РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021Справа № 910/14572/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрутлайф" м. Дніпра

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові сади" м. Києва

про стягнення боргу, ціна позову 28989,66 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрутлайф" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним та відповідачем договору суборенди нежитлового приміщення № 24102017-1 від 24 жовтня 2017 р. останній частково сплатив орендну плату за користування камерою № 67 (загальна ємність камери 245 т), розміщеної в комплексі для зберігання фруктів в регульованому газовому середовищі по вул. Польовій, 1а у с. Василівка, Тиврівського району Вінницької області за період жовтня 2017-травня 2018 років загальною вартістю 771238,50 грн., заборгувавши станом на 18 серпня 2021 р. 28989,66 грн.

За таких обставин позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивача суму боргу, а також понесені ним по справі судові витрати, у т.ч. 10000 грн. витрат по оплаті послуг адвоката.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, належне виконання спірного зобов`язання за договором суборенди. Вказував, що позивачем заявлено вимоги про стягнення боргу за договором суборенди, натомість до розрахунку заборгованості включено дві суми за дерев`яні ящики, зокрема, 21601,20 грн. на підставі видаткової накладної № 248 від 7 травня 2018 р. та 20337,30 грн. на підставі видаткової накладної № 258 від 14 травня 2018 р. При цьому, відповідно до умов договору суборенди він має зобов`язання оплачувати лише орендну плату. Також заявив про застосування строку позовної давності щодо заявлених вимог.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2017 р. між сторонами по справі укладено договір суборенди нежитлового приміщення № 24102017-1, згідно з якими позивач (орендодавець) зобов`язався передати відповідачу (суборендарю) у тимчасове платне користування камеру № 67 (загальна ємність камери 245 т) розміщеної в комплексі для зберігання фруктів в регульованому газовому середовищі по вул. Польовій, 1а у с. Василівка, Тиврівського району Вінницької області з цільовим призначенням для зберігання яблук, а відповідач - прийняти та сплачувати орендну плату за користування указаним майном на умовах договору.

Відповідно до умов п.п. 8.1.-8.3. договору за оренду камери суборендар сплачує орендну плату з розрахунку 420 грн/т ємності камери за повний календарний місяць, що за 245 т ємності камери, що є предметом договору, становить 102900 грн. в місяць з урахуванням ПДВ. Плата за перший і останній місяць суборенди вноситься авансом наперед протягом 5 календарних днів з моменту підписання договору згідно виставленого орендодавцем рахунку на оплату. Орендна плата за другий та послідуючі місяці вноситься суборендарем шляхом перерахування коштів на рахунок орендодавця щомісячно в строк до 5 числа кожного поточного місяця згідно виставлених орендодавцем рахунків на оплату послуг.

Строк дії договору відповідно до п. 11.1. договору встановлений з моменту підписання сторонами і діє до 31 квітня 2018 р., а в частині проведення оплати (розрахунків) до повного їх виконання. У випадку, якщо жодна із сторін за 30 календарних днів не повідомила про розірвання договору, строк дії договору вважається продовженим на наступний рік на тих самих умовах, крім випадків передбачених умовами договору. Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

Вказані обставини підтверджуються, наявною у матеріалах справи копією вищезгаданого договору.

Актом прийому-передачі в суборенду нежитлового приміщення від 24 жовтня 2017 р. стверджується факт передачі позивачем та прийняття відповідачем орендованої камери загальною ємністю 245 тон на підставі спірного договору.

Заявлені вимоги стосуються виконання обов`язку відповідача по сплаті орендної плати за період жовтня 2017-травня 2018 років за договором суборенди нежитлового приміщення № 24102017-1 від 24 жовтня 2017 р.

На підтвердження факту виконання протягом жовтня 2017-травня 2018 років зобов`язання за спірним договором загальною вартістю 771238,50 грн. позивач послався на акти надання послуг №№ 718 від 31 жовтня 2017 р., 706 від 30 листопада 2017 р., 789 від 31 грудня 2017 р., 38 від 31 січня 2018 р., 121 від 28 лютого 2018 р., 204 від 31 березня 2018 р., 259 від 30 квітня 2018 р., 280 від 23 травня 2018 р., видаткові накладні №№ 248 від 7 травня 2018 р., 258 від 14 травня 2018 р.

При цьому, з видаткових накладних №№ 248 від 7 травня 2018 р., 258 від 14 травня 2018 р. вбачається, що вони стосуються 1825 шт. ящиків дерев`яних шпонованих загальною вартістю 41938,50 грн., та які не стосуються виконання спірного договору, предметом якого не була передача вищевказаного майна (товару).

Посилання позивача на те, що звичаєм їх з відповідачем ділового обороту було виконання у складі платежів за суборенду також інших зобов`язань (з обороту ящиків, транспортних послуг) самі по собі не свідчать про поширення дії спірного договору суборенди, визначеного підставою поданого позову, на вищевказані правовідносини.

Таким чином, наявними доказами стверджується розмір плати за користування орендованим майном за період жовтня 2017-травня 2018 років у розмірі 729300 грн.

Поясненнями відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями №№ 1857 від 22 листопада 2017 р., 1957 від 13 грудня 2017 р., 2162 від 2 лютого 2018 р., 2306 від 13 березня 2018 р., 2481 від 24 квітня 2018 р., 2654 від 15 червня 2018 р., 2691 від 21 червня 2018 р. стверджується той факт, що належна за період користування жовтня 2017- травня 2018 років орендна плата в розмірі 729300 грн. відповідачем оплачена у повному обсязі.

За таких обставин у задоволенні позову відповідно до вимог ст. 16 ЦК України слід відмовити.

Враховуючи, що у позові відмовлено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрутлайф" м. Дніпра відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар