ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

08 грудня 2021 року м.Харків Справа № 913/363/21
Провадження №34/913/773/21
Господарський суд Луганської області у складі:
суддя Іванов А.В.
при секретарі судового засідання Баштовій М.О.,
розглянувши в судовому засіданні справу
за позовом Фермерського господарства «Гуляй Поле», с. Пшеничне Кремінського району Луганської області,
до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору щодо предмета спору на стороні позивача:
1. ОСОБА_1 , м. Дніпро,
2. Кремінська міська рада, м. Кремінна Луганської області,
про визнання права постійного користування земельною ділянкою та визнання недійсним наказу
У засіданні брали участь:
від позивача: адвокат Сімейко А.М., дов. від 03.06.2021 (в режимі відеоконференції в межах суду);
від відповідача: Класс Я.В. у порядку самопредставництва (в режимі відеоконференції поза межами суду);
від 1-ї третьої особи: не прибув;
від 2-ї третьої особи: не прибув.
Суть спору: Фермерське господарство «Гуляй Поле» (далі ФГ «Гуляй Поле») звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, в якій просило визнанти за ФГ «Гуляй Поле» право постійного користування земельною ділянкою площею 69,1 га в межах згідно з планом зовнішніх меж землекористування, розташованою на території Новокраснянської сільської Ради, призначеною для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) відповідно до Державного акту про право постійного користування землею серія ІІІ-ЛГ №003005 від 30.09.1996, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею №51. Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 14.06.2019 №1184-сг «Про припинення права постійного користування землею».
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 05.11.1993 рішенням Кремінської районної ради народних депутатів ОСОБА_2 наданий дозвіл на оформлення відводу земельної ділянки для організації селянського (фермерського) господарства із земель запасу. У подальшому складено акт вибору земельної ділянки із земель запасу.
04.03.1994 рішенням сесії Кремінської районної ради народних депутатів ОСОБА_2 надана в постійне користування земельна ділянка для організації селянського (фермерського) господарства із земель запасу згідно з оформленим проектом відводу у розмірі 10 га ріллі.
Крім того, 16.11.1995 Кремінською районною державною адміністрацією зареєстровано ФГ «Гуляй Поле», засновником якого виступив ОСОБА_2
19.03.1996 рішенням сесії Кремінської районної ради народних депутатів №22/10 ОСОБА_2 у постійне користування для організації селянського (фермерського) господарства надана земельна ділянка у розмірі 59,1 га. У подальшому на виконання вказаного рішення складено акт встановлення меж ділянки в натурі.
Позивач вказує, що 30.09.1996 Кремінською районною радою народних депутатів на підставі власних рішень від 04.03.1994 та від 19.03.1996 №22/10 ОСОБА_2 видано Державний акт на право постійного користування землею серії ІІІ-ЛГ №003005, яким ОСОБА_2 у постійне користування надана земельна ділянка площею 69,1 гектарів для ведення селянського (фермерського) господарства.
Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, в зв`язку з чим 11.02.2010 державним нотаріусом Кремінської державної нотаріальної контори Гребінюк О.В. видано ОСОБА_3 як дружині померлого ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа №313/2008, реєстр №285, відповідно до якого спадщина, на яку видане вказане свідоцтво, складається з ФГ «Гуляй Поле».
Позивач зауважує, що 15.02.2020 Кремінською районною державною адміністрацією зареєстрована нова редакція статуту ФГ «Гуляй Поле», згідно з якою засновником та головою ФГ «Гуляй Поле» є ОСОБА_3 .
Натомість, 14.06.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області видано наказ №1184-сг «Про припинення права постійного користування землею», яким припинено право постійного користування землею гр. ОСОБА_2 , загальною площею 69,1 га, що перебуває в постійному користуванні на підставі державного акту на право постійного користування землею від 30.09.1996 ІІІ-ЛГ №003005 для ведення селянського (фермерського) господарства, у зв`язку зі смертю.
Позивач вважає вказаний наказ відповідача незаконним та прийнятим з порушенням приписів ст. 141 Земельного кодексу України, що й стало підставою для його звернення до суду з даним позовом.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2021справу №913/363/21 передано на розгляд судді Смолі С.В.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 14.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 07 липня 2021 року о 10 год. 30 хв.
На виконання ухвали суду від 14.06.2021 представником позивача подане клопотання від 26.06.2021 про приєднання до матеріалів справи свідоцтва про смерть ОСОБА_2 . Серія НОМЕР_1 від 19.11.2007, яке було долучено до матеріалів справи.
02.07.2021 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що на момент отримання земельної ділянки площею 69,1 га ОСОБА_2 у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства 30.09.1996, ФГ «Гуляй Поле» було вже зареєстровано та існувало як юридична особа з 16.11.1995, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Тобто, до отримання спірної земельної ділянки позивач набув правосуб`єктності селянського (фермерського) господарства як юридичної особи відповідно до ст. 9 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», а не в результаті її отримання як спеціального суб`єкта підприємництва, який несе обов`язок землекористувача.
Також відповідач вказав, що відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного суду України від 05.10.2016 №6-2329цс16, від 23.11.ю2016 №6-3113цс15, які застосовувалися судами при розгляді справ щодо постійного користування земельними ділянками, на час прийняття наказу №2377-гс, право постійного користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акту на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право. До того ж, Верховний суд у постанові від 24.04.2019 у справі №922/2103/17 зазначив, що єдиним належним та допустимим доказом належності спірної земельної ділянки тій чи іншій особі є наявність правовстановлюючого документа.
Відповідач зауважує, що до теперішнього часу у законодавстві відсутні норми права, відповідно до яких до селянського (фермерського) господарства переходить право постійного користування земельною ділянкою після смерті особи, якій належало таке право, окрім позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.06.2020 у справі №922/989/18.
Окрім того, відповідач наголосив, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на указані земельні ділянки загальною площею 64,0000 га зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за громадянином ОСОБА_1 наприкінці 2019 року та на початку 2020 року.
Відповідач вважає, що позов по суті стосується оспорювання права власності фізичної особи на придбані ним земельні ділянки на підставі цивільно-правових договорів та їх витребування, а наказ від 20.09.2019 №1184-сг «Про припинення права постійного користування землею» був реалізований.
До того ж, відповідач зазначив, що несформовані земельні ділянки загальною площею 5,1 га було віднесено до комунальної власності Кремінської міської територіальної громади в особі Кремінської міської ради Сєвєродонецького району Луганської області.
Таким чином, на теперішній час не існує такого об`єкту цивільних прав як земельна ділянка загальною площею 69,1 га, яка надавалася в постійне користування громадянину ОСОБА_4 на підставі державного акту на право постійного користування, оскільки вказана земельна ділянка поділена, сформовані нові земельні ділянки, які знаходяться у приватній власності.
В зв`язку з наведеним просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
15.07.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що права та обов`язки землекористувача спірної земельної ділянки несе ФГ «Гуляй Поле», а його право користування земельною ділянкою може бути припинено тільки з підстав, передбачених ст. 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним.
Також позивач вказує, що станом на день смерті ОСОБА_2 право користування спірною земельною ділянкою йому, як фізичній особі, не належало, право користування спірною земельною ділянкою від фізичної особи до юридичної особи не переходило, у зв`язку з чим переходу в порядку спадкування права постійного користування не було. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 успадкувала корпоративні права ФГ «Гуляй Поле», а не право користування земельною ділянкою.
Позивач наголошує, що з дня створення ФГ «Гуляй Поле», саме фермерське господарство, а не ОСОБА_2 , було єдиним належним та законним користувачем спірної земельної ділянки. Така практика застосування норм права щодо фактичної заміни у правовідносинах користування земельними ділянками й переходу обов`язків землекористувача земельних ділянок до фермерського господарства з дня його державної реєстрації є сталою та підтримується Великою Палатою Верховного Суду.
Додатково позивач зазначив, що ним заявлені позовні вимоги про визнання права постійного користування землею, а позовні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 позивачем не заявлялися. Тому з огляду на заявлені позовні вимоги та суб`єктний склад сторін, вважає, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. У зв`язку з наведеним позивач просив задовольнити позов.
15.07.2021 відповідач подав клопотання від 15.07.2021 про долучення доказів направлення відзиву на позовну заяву та доданих до нього документів третім особам: ОСОБА_1 та Кремінській міській раді, які були долучені судом до матеріалів справи.
21.07.2021 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що, на його думку, практика Великої Палати Верховного Суду, зазначена у відповіді на відзив не може бути застосована при розгляді цієї справи, оскільки, як вже вказувалося у відзиві на позов, на момент отримання земельної ділянки площею 69,1 га ОСОБА_2 в постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства 30.09.1996, ФГ «Гуляй Поле» було вже зареєстровано та існувало як юридична особа з 16.11.1995.
Тобто до створення фермерського господарства 16.11.1995 ОСОБА_2 не отримував спірну земельну ділянку, тому ФГ «Гуляй Поле» набуло правосуб`єктності селянського (фермерського) господарства, як юридичної особи, відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» (у редакції, чинній на момент його створення), а не в результаті її отримання.
В зв`язку з наведеним відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
22.07.2021 позивач на виконання ухвали суду від 07.07.2021 подав заяву від 22.07.2021 про надання доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів третім особам: ОСОБА_1 та Кремінській міській раді, які були долучені судом до матеріалів справи.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 07.07.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження по 13.09.2021 (включно). Відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 17 серпня 2021 року об 11 год. 00 хв.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 17.08.2021 провадження у справі №913/363/21 за позовом Фермерського господарства «Гуляй поле» до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання за ФГ «Гуляй Поле» права постійного користування земельною ділянкою площею 69,1 га у межах згідно з планом зовнішніх меж землекористування, розташованою на території Новокраснянської сільської ради, призначена для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_2 відповідно до державного акту про право постійного користування землею від 30.09.1996 серія ІІІ-ЛГ, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею №51 та визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 14.06.2019 №1184-сг «Про припинення права постійного користування землею» закрито. Роз`яснено Фермерському господарству «Гуляй поле», що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції загальних судів у порядку цивільного судочинства.
Позивач оскаржив ухвалу господарського суду Луганської області від 17.08.2021 провадження у справі №913/363/21 в апеляційному порядку.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 апеляційну скаргу Фермерского господарства Гуляй Поле с. Пшеничне, Луганська область на ухвалу господарського суду Луганської області від 17.08.2021 року у справі №913/363/21 - задоволено. Ухвалу господарського суду Луганської області від 17.08.2021 року у справі №913/363/21 - скасовано. Матеріали справи №913/363/21 направлено до господарського суду Луганської області для подальшого розгляду.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 25.10.2021 прийнято справу №913/363/21 до свого провадження. Розпочато розгляд справи №913/363/21 зі стадії підготовчого провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 10.11.2021 о 16 год. 00 хв.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 10.11.2021 запропоновано відповідачу у строк до 01.12.2021 надати суду заперечення на клопотання позивача про витребування доказів. Відкладено підготовче засідання на 08.12.2021 о 15 год. 30 хв.
26.11.2021 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на клопотання позивача про витребування доказів, в яких зазначає, що позивачем не обґрунтовано обставин, які будуть підтверджувати копії поземельних книг та які аргументи відповідача вони можуть спростувати. Також позивачем не зазначено яких заходів він вживав для отримання цих доказів самостійно та не надав доказів вжиття таких заходів, як не зазначено і причин неможливості самостійно отримати такі докази.
В зв`язку з наведеним, відповідач просив відмовити позивачу у задоволенні клопотання про витребування доказів.
Вказані заперечення приймаються судом та долучаються до матеріалів справи.
Натомість, в клопотанні про витребування доказів позивач просив витребувати у відповідача належним чином завірені копії поземельних книг на новостворені земельні ділянки, земельно-кадастрову документацію на земельну ділянку площею 69,1 га, розташовану на території Новокраснянської сільської ради, призначену для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_2 відповідно до Державного акту про право постійного користування землею серія ІІ-ЛГ №003005 від 30.09.1996 та матеріали проведення робіт щодо інвентаризації земельної ділянки площею 69,1 га.
Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.
За приписами ч.ч. 1-3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Відповідно до ч. 4 ст. 80 ГПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Частиною 1 ст. 81 ГПК України визначено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно з ч. 2 ст. 81 ГПК України у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
Заявник в своєму клопотанні, не вказав, які заходи він вжив для отримання документів, які він просив витребувати у позивача, самостійно, не подав доказів вжиття таких заходів, а також причин неможливості самостійного отримання таких документів, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 80 та ч. 2 ст. 81 ГПК України.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про витребування доказів та відмовляє у його задоволенні.
В судовому засіданні 08.12.2021 в режимі відеоконференції в межах суду взяв участь представник позивача, надав усні пояснення та підтримав позов.
Також у судовому засіданні 08.12.2021 в режимі відеоконференції поза межами суду взяв участь представник відповідача, надав усні пояснення та проти позову заперечив.
Представники третіх осіб у судове засідання 08.12.2021 не прибули, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
За приписами ч. 2 ст. 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.
Положеннями ч. 3 ст. 177 ГПК України передбачено, що підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.
В зв`язку з тим, що строк проведення підготовчого провадження у справі закінчується, суд приходить до висновку про продовження строку проведення підготовчого провадження на тридцять днів та, з метою дотримання основних засад господарського судочинства та процесуальних прав сторін, вважає за необхідне відкласти підготовче засіданняна іншу дату та час.
Керуючись ст. ст. 120, 121, 181, 183, 232235 Господарського процесуального кодексу України, суд:
1. Продовжити строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів.
2. Відкласти підготовче засідання на 12.01.2022 о 15 год. 00 хв.
3. Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, пр. Науки, 5, 2-й поверх, зал судових засідань №204.
Явка учасників справи в судове засідання є необов`язковою.
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.12.2021.

Суддя А.В. Іванов