»/відповідач) про стягнення 3 757,52 грн, у тому числі: 3 486,99 грн - основного боргу з урахуванням інфляційних втрат та 270,53 грн - 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором про надання послуг №3644 від 04.12.2014.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 12.10.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

Положеннями статті 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.12.2014 між Комунальним підприємством «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київцентртепло» (далі - замовник) укладено договір про надання послуг № 3644, відповідно до якого виконавець зобов`язався надати замовнику послуги, зазначені в п. 1.2. договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Згідно п. 1.2. договору найменування послуг: (63.11 Обчислення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність), зазначених у розділі 3 цього договору.

У відповідності до п. 3.1. та п. 3.6. договору термін надання послуг: з моменту отримання від замовника письмового замовлення послуг. Приймання-передача наданих послуг здійснюється щомісячно і оформлюється актами приймання-передачі наданих послуг, які підписуються повноважними представниками сторін.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що вартість послуг з оброблення платежів від споживачів, що надійшли на поточні рахунки замовника із спеціальним режимом використання становить 0,5% (разом з ПДВ, ставка якого визначається згідно чинного законодавства України), від сум грошових коштів, сплачених споживачами за надані замовником послуги з ЦО та ГВ та зарахованих на поточні рахунки замовника із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п. 4.2. договору вартість послуг зі щомісячного формування та друку для замовника рахунків по кожному особовому рахунку споживача, а також забезпечення їх доставки за адресами, вказаними замовником, становить 0,13 грн ( крім того ПДВ, ставка якого визначається згідно чинного законодавства України) за один виготовлений та доставлений рахунок.

Вартість послуг банківських та фінансових установ з приймання та перерахування платежів споживачів, згідно укладених виконавцем договорів з банківськими та фінансовими установами, складає 1,0% від суми грошових коштів, сплачених споживачами за надані замовником послуги з ЦО та ГВ та зарахованих на поточні рахунки замовника із спеціальним режимом використання (п. 4.3. договору).

Згідно п. 4.4. договору, розрахунки замовника з виконавцем за надані послуги здійснюються наступним чином: згідно п.п. 4.1. та 4.2. цього договору, шляхом безготівкового перерахування замовником коштів на поточний рахунок виконавця на підставі узгоджених та підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг, у термін до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

В п. 4.5. договору сторони погодили, що для забезпечення здійснення виконавцем розрахунків з банківськими та фінансовими установами за надані послуги з приймання та перерахування платежів споживачів, замовник щоденно перераховує на розподільчий рахунок виконавця кошти у розмірі, передбаченому п. 4.3. цього договору, які виконавець, в подальшому, перераховує на рахунки банківських і фінансових установ за надані ними послуги, згідно умов укладених договорів. Дані умови розрахунків поширюються виключно на ті банківські та фінансові установи, з якими виконавець перебуває в договірних відносинах.

Відповідно до п. 4.6. договору за результатами наданих послуг, виконавець до п`ятого числа місяця, наступного за розрахунковим оформляє та передає на підписання замовнику два примірники акту приймання-передачі наданих послуг. Разом з актом приймання-передачі наданих послуг виконавець надає замовнику податкову накладну.

Замовник протягом 5-ти робочих днів з моменту одержання від виконавця акту приймання-передачі наданих послуг, підписує і направляє виконавцю один примірник зазначеного акту або надсилає вмотивовану відмову в прийманні наданих послуг, що містить перелік недоліків та зауважень (п. 4.7. договору).

Пунктом 4.9. договору передбачено, що у випадку непідписання замовником акту приймання-передачі наданих послуг у встановлені строки та відсутності мотивованої відмови замовника в прийманні наданих послуг, вважається, що послуги виконавця прийняті без зауважень.

Договір набирає чинності з дня його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2015 включно. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо щонайменше за 30 календарних днів до дати припинення дії договору не буде заяви будь-якої із сторін про її бажання припинити дію договору (п. 9.1. договору).

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи заяви будь-якої із сторін щодо припинення дії договору, суд дійшов висновку, що договір був пролонгований на кожний наступний календарний рік та дійсний станом на час виникнення спірних правовідносин.

Отже, за твердженням позивача, у період з березня 2018 року по квітень 2019 року позивачем надані відповідачу послуги на загальну суму 2 879,34 грн згідно з актами приймання-передачі наданих послуг: № 344-5862 від 17.04.2018 на суму 49,92 грн, № 3021040 від 27.04.2018 на суму 618,16 грн, № 344-7686 від 17.05.2018 на суму 53,18 грн, № 3021050 від 31.05.2018 на суму 431,61 грн, № 344-9602 від 26.06.2018 на суму 53,18 грн, № 3021060 від 27.06.2018 на суму 961,32 грн, № 344-11412 від 25.07.2018 на суму 53,18 грн, № 34413298 від 21.08.2018 на суму 53,18 грн, № 3021080 від 31.08.2018 на суму 132,26 грн, № 344-15201 від 14.09.2018 на суму 53,18 грн, № 344-17017 від 10.10.2018 на суму 50,30 грн, № 3021090 від 28.09.2018 на суму 21,56 грн, № 3021100 від 31.10.2018 на суму 5,76 грн, № 344-18092 від 06.11.2018 на суму 44,93 грн, № 344-20031 від 03.12.2018 на суму 45,70 грн, № 344-2439 від 31.01.2019 на суму 45,89 грн, № 344-3465 від 28.02.2019 на суму 45,70 грн, № 3021020 від 28.02.2019 на суму 6,78 грн, № 344-4472 від 29.03.2019 на суму 43,39 грн, № 3021030 від 29.03.2019 на суму 82,77 грн, № 3021040 від 30.04.2019 на суму 27,39 грн.

Позивач зазначає, що відповідач підписані акти надання послуг не повернув, при цьому вмотивованої відповіді про підстави непідписання цих актів не надав.

Отже, у зв`язку із неналежним виконанням ТзОВ «Київцентртепло» своїх зобов`язань за договором про надання послуг №3644 від 04.12.2014, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення заборгованості у розмірі 2 879,34 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 270,53 грн та інфляційних втрат в сумі 607,65 грн, нараховані на суму боргу по кожному акту приймання-передачі наданих послуг окремо.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Судом вище встановлено, що 04.12.2014 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг №3644, відповідно до якого позивачем надавались, а відповідачем приймались послуги, передбачені п. 3.2. договору.

За твердженням позивача, у період з березня 2018 року по квітень 2019 року включно позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 2 879,34 грн, на підтвердження чого позивачем надано суду акти приймання-передачі наданих послуг за цей період.

Судом встановлено, що акти приймання-передачі наданих послуг: № 344-5862 від 17.04.2018 на суму 49,92 грн, № 3021040 від 27.04.2018 на суму 618,16 грн, № 344-7686 від 17.05.2018 на суму 53,18 грн, № 3021050 від 31.05.2018 на суму 431,61 грн, № 344-9602 від 26.06.2018 на суму 53,18 грн, № 3021060 від 27.06.2018 на суму 961,32 грн, № 344-11412 від 25.07.2018 на суму 53,18 грн, № 34413298 від 21.08.2018 на суму 53,18 грн, № 3021080 від 31.08.2018 на суму 132,26 грн, № 344-15201 від 14.09.2018 на суму 53,18 грн, № 344-17017 від 10.10.2018 на суму 50,30 грн, № 3021090 від 28.09.2018 на суму 21,56 грн, № 3021100 від 31.10.2018 на суму 5,76 грн, № 344-18092 від 06.11.2018 на суму 44,93 грн, № 344-20031 від 03.12.2018 на суму 45,70 грн, № 344-2439 від 31.01.2019 на суму 45,89 грн, № 344-3465 від 28.02.2019 на суму 45,70 грн, № 3021020 від 28.02.2019 на суму 6,78 грн, № 344-4472 від 29.03.2019 на суму 43,39 грн, № 3021030 від 29.03.2019 на суму 82,77 грн, № 3021040 від 30.04.2019 на суму 27,39 грн не містять підписів уповноваженої особи відповідача.

Так, згідно п. 4.6. договору за результатами наданих послуг, виконавець до п`ятого числа місяця, наступного за розрахунковим оформляє та передає на підписання замовнику два примірники акту приймання-передачі наданих послуг. Разом з актом приймання-передачі наданих послуг виконавець надає замовнику податкову накладну.

Відповідно до п. 4.7. договору замовник протягом 5-ти робочих днів з моменту одержання від виконавця акту приймання-передачі наданих послуг, підписує і направляє виконавцю один примірник зазначеного акту або надсилає вмотивовану відмову в прийманні наданих послуг, що містить перелік недоліків та зауважень.

З наведених пунктів договору вбачається, що сторони не погодили спосіб передачі позивачем на підписання відповідачу актів приймання-передачі наданих послуг.

Разом із тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, оскільки згаданою нормою не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо.

Однак, позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту виставлення (направлення) ним на адресу відповідача рахунків для оплати наданих послуг, або надіслання поштою на адресу відповідача наведених вище актів приймання-передачі наданих послуг з метою проведення відповідних оплат за надані послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 1087 ЦК України розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22, встановлено, що розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Отже, для проведення розрахунків між юридичними особами необхідним є розрахунковий документ, тобто доручення/вимога особи із зазначенням суми сплати та реквізитів рахунку, на який необхідно перерахувати грошові кошти.

Таким чином, з огляду на те, що акти приймання-передачі наданих послуг не підписані відповідачем, а матеріали справи також не містять доказів направлення ТзОВ «Київцентртепло» цих актів для підписання, або доказів надсилання позивачем рахунків на оплату наданих послуг, суд дійшов висновку, що у відповідача не виникло обов`язку з оплати наданих послуг у період з березня 2018 року по квітень 2019 року включно.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ураховуючи встановлене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення прав останнього з боку відповідача, оскільки КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» не виконало обов`язок, передбачений п. 4.6. договору, щодо направлення на підписання ТзОВ «Київцентртепло» примірників актів приймання-передачі наданих послуг за заявлений період.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр», що має наслідком відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук