ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" грудня 2021 р. м. Харків Справа № 922/991/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши у підсумковому засіданні матеріали справи

за заявою фізичної особи-підприємця Мирошника Володимира Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Саллерс Груп" (61174, м. Харків, проспект Перемоги, буд. 55Е, )

про визнання банкрутом

за участі представників учасників справи:

розпорядника майна не з`явився;

ініціюючого кредитора не з`явився;

боржника не з`явився;

ГУ ДПС України не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.06.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Саллерс Груп". Введено процедуру розпорядження майном боржника ТОВ "Саллерс Груп" строком на 170 календарних днів. Призначено розпорядником майна боржника ТОВ "Саллерс Груп" арбітражного керуючого Родзинського Анатолія Анатолійовича. Призначено попереднє засідання суду на "04" серпня 2021 р. о(б) 11:00 год.

16.06.2021 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Саллерс Груп". Визначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Зазначено відомості про розпорядника майна.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.10.2021, визнано вимоги Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, код 43983495) у сумі основного боргу 12106,24грн. та витрати щодо сплати судового збору в сумі 4 540,00грн., які підлягають включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів. Зобов`язано розпорядника майна включити визнані вимоги кредиторів з урахуванням ухвали суду від 15.06.2021 до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства. Зобов`язано розпорядника майна в десятиденний строк з дня винесення ухвали відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства організувати та провести збори кредиторів та комітету кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів. Зобов`язано розпорядника майна надати суду протокол зборів кредиторів боржника, на яких обрати комітет кредиторів, прийняти рішення щодо схвалення плану санації боржника або щодо звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної процедури у справі про банкрутство, а також надати протокол зборів комітету кредиторів, на яких вирішити питання щодо призначення ліквідатора або керуючого санацією боржника. Призначено підсумкове засідання суду на 01.12.2021 о 12:00

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.11.2021 перенесено підсумкове судове засідання з 01.12.2021 на "08" грудня 2021 р. о(об) 11:00.

16.11.2021 від голови комітету кредиторів, яким є ініціюючий кредитор, через канцелярію суду надійшло клопотання про введення процедури ліквідації відносно боржника, до якого додані протоколи зборів кредиторів боржника та комітету кредиторів боржника, а також клопотання про призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Сисуна О.І.

17.11.2021 від арбітражного керуючого Сисуна О.І. надійшла заява про згоду на участь у даній справі в якості ліквідатора.

18.11.2021 від розпорядника майна через канцелярію суду надійшов звіт про проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів.

Водночас, 22.11.2021 від Акціонерного товариства Державний ощадний банк України від імені якого діє філія Хмельницького обласного відділення надійшла заява про грошові вимоги до боржника в межах провадження про банкрутство (вх. №27502 від 22.11.2021), в якій той просив визнати вимоги Акціонерного товариства Державний ощадний банк України до боржника по справі у сумі 238427,08грн., що складається з 197 778,73грн. безпідставно отриманих коштів, 8989,45грн. 3%річних, 24129,01грн. інфляційних, 2989,89грн. судового збору згідно Рішення господарського суду Харківської області по справі №922/904/20 та 4540,00грн. за подання заяви про кредиторські вимоги, яка ухвалою суду від 07.12.2021 призначена до розгляду в судовому засіданні.

У підсумкове засідання 08.12.2021 учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені ухвалою суду.

Суд зазначає, що нез`явлення учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи в підсумковому судовому засіданні.

06.12.2021 від АТ "Державний ощадний банк" надійшло клопотання (вх. № 287776 від 06.12.2021) про відкладення розгляду підсумкового засідання до розгляду вимог банку. Розглянувши вказане клопотання суд зазначає, що заява з кредиторськими вимогами подана АТ "Державний ощадний банк" з порушенням встановлених кодексом строків на її подання та станом на момент проведення підсумкового засідання призначена до розгляду в порядку передбаченому ст. 45 Кодексу, а тому не явка представника банку не перешкоджає розгляду справи у підсумковому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та додатково подані докази, суд встановив наступне.

Згідно ч. 2 ст. 49 Кодексу України з процедур банкрутства у підсумковому засіданні господарський суд ухвалює одне з таких судових рішень:

ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом;

ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому цим Кодексом;

постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про: визначення кількісного складу та обрання членів комітету кредиторів; звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної процедури у справі про банкрутство; обрання арбітражного керуючого у разі відсторонення арбітражного керуючого, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень; інші питання, передбачені цим Кодексом, у тому числі віднесені до компетенції комітету кредиторів.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого; інші питання, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 49 Кодексу України з процедур банкрутства у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (санації, ліквідації) або закривається провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 49 Кодексу України з процедур банкрутства до закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень:

- схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації;

- подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

До матеріалів справи наданий протокол зборів кредиторів ТОВ "Саллерс Груп" від 11.11.2021, на яких прийняті, зокрема, наступні рішення :

- обрати комітет кредиторів у складі двох кредиторів, а саме ФОП Мирошник В.І. та Головного управління у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

- клопотати перед господарським судом Харківської області про введення процедури ліквідації, як наступної процедури у справі № 922/991/21 про банкрутство ТОВ "Саллерс Груп", та про призначення ліквідатором у справі № 922/991/21 про банкрутство ТОВ "Саллерс Груп" арбітражного керуючого Сисуна О.І., доручити голові комітету кредиторів звернутись до господарського суду Харківської області з відповідним клопотанням.

11.11.2021 були проведені збори комітету кредиторів боржника, про що надано відповідний протокол, на яких прийняті наступні рішення :

- затвердити звіт розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Родзинського А.А. про виконану ним роботу у справі про банкрутство ТОВ "Саллерс Груп", визнати задовільною та схвалити роботу розпорядника майна ТОВ "Саллерс Груп" - арбітражного керуючого Родзинського А.А..

- клопотати перед господарським судом Харківської області про введення процедури ліквідації, як наступної процедури у справі № 922/991/21 про банкрутство ТОВ "Саллерс Груп", та про призначення ліквідатором у справі № 922/991/21 про банкрутство ТОВ "Саллерс Груп" арбітражного керуючого Сисуна О.І., доручити голові комітету кредиторів звернутись до господарського суду Харківської області з відповідним клопотанням.

Головою комітету кредиторів подано відповідне клопотання до суду.

Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до преамбули Кодексу України з процедур банкрутства цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом. Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Отже, платоспроможність - це одна з характеристик фінансової стійкості підприємства, яка показує наявність у нього коштів, достатніх для погашення боргів за всіма короткостроковими зобов`язаннями та одночасного здійснення безперервного процесу виробництва та реалізації продукції.

Згідно з ч. 4 ст. 205 ГК України у разі неплатоспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна для задоволення вимог кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом.

Суд зазначає, що кредитори приймають рішення про перехід до наступної судової процедури, однак, таке рішення не є саме по собі безумовною підставою для введення господарським судом ліквідаційної процедури боржника.

Аналіз положень статей 48, 49 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що господарський суд, проводячи підсумкове засідання у справі про банкрутство, приймає рішення про введення наступної судової процедури щодо боржника, визначеної частиною першою статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства, із застосуванням судового розсуду.

При винесенні постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури має бути доведено факт неплатоспроможності боржника, як цього вимагає стаття 205 ГК України.

Отже, саме суд перевіряє наявність підстав для визнання боржника банкрутом.

У даній справі судом визнані вимоги ініціюючого кредитора ФОП Мирошника В.І. у сумі основного боргу 700 000,00 грн.

Визнана заборгованість ініціюючого кредитора у даній справі підтверджена судовими рішеннями господарського суду Харківської області у справах № 922/99/20, №922/98/20, № 922/97/20, № 922/96/20 згідно з якими стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астра Корпорейт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Саллерс Груп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдинг Груп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Порто Ленд" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичної компанії "Ронін" заборгованість за основними договорами про надання юридичних послуг, які укладені ТОВ "Юридична компанія "Ронін" з кожним з зазначених боржників, та за договорами поруки, за якими вказані боржники поручились один за одного за виконання основних договорів про надання юридичних послуг.

Так, ТОВ "Саллерс Груп" уклало з ТОВ "Юридична компанія "Ронін" договір № 1007/01 про надання юридичних послуг від 10.07.2019, за умовами якого виконавець зобов`язується надати замовнику визначені цим Договором юридичні послуги щодо аналізу фінансового та юридичного стану замовника, взаємовідносин замовника з державними органами, юридичних перспектив оскарження замовником заборгованостей перед контрагентами та державними органами, у тому числи у наявних та можливих у майбутньому судових процесах (надалі іменується "послуги"), а замовник зобов`язується оплатити надані послуги. На підтвердження факту надання виконавцем замовнику послуг відповідно до умов цього Договору складається акт виконаних робіт, в строк 3 діб з моменту виконання робіт.

Умовами Договору № 1007/01 від 10.07.2019 також передбачено, що послуги надаються виконавцем замовнику шляхом усного та письмового консультування; складання проектів необхідних процесуальних документів, скарг, претензій та позовних заяв; надання послуг щодо захисту інтересів замовника в органах судової влади (представництва Замовника в загальних та господарських судах України). Строк надання послуг починається з "10" липня 2019 та закінчується "09" вересня 2019. За надані послуги замовник виплачує виконавцеві плату в розмірі 175000,00 грн. Замовник здійснює оплату за цим Договором одноразово в безготівковій формі платіжним дорученням на поточний рахунок виконавця у термін двох робочих днів після підписання акту виконаних робіт.

До Договору № 1007/01 від 10.07.2019 сторонами підписаний акт виконаних робіт від 10.09.2019, в якому сторони підтвердили, що в період з 10.07.2019 по 09.09.2019 виконавець виконав та надав замовнику юридичні послуги з питань комерційної діяльності Замовника у відповідності до Договору про надання юридичних послуг від 10.07.2019 року. Замовник прийняв вказані послуги по обсягу та якості. Вартість робіт склала 175 000,00 грн. Жодних претензій по якості та обсягу наданих послуг (виконаних робіт) Замовник не має. Строк сплати відповідно до цього акту виконаних послуг спливає 13.09.2019 року.

Наявність судових рішень (які набрали законної сили та які з огляду на положення статті 129-1 Конституції України та 326 ГПК України є обов`язковим до виконання) на момент звернення ініціюючого кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство є підтвердженням вирішення спору про право (безпосередньо між боржником та ініціюючим кредитором) судом у порядку позовного провадження (пункт 36.2 постанови Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/3074/20).

Протилежний підхід порушує принципи остаточності судового рішення та юридичної визначеності ("res judicatа"), а також, згідно стандартів нормотворчої техніки, суперечить змісту самого правового визначення цієї категорії "спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження".

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно прецедентної практики ЄСПЛ, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. пункт 46 рішення у справі "Устименко проти України", пункти 51, 52 рішення у справі "Рябих проти Росії", пункт 31 рішення у справі "Марушин проти Росії", пункт 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Відповідно до орієнтирів дотримання міжнародних стандартів, наведених ЄСПЛ у рішенні від 11.07.2017 у справі "Морейра Феррейра проти Португалії", відступ від принципу правової визначеності є необхідним і виправданим у разі виявлення суттєвого недоліку попереднього провадження, який може вплинути на результат справи, або у випадках, коли необхідність забезпечення відшкодування, особливо в контексті виконання рішень Суду, в цілому свідчить на користь поновлення провадження (пункт 62 рішення).

Згідно з пунктами 2, 4 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Частиною першою статті 43 ГПК України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер (пункт 3 частини другої статті 43 ГПК України)

Суд зазначає, що при розгляді господарським судом в порядку позовного провадження спорів за позовними заявами ТОВ "Юридична компанія "Ронін" про стягнення заборгованості з вищевказаних товариств судами не досліджувалось питання щодо доцільності та необхідності укладення договорів про надання юридичних послуг та договорів поруки, однак, вирішення вказаних питань має значення при розгляді справи та вирішення питання щодо визнання таких товариств банкрутом.

З наданого акту виконаних робіт до Договору № 1007/01 від 10.07.2019 не вбачається, які саме документи досліджувало ТОВ "Юридична компанія "Ронін" протягом лише двох місяців строку дії такого договору, які саме заходи щодо встановлення дійсного фінансового стану товариства боржника були вжиті ТОВ "Юридична компанія "Ронін", які саме консультації надані з підтвердженням практичного використання боржником отриманих консультацій.

Акт виконаних робіт до Договору № 1007/01 від 10.07.2019 містить лише загальні фрази щодо вжитих заходів, при цьому відсутнє документальне підтвердження наданих послуг, а саме суду не надані аналізи фінансового та юридичного стану замовника, аналіз взаємовідносин замовника з державними органами, які нібито були зроблені ТОВ "Юридична компанія "Ронін", не вказано, в яких конкретних справах ТОВ "Юридична компанія "Ронін" дійсно представляла інтереси замовника.

По-друге, незрозумілим є необхідність отримання боржником таких послуг, оскільки, з матеріалів справи не вбачається, що боржник здійснював фінансово - господарську діяльність у 2018-2019 роках, крім цього, боржником не здійснювалось реєстрації податкових накладних по актах про надання послуг на які посилався останній в якості підтвердження розміру заборгованості.

До матеріалів справи боржником додана інформація щодо товариства лише стосовно відомостей, отриманих ним самостійно з офіційних джерел, ніякої іншої інформації стосовно дійсного фінансового стану не було надано.

Щодо укладання договорів поруки, суд зазначає, що у всіх товариствах, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю "Астра Корпорейт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Саллерс Груп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдинг Груп", Товариство з обмеженою відповідальністю "Порто Ленд", засновником та директором є ОСОБА_1

ОСОБА_1 , приступаючи до виконання обов`язків директора вказаних всіх підприємств, не отримував ніякої документації щодо фінансово-господарської діяльності товариств, при цьому, після того як він приступив до виконання обов`язків директора, товариства не вели ніякої господарської діяльності, активів не мають. Однак, директором вказаних товариств Телитченком А.О., від імені всіх товариств укладені з ТОВ "Юридична компанія "Ронін" договори про надання юридичних послуг, та всі товариства стали поручителями один одного. Суд наголошує на тому, що укладаючи договори поруки, товариства не вели ніякої діяльності, не отримували дохід та не мали ніяких активів, що свідчить про те, що вони і не мали наміру оплачувати отримані послуги та відповідно, не мали можливості виконувати зобов`язання за інших.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що постановою господарського суду Харківської області від 17.10.2019 фізичну особу-підприємця Телитченка Андрія Олександровича, іпн. НОМЕР_2 , визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Згідно положень ст. 135 Кодексу України з процедур банкрутства, які набрали чинності з 21.10.2019, фізична особа не може вважатися такою, яка має бездоганну ділову репутацію, протягом трьох років після визнання її банкрутом.

Як вже зазначено судом, у суду виникають сумніви і стосовно дійсності надання ТОВ "Юридична компанія "Ронін" юридичних послуг вказаним товариствам, стосовно дійсного обсягу таких послуг та відповідності ціни обсягам та якості послуг.

Ініціюючим кредитором до матеріалів справи доданий акт звірки взаєморозрахунків, з якого вбачається, що солідарне зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Астра Корпорейт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Саллерс Груп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдинг Груп", Товариство з обмеженою відповідальністю "Порто Ленд" в загальному розмірі 700 000,00 грн не було погашено жодним з боржників.

З відкритих джерел інформації вбачається, що Мирошник В.І. неодноразово подавав заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Астра Корпорейт", які були повернуті заявнику.

Крім того, ухвалою суду 23.11.2021 закрито провадження у справі № 922/1002/21 за заявою фізичної особи - підприємця Мирошника Володимира Івановича про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Порто-Ленд" банкрутом, оскільки господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника, а також закрито провадження у справі за заявою ФОП Мирошника В.І. стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдинг Груп" відкрито провадження у справі про банкрутство № 922/2657/21.

Розпорядником майна також не вжито заходів щодо встановлення дійсного фінансового стану боржника та не надано жодного документу на підтвердження наявності або відсутності активів.

Так, розпорядником майна складені лише матеріали інвентаризації з вказанням наявності кредиторської заборгованості, яка визнана судом, з урахуванням судових витрат, та всіма іншими нульовими показниками.

Наданий звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника ТОВ "Трейдинг Груп" не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не містить всіх необхідних показників.

Крім цього, щодо сумнівності вказаного звіту розпорядника майна свідчить також наявність заява АТ «Ощадбанк» з кредиторськими вимогами, за умови відсутності будь-яких даних від розпорядника майна щодо залишків грошових коштів (сальдо) на рахунках боржника.

Отже, розпорядник майна не вчинив жодних дій щодо встановлення дійсного фінансового стану боржника, а саме не надано відомостей стосовно відкритих рахунків боржника, отримання відомостей про рух коштів по рахунках боржника за три роки, що передували даті відкриття провадження у даній справі про банкрутство, не встановлено фактів укладення договорів з іншими контрагентами, крім ТОВ "Юридична компанія "Ронін".

Аналіз судових рішень, які підтверджують заборгованість боржника за договорами з ТОВ "Юридична компанія "Ронін", та документів, що надані до матеріалів справи на підтвердження майнового стану боржника свідчать про те, що заборгованість перед ФО П Мирошником В.І. не є реальною заборгованістю, дана заборгованість є "штучною", договори, стягнення заборгованості за якими здійснено у справах № 922/98/20, № 922/99/20, №922/97/20, № 922/96/20, укладені з метою створення фіктивної заборгованості без досягнення отримання реальних результатів, що не було та не могло бути предметом розгляду у вказаних судових справах, а з метою уникнення процедури ліквідації товариства - боржника в установленому законом порядку зі зловживанням використання процедури визнання боржника неплатоспроможним, що в сукупності свідчить про наявність ознак фіктивного банкрутства ТОВ «Саллерс Груп».

Додатково суд звертає увагу на те, що відступлення прав вимоги від ТОВ "Юридична компанія "Ронін" за вищевказаними договорами про надання юридичних послуг та договорами поруки на користь ФОП Мирошника В.І. здійснено виключно з метою ухилення від сплати судового збору за подачу заяви про визнання боржників банкрутами, оскільки ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи та звільнений від сплати судового збору за подачу заяв до суду. Даний висновок суду підтверджується тим, що договори про відступлення прав вимоги містять умови про те, що ФО П Мирошник В.І. отримує право вимоги до солідарних боржників, зокрема, до ТОВ "Трейдинг Груп" в загальній сумі 700000,00 грн, при цьому така саме сума має бути сплачена в подальшому ФО П Мирошником В.І. на користь ТОВ "Юридична компанія "Ронін" протягом 7 днів з моменту отримання коштів з кожного з боржників, тобто фактично ФО П Мирошник В.І. не отримує ніякої фінансової вигоди, уклавши договори про відступлення прав вимоги з ТОВ "Юридична компанія "Ронін", що не відповідає меті ведення підприємницької діяльності, однак, не сплачуючи судовий збір, він здійснює авансування винагороди арбітражного керуючого, тобто несе лише відповідні збитки. Приймаючи право вимоги до боржників, ФО П Мирошник В.І. міг з відкритих джерел отримати інформацію про їх фінансовий стан, до матеріалів справи не надано доказів, які саме заходи вживались для отримання заборгованості, яка стягнута судовими рішеннями. Самі договори про відступлення права вимоги підписані не ФОП Мирошником В.І., а його представником адвокатом Донде Вадимом, докази на підтвердження його повноважень на їх підписання матеріали справи не містять.

Наявні матеріали справи свідчать лише про укладання боржником та ТОВ "Юридична компанія "Ронін" договорів надання юридичних послуг та поруки, які фактично не виконувались сторонами та у сторін був відсутній намір їх виконувати, в подальшому ТОВ "Юридична компанія "Ронін" отримані судові рішення про стягнення суми коштів, які фактично не виконувались, в подальшому укладені договори відступлення прав вимоги, за якими не здійснювались ніякі оплати, а потім ФОП Мирошником В.І. подана заява про визнання боржника банкрутом, в межах якої не вжито жодних заходів для встановлення дійсного майнового стану боржника.

Незважаючи на те, що договори, на які посилається ініціюючий кредитор, не були визнані недійсними в установленому законом порядку, суд зазначає, що законодавство про банкрутство містить додаткові підстави для оспорювання таких договорів.

Як Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", так і Кодекс України з процедур банкрутства містять норми матеріального та процесуального права.

За загальним правилом норми матеріального права застосовуються в редакції, яка була чинною на дату виникнення спірних правовідносин. Тобто в даному випадку можуть бути застосовані положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, яка діяла на дату укладення спірних договорів.

Згідно ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Крім того, в судові засідання ФОП Мирошник В.І., посилаючись на свою інвалідність жодного разу не з`явився, також не був особисто присутній на зборах комітету кредиторів, його інтереси представляв адвокат Донде Вадим на підставі ордеру № ДН 090332 від 10.11.2021, при цьому договір про надання правової допомоги від 12.12.2019 року на підставі якого виданий ордер відсутній. До того ж суд звертає увагу на те, що провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Саллерс Груп" відкрито 15.06.2021, а договір про надання правової допомоги на представництво інтересів ФОП Мирошника В.І у зборах кредиторів та зборах комітету кредиторів у справах про банкрутство виданий 12.12.2019 року.

Також, суд зазначає, що підписи ФОП Мирошника В.І. на всіх документах, які містяться в матеріалах справи, суттєво відрізняються один від одного, отже у суду виникають сумніві, що підписи на вказаних документах були здійснені саме Мирошником В.І.

Враховуючи те, що заборгованість у сумі 700 000,00 грн, на переконливу думку суду, створена навмисно, а також враховуючи відсутність повного пакету документів, які б підтверджували дійсний майновий стан боржника, суд позбавлений можливості зробити висновок про неплатоспроможність боржника.

На даний час суду не надано належних та допустимих доказів того, що підприємство боржника є неплатоспроможним, а задоволення вимог його кредиторів можливо не інакше, як через застосування до боржника тільки ліквідаційної процедури.

Отже, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що ознаки неплатоспроможності боржника не встановлені, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 8 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

У зв`язку з тим, що провадження в даній справі підлягає закриттю, суд залишає без розгляду заяву арбітражного керуючого Сисуна О.І. про його згоду на участь у справі в якості ліквідатора.

Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 922/991/21 за заявою фізичної особи - підприємця Мирошника Володимира Івановича про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Саллерс Груп" банкрутом.

Скасувати мораторій на задоволення вимог кредиторів, який введений ухвалою господарського суду Харківської області від 15.06.2021 у справі № 922/991/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Ухвал складено та підписано 14.12.2021.

Суддя Новікова Н.А.