ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/13550/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Погребняка В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Багнюка І.І.,

за участю представника Національного банку України - Бірюкової О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Національного банку України за вх. № 3392/2021(в)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021

у складі колегії суддів: Грека Б.М. (головуючий), Отрюха Б.В., Полякова Б.М.

та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2020

у складі судді Івченка А.М.

у справі за заявою Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"

про банкрутство.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд вирішив задовольнити частково касаційну скаргу Національного банку України за вх. № 3392/2021(в), постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі № 910/13550/20 скасувати, справу № 910/13550/20 передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. При цьому

ВСТАНОВИВ:

Вступ.

1. На розгляд суду поставлено питання обґрунтованості/необґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство за вимогами особи, що випливають із рішення суду, та заявлені на суму боргу, визнану судом у цьому рішенні, безвідносно до структури заборгованості.

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами.

2. 19.07.2011 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" (далі - ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива", банк) та Приватним акціонерним товариством "Залізничник" (далі - ПрАТ "Залізничник", позичальник) укладено кредитний договір № 010/12/34, за умовами якого банк зобов`язався відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію, а позичальник, у свою чергу, - погасити заборгованість по кредитній лінії в термін до 18.07.13 включно і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15% річних. Максимальна сума кредиту становить 417 000 000 грн (233 900 000 грн в редакції договору про внесення змін від 21.03.2012).

3. 21.03.2012 між ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива", Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та ПрАТ "Залізничник" (правонаступником якого є ТОВ "Залізничник") укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору № 010/12/34, за умовами якого сторонами погоджено, що всі права та обов`язки кредитора за кредитним договором перейшли до ПАТ "ВіЕйБі Банк"; позичальнику надано кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 233 900 000 грн; процентна ставка за користування кредитом складає 15% річних; термін остаточного повернення кредиту встановлено до 18.07.2013.

4. У подальшому договором про внесення змін та доповнень від 30.03.2012 до кредитного договору сторонами погоджено, що з 01.04.2012 розмір річних становитиме 19%.

5. Договором про внесення змін до кредитного договору від 08.10.2012 сторони встановили суму ліміту кредиту по договору в розмірі 28 845 855 доларів США і 294 291,85 грн та процентну ставку по траншам в гривні у розмірі 19% річних, по траншам в доларах США - 11,5% річних.

6. Договором про внесення змін від 01.11.2012 до кредитного договору сторони встановили процентну ставку у розмірі 13,3% річних.

7. Договором про внесення змін до кредитного договору від 05.11.2012 сторони встановили суму ліміту кредиту по договору в розмірі 28 845 855 доларів США та процентну ставку за користування кредитом - 13,3% річних.

8. Договором про внесення змін до кредитного договору від 19.02.2013 сторони домовились, що проценти нараховані по 31.01.2013 позичальник сплачує в строк до 15.03.2013.

9. Договорами про внесення змін від 15.04.2013, 15.05.2013, 18.06.2013, 16.07.2013, 15.08.2013, 16.09.2013 сторонами вносилися зміни до кредитного договору, що стосувалися строку сплати процентів.

10. Договорами про внесення змін від 19.07.2013 до кредитного договору сторони погодили термін остаточного повернення кредиту 17.07.2014 включно (17.07.2015 згідно договору про внесення змін від 28.02.2014), а договором про внесення змін від 01.09.2014 сторони погодили, що процентна ставка з 01.09.2014 встановлюється у розмірі 8,2% річних.

11. Договорами про внесення змін від 17.02.2014, 17.03.2014, 15.07.2014, 15.08.2014, 15.09.2014, 15.10.2014 року сторони погоджували терміни сплати процентів.

12. Кредит надавався шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника або оплати наданих позичальником платіжних документів безпосередньо з позичкового рахунку.

13. За користування коштами встановлена плата в вигляді процентів та комісійних винагород, які нараховуються згідно умовами статті 2 кредитного договору в редакції договору про внесення змін від 21.03.2012.

14. Відповідно до умов Кредитного договору, в редакції договору про внесення змін від 21.03.2012, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно; для визначення кількості днів при розрахунку суми відсотків використовується метод факт/факт; проценти за користування кредитом позичальник сплачує щомісяця на обумовлений договором рахунок у визначений договором строк.

15. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 28 845 855 доларів США, що підтверджується заявками на одержання коштів від 20.09.2012, 05.10.2012, 08.10.2012.

16. У порушення умов кредитного договору ТОВ "Залізничник" допускав прострочення щодо здійснення розрахунків за кредитом та процентами за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 20.08.2015 заборгованість ТОВ "Залізничник" становила 42 956 432 доларів США 61 цент, що за курсом НБУ на день подання позову еквівалентно 947 884 073,44 грн, з яких прострочена до повернення сума кредиту - 28 845 855 доларів США; заборгованість за процентами за користування кредитом - 3 802 995,66 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 186 037 535,40 грн; пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 16 279 331,90 грн; заборгованість по 3% річних - 1 011 596,48 доларів США.

17. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2015 у справі № 909/1005/15, залишеним в частині стягнення заборгованості без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.02.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2016, позов задоволено повністю, стягнуто з ПрАТ "Залізничник" на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" заборгованість за кредитним договором від 19.07.2011 № 010/12/34 у розмірі 42 956 432 доларів США 61 цент, що за курсом НБУ станом на 20.08.2015 складало 947 884 073,44 грн, з яких прострочена до повернення сума кредиту - 28 845 855,00 доларів США; заборгованість за процентами за користування кредитом - 3 802 995,66 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 186 037 535,40 грн; пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 16 279 331,90 грн; заборгованість по 3% річних - 1 011 596,48 доларів США.

18. 27.07.2015 на підставі рішення щодо реорганізації, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 4012860, ТОВ "Залізничник" було припинено, його правонаступником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" ().

19. На підставі Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 № 213 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та делегування повноважень ліквідатора", Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.02.2018 № 474 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та делегування повноважень ліквідатора", Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.04.2019 № 952 "Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк", Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.04.2019 № 1043 "Про визначення повноважень уповноважених осіб Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" та Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2019 № 2354 "Про делегування повноважень ПАТ "ВіЕйБі Банк", відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронних торгів від 06.02.2020 № UKR-2020-02, Етап II, було укладено між ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 28.02.2020 № UKR-2020-02.

20. Згідно умов Договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 28.02.2020 № UKR-2020-02 Банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

21. Пунктом 106 Додатку № 1 Договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 28.02.2020 № UKR-2020-02 передбачено відступлення права вимоги за заборгованістю ТОВ "Залізничник", а саме по кредитному договору від 19.07.2011 № 010/12/34.

22. Факт перерахування коштів ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" підтверджується платіжним дорученням від 26.02.2020 № 9193.

23. 26.02.2020 року ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" уклало договір № 02- 26/20 про відступлення права вимоги, що виникнуть в майбутньому, з Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд "Фавор" (далі - АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд "Фавор"). Відповідно до умов цього договору ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" зобов`язалось відступити AT "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд "Фавор" право вимоги до Боржника за кредитним договором, що буде належати ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" на підставі договорів відступлення права вимог та/або договорів купівлі-продажу майнових прав, що будуть укладені між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" в якості переможця електронних торгів за лотом № UKR-2020-02, організатором яких є ТОВ "Фьост Файненшіал Нетворк Юкрейн", що підтверджується протоколом електронних торгів від 06.02.2020 № UKR-2020-02, а AT "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд "Фавор" зобов`язалось прийняти зазначене вище право вимоги та перерахувати ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" кошти у сумі ціни відступлення.

24. Факт перерахування коштів AT "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд "Фавор" на користь ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" підтверджується платіжними дорученнями від 26.02.2020 № 1, від 13.03.2020 № 4, від 29.04.2020 № 4.

25. Факт передачі права вимоги AT "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд "Фавор" від ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" за договором від 26.02.2020 № 02-26/20 про відступлення права вимоги, що виникнуть в майбутньому, підтверджується Актом приймання-передачі прав вимоги від 27.03.2020.

Подання заяви до суду.

26. Зважаючи на викладені вище обставини, АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд "Фавор" подало до Господарського суду міста Києва заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Станіславська торгова компанія".

27. Заява мотивована наявністю заборгованості боржника перед заявником згідно з рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2015 у справі № 909/1005/15.

Розгляд справи судами.

28. 07.10.2020 ухвалою Господарського суду міста Києва, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021, відкрито провадження у справі № 910/13550/20 про банкрутство ТОВ "Станіславська торгова компанія". Визнано вимоги кредитора - АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" до ТОВ "Станіславська торгова компанія" на загальну суму 1 192 079 665,72 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 07.10.2020. Введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Станіславська торгова компанія". Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Косенка Сергія Георгійовича. Здійснено інші процесуальні дії.

29. Судові рішення мотивовані наявністю заборгованості ТОВ "Станіславська торгова компанія" перед заявником, яка станом на дату подання заяви становить 42 956 432 доларів США 61 цент, що встановлено рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2015 у справі № 909/1005/15. При цьому боржником не надано суду доказів погашення заборгованості перед заявником.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ.

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

30. До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Національного банку України за вх. № 3392/2021(в) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі № 910/13350/20, в якій наведено прохання скасувати ці судові рішення та прийняти у справі нове рішення, яким відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Станіславська торгова компанія".

31. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах: Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 915/36/20, від 19.08.2020 у справі № 910/2522/20, від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України).

32. Скаржник наполягає на недоведенні заявником безспірності заявлених вимог через ненадання ним первинних документів, які підтверджують видачу коштів за кредитним договором.

33. На думку Національного банку України, зроблені судом першої інстанції висновки щодо видачі кредитних коштів відповідно до заявок на одержання коштів від 20.09.2012, 05.10.2012, 08.10.2012 суперечать умовам Кредитного договору, а саме статті 5, якою встановлено, що кредит надавався шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника або оплати наданих позичальником платіжних документів безпосередньо з позичкового рахунку, а судом апеляційної інстанції жодної правової оцінки цій обставині не надано.

34. Скаржник зазначає, що Акт приймання-передачі прав вимоги від 27.03.2020 не містить підтвердження переходу права вимоги за Кредитним договором від 19.07.2011 № 010/12/34.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу.

35. 10.06.2020 до Верховного Суду від ТОВ "Станіславська торгова компанія" надійшов відзив на касаційну скаргу Національного банку України, в якому з посиланням на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права наведено прохання залишити цю касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Процесуальні аспекти розгляду справи у суді касаційної інстанції.

36. 24.05.2021 ухвалою Верховного Суду (колегія суддів у складі: Пєскова В.Г. (головуючого), Банаська О.О., Білоуса В.В.) відкрито касаційне провадження у справі № 910/13550/20 за касаційною скаргою Національного банку України за вх. № 3392/2021(в) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2020; повідомлено учасників справи про дату, час і місце розгляду касаційної скарги у цій справі, здійснено інші процесуальні дії.

37. У зв`язку з відпусткою судді Банаська О.О. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/13550/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 15.06.2021.

38. 15.06.2021 ухвалою Верховного Суду (колегія суддів у складі: Пєскова В.Г. (головуючого), Білоуса В.В., Погребняка В.Я.) справу № 910/13550/20 за касаційною скаргою Національного банку України за вх. № 3392/2021(в) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 прийнято до свого провадження.

39. 17.06.2021 ухвалою Верховного Суду (колегія суддів у складі: Пєскова В.Г. (головуючого), Білоуса В.В., Погребняка В.Я.) зупинено касаційне провадження за касаційною скаргою Національного банку України за вх. № 3392/2021(в) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 про відкриття провадження у справі № 910/13350/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" до оприлюднення судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду повного тексту рішення у справі № 911/2043/20.

40. 22.09.2021 Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду: Огородніка К.М. - головуючого, суддів: Банаська О.О., Білоуса В.В., Васьковського О.В., Жукова С.В., Пєскова В.Г., Погребняка В.Я., Ткаченко Н.Г. ухвалено постанову у справі № 911/2043/20, яку було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 22.10.2021, тобто обставини, що викликали зупинення провадження у справі № 910/13350/20, усунуто.

41. Згідно з наказом Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.10.2021 № 121-кв суддя Пєсков В.Г. перебував у відпустці з 18.10.2021 по 05.11.2021.

42. 08.11.2021 ухвалою Верховного Суду (колегія суддів у складі: Пєскова В.Г. (головуючого), Білоуса В.В., Погребняка В.Я.) поновлено касаційне провадження у справі № 910/13350/20 за касаційною скаргою Національного банку України за вх. № 3392/2021(в) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 про відкриття провадження у цій справі та призначено розгляд цієї касаційної скарги на 02 грудня 2021 року о 16:00 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 у залі судових засідань № 330; вчинено інші процесуальні дії.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій.

А. Щодо суті касаційної скарги.

43. Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, розглянувши матеріали справи, здійснивши перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно частково задовольнити з таких підстав.

44. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

45. В оскаржених судових рішеннях суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що наявність заборгованості ТОВ "Станіславська торгова компанія" перед заявником, яка станом на дату подання заяви становить 42 956 432 доларів США 61 цент, що встановлено рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2015 у справі № 909/1005/15, свідчить про достатність підстав для відкриття провадження у справі та для визнання вимог ініціюючого кредитора у цій сумі.

46. Судова колегія вважає цей висновок судів попередніх інстанцій передчасним з огляду на таке.

47. Як встановлено судами і зазначено вище, АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд "Фавор" подало до Господарського суду міста Києва заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Станіславська торгова компанія" на підставі невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором від 19.07.2011 № 010/12/34. При цьому заборгованість боржника перед ініціюючим кредитором визначена у розмірі 42 956 432 доларів США 61 цент.

48. Суд першої інстанції в оскарженій ухвалі погодився із наявністю заборгованості, відкрив провадження у справі № 910/13550/20 про банкрутство ТОВ "Станіславська торгова компанія" та визнав вимоги АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд "Фавор" до боржника на загальну суму 1 192 079 665, 72 грн.

При цьому не було визначено структуру цієї заборгованості.

49. Проте, статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) чітко визначено, що до складу грошових зобов`язань боржника не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду.

50. Водночас, згідно з частинами першою-другою статті 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

51. Як слідує з аналізу рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2015 у справі № 909/1005/15 було стягнуто з боржника 42 956 432 доларів США 61 цент, що за курсом НБУ станом на 20.08.15 складало 947 884 073,44 грн, з яких: прострочена до повернення сума кредиту - 28 845 855 доларів США; заборгованість за процентами за користування кредитом - 3 802 995,66 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 186 037 535,40 грн; пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 16 279 331,90 грн; заборгованість по 3% річних - 1 011 596,48 доларів США.

52. Однак, судом не було проаналізовано структуру заборгованості через призму положень статті 1 КУзПБ стосовно визначення грошового зобов`язання боржника, а визнано усю заявлену боржником суму.

Хоча визначення структури заборгованості має вагоме значення відповідно до положень частини четвертої статті 48 КУзПБ, згідно з якою конкурсні кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання господарського суду та кратну одній тисячі гривень. Під час визначення кількості голосів кредиторів з правом вирішального голосу не враховуються суми неустойки (штрафу, пені), інші фінансові санкції, моральна шкода, судовий збір у справі про банкрутство, заявлені або сплачені кредиторами в провадженні у справі про банкрутство.

53. Таким чином, подібний підхід дозволить чітко визначити потенційно можливу кількість голосів ініціюючого кредитора на зборах кредиторів.

54. Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

55. Слід зауважити, що заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство.

56. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

57. Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

58. У цій справі скаржник у суді апеляційної інстанції (як і в касаційній скарзі) наполягав на тому, що в ухвалі суду першої вказано, що пунктом 106 Додатку № 1 Договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 28.02.2020 № UKR-2020-02 передбачено відступлення права вимоги за заборгованістю ТОВ "Залізничник", а саме по кредитному договору від 19.07.2011 № 010/12/34.

Проте, таке твердження, за наполяганням Національного банку України, не відповідає змісту Додатку №1, оскільки відповідно до пункт 106 вказаного додатку передбачає саме відступлення права вимоги по кредитному договору від 21.03.2012 № 010/12/34.

Жодної відповіді на такі невідповідності в датах кредитних договорів скаржник від суду апеляційної інстанції не отримав.

59. Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

60. Європейський суд з прав людини зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення Суду у справі "Олюджіч проти Хорватії", № 22330/05, від 05.02.2009). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення Суду у справах "Мала проти України", № 4436/07, від 03.07.2014; "Богатова проти України", № 5231/04, від 07.10.2010).

61. Згідно з практикою Європейського суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (див. рішення Суду у справі "Мала проти України", № 4436/07, від 03.07.2014). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення Суду у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, від 27.09.2001).

62. Колегія суддів вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі зазначеним вимогам не відповідає. Судами було порушено вимоги частини п`ятої статті 236 ГПК України, згідно з якою обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

63. Європейський суд з прав людини, досліджуючи питання права на справедливий суд крізь призму повноти судового рішення, зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), від 27.09.2001 № 49684/99). Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

64. Водночас касаційна інстанція згідно з частиною другою статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

65. З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені у касаційній скарзі, частково знайшли своє підтвердження, а висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо відкриття провадження у цій справі про банкрутство є передчасними, зроблені без з`ясування всіх істотних обставин справи. Тому прийняті у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

66. Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги наведене, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, надати оцінку доводам і запереченням усіх учасників справи та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

В. Розподіл судових витрат.

67. Виходячи з приписів статті 129 ГПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Таким чином, оскільки постановою Верховного Суду у цій справі скасовано судові рішення, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, то в цьому випадку касаційним судом справа по суті не вирішувалась, а тому і відсутні підстави для розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Національного банку України за вх. № 3392/2021(в) задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі № 910/13550/20 скасувати, справу № 910/13550/20 передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді В. Білоус

В. Погребняк