ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2021 р. Справа№ 910/3279/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Козир Т.П.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРРЕМБУДМОНТАЖ»

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021

у справі №910/3279/21 (суддя Привалова А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРРЕМБУДМОНТАЖ»

до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»

про стягнення 1 038 078,37 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРРЕМБУДМОНТАЖ» (надалі - позивач, ТОВ «БК «УКРРЕМБУДМОНТАЖ») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (надалі - відповідач, АТ «ДПЗКУ») про стягнення заборгованості 1 038 078,37 грн за договором підряду № 515 від 03.09.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за вищевказаним договором в частині оплати виконаних позивачем робіт, у зв`язку з чим основна заборгованість останнього перед позивачем становить - 875 150,03 грн, а також пеня за прострочення оплати - 90 773,32 грн, інфляційні втрати - 47133,79 грн та 3% річних - 25021,23 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/3279/21 у задоволенні позову ТОВ «БК «УКРРЕМБУДМОНТАЖ» відмовлено повністю у зв`язку з недоведеністю позовних вимог, невиконанням позивачем обов`язку по наданню відповідачеві документів, визначених пунктами 7.1 та 10.1 договору підряду, а крім того, доказів їх направлення, у зв`язку з чим у відповідача не виникало підстав для розгляду та підписання актів приймання-передачі виконаних робіт та, відповідно, підстав для проведення розрахунку; укладений сторонами договір пов`язував строк початку робіт позивачем з моментом отримання від відповідача попередньої оплати, а з урахуванням того, що така оплата відповідачем не була здійснена, у позивача не виникало обов`язку з виконання підрядних робіт, а у відповідача, відповідно, обов`язку щодо їх приймання та оплати; відповідачем не було призначено особи, яка мала здійснювати технічний нагляд за виконанням робіт, що також виключало можливість позивачеві розпочинати роботи за договором; в порушення вимог п.13.2, зміни до договору не вносились, відтак посилання позивача на внесення сторонами змін до договору у спрощений спосіб шляхом обміну листами протирічить ст. 654 ЦК України, а проведення робіт, не обумовлених договором та їх включення до актів приймання виконаних робіт надавало право замовнику не підписувати такі акти.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ТОВ «БК «УКРРЕМБУДМОНТАЖ») звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення судом першої інстанції прийняте за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та недоведеності обставин, які суд визнав встановленими, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають обставинам справи, суперечать наявним у справі доказам та вимогам статей 853, 854, 882 ЦК України.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначив, що суд першої інстанції безпідставно не врахував домовленостей сторін, які були оформлені шляхом обміну листами стосовно проведення додаткового обсягу робіт, а саме, ремонту кабінетів №№ 105, 417 та моніторингового кабінету, оскільки такі об`єми виконаних робіт були підписані відповідачем, при цьому останнім погоджено вартість та види робіт і матеріалів; вартість робіт з урахуванням необхідності ремонту кабінетів №№ 105, 417 та моніторингового кабінету залишилась незмінною та не перевищила ціну договору, встановлену п.12.1 договору - 1 113 267,94 грн, таким чином, попри зміни щодо об`ємів робіт, позивач здійснив ремонтні роботи на прохання відповідача в межах договірної ціни, згідно об`ємів виконаних робіт та в тих кабінетах і на об`єктах, до яких безпосередньо відповідачем було надано доступ скаржникові для виконання ремонтних робіт, відтак, сторони, підписавши договір, погодили істотні умови, а узгодивши об`єми виконаних робіт, не змінюючи договірної ціни, доповнили перелік видів робіт новими; суд, всупереч приписів ч.1 ст.207 ЦК України, відповідно до якого правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, дійшов помилкового висновку, що сторони не дотримались письмової форми договору в розумінні вищевказаної норми; ремонтні роботи кабінетів №№ 105, 417, моніторингового кабінету та кабінетів №№ 306, 308, 308-а, 308-б, 515 та інших місць були виконані позивачем лише з дозволу та допуску відповідача, оскільки внутрішня нумерація кабінетів та розташування місць, де проводився ремонт, були відомі лише відповідачеві, працівники ж позивача не були обізнані та не вправі були самостійно вирішувати питання, де проводити ремонтні роботи, такі здійснювалися лише у зазначених замовником місцях; судом не було враховано та не надано належної оцінки тій обставині, що відповідач не надав позивачеві відповіді на його лист від 04.09.2019, вих.№02/09-19, який направлявся електронною поштою, та не повідомив яка саме особа виступає від Замовника інженером по договору, хоча за умовами договору обов`язок надання інженера покладається саме на замовника; висновок суду про недоведеність позивачем об`ємів виконаних ним через непідписання таких інженером Замовника, є неправильним, оскільки відповідальність за його непризначення несе відповідач; оскільки директор департаменту розвитку Стешенко В. являвся особою, яким був підписаний договір та додаток до договору «Об`єми виконаних робіт», останній мав усі повноваження на підписання цього Додатку, а тому відсутність підпису підлеглого (інженера), якого до того ж не було призначено відповідачем, не свідчить про недійсність такого додатку; судом не було враховано, що відхилення від умов договору мало місце зі сторони відповідача, яким не було проведено попередньої оплати в сумі 333 980,38 грн, а позивач, не зважаючи на таку обставину, вчасно приступив до виконання підрядних робіт; матеріали справи містять докази направлення на адресу відповідача супровідним рекомендованим листом №01/01-21 від 04.01.2021 з описом вкладення у цінний лист трьох примірників документів, необхідних для підписання актів виконаних робіт; висновки суду про надання позивачем документів без сертифікатів відповідності, паспортів, гарантій, тощо є неправильними, оскільки позивач не є виробником матеріалів та товарів, а тому не вправі виготовити на них паспорти і сертифікати відповідності, таким чином суд зробив невірні висновки про відсутність у відповідача підстав для оплати робіт з огляду на приписи статей 853, 882 ЦК України, які вказують на виникнення у замовника обов`язку по оплаті виконаних робіт за умови відсутності своєчасно висловлених зауважень до таких робіт; судом також не було враховано тієї обставини, що протягом розгляду справи відповідач жодного разу не заперечував факту та обсягів виконаних робіт.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 у складі колегії суддів: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Чорногуза М.Г. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРРЕМБУДМОНТАЖ» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/3279/21, розгляд справи призначено на 06.10.2021; відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу позивача.

27.09.2021 та 30.09.2021 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

Відповідач скористався правом, наданим статтею 263 ГПК України, надав відзив на апеляційну скаргу, та заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наголошуючи на тому, що апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не відповідає ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), оскільки така фактично дублює зміст позовної заяви та не містить посилань на нез`ясування судом обставин справи, що відповідно є підставою для відмови у її задоволенні. Як стверджує відповідач, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, зважаючи на те, що позивач не виконав вимоги п.п. 7.1. та 10.1 Договору та не надав відповідачеві оригіналів або завірених копій накладних на матеріали, а також сертифікатів якості та сертифікатів радіаційного контролю, технічних паспортів, гарантійних листів на обладнання та матеріали, а також об`ємів виконаних робіт, підписаних інженером, в результаті чого у відповідача не виникло підстав для розгляду та підписання актів приймання-передачі виконаних робіт; крім того позивач до апеляційної скарги надав нові докази, а саме копії посвідчень про відрядження та скріншоту, як доказу відправки листа №02/09-19 від 04.09.2019, які не були подані до суду першої інстанції та не були предметом судового розгляду, без клопотання про долучення таких доказів до матеріалів справи та без обґрунтування поважності причин неподання цих доказів до суду першої інстанції; разом з тим, позивачем не надано доказів одержання відповідачем листа №02/09-19 від 04.09.2019 електронною поштою в розумінні ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а з доданого до апеляційної скарги скріншоту неможливо встановити, який саме документ був надісланий позивачем на електронну пошту відповідача та його реквізити.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 10.11.2021.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 №09.1-08/5753/21 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, у зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В. на лікарняному з 26.10.2021, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/3279/21.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2021 апеляційну скаргу у справі №910/3279/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Чорногуза М.Г., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 апеляційну скаргу ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРРЕМБУДМОНТАЖ» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі № 910/3279/21 прийнято до провадження вищевказаним складом суду, судове засідання призначено на 10.11.2021.

У судове засідання, призначене на 10.11.2021 скаржник участь свого уповноваженого представника не забезпечив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Водночас, колегія звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представника скаржника, враховуючи надані представником позивача пояснення у судовому засіданні від 06.10.2021, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарги без його участі.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги не визнав, доводи, на яких вона ґрунтується вважає безпідставними, а судове рішення законним, у зв`язку з чим просив залишити оскаржуване рішення без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

10.11.2021 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

При цьому, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Скаржником до апеляційної скарги були долучені в якості нових доказів копії посвідчень про відрядження працівників для «виконання поточного ремонту кабінетів №№ 306, 308-а, 308-б, 515, 105, 417, моніторингового кабінету, переобладнання критого павільйону для зберігання чотирьох автомобілів на території господарського двору, опорядження запасного входу до будівлі Товариства, ремонт парадних та пожежних сходових клітин, системи водопостачання та каналізації мережі будівлі головного офісу ПАТ «ДПЗКУ», що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 1», що надавались АТ «ДПЗКУ», на підтвердження факту виконання ним робіт на об`єктах відповідача, в тому числі і додаткових, що останнім заперечується.

Однак, в апеляційній скарзі скаржник не зазначає про поважність причин неподання таких доказів суду першої інстанції та не висловлює клопотання про поновлення строку на їх подання до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим такі докази не підлягають розгляду та дослідженню у такому суді.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 03.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРРЕМБУДМОНТАЖ» (в тексті договору - Підрядник) та Акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (в тексті договору -Замовник) було укладено Договір підряду №515 (далі - Договір), відповідно до п. 2.1. якого Замовник доручає, а Підрядник виконує поточний ремонт кабінетів №№ 306, 308-а, 308-б, 515, переобладнання критого павільйону для зберігання чотирьох автомобілів на території господарського двору, опорядження запасного входу до будівлі Товариства, ремонт парадних та пожежних сходових клітин, системи водопостачання та каналізації мережі будівлі головного офісу ПАТ «ДПЗКУ», що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 1, які мають бути виконані Підрядником згідно державних будівельних норм та правил чинних в Україні та відповідно до Договору, Кошторисної документації та відповідно до Завдання Замовника. Детальний перелік робіт визначено в договірній ціні та локальних кошторисах, які є невід`ємною частиною Договору.

У п. 1.1. Договору його сторони погодили визначення термінів, які вжиті в даному договорі, зокрема:

- термін «Календарний графік» означає графік ведення робіт на Об`єкті Підрядником, який відображає перелік робіт з терміном їх виконання, що підлягають виконанню згідно Договору. Календарний графік наведено у додатку № 2 до Договору;

- термін «Інженер» означає уповноваженого представника Замовника, призначеного для виконання технічного нагляду за будівництвом Об`єкту;

- термін «Дата початку робіт» означає дату початку виконання Підрядником виконання робіт відповідно до Договору і Календарного графіка Робіт;

- термін «Випробування об`єкта» означає технічні випробування, зо проводяться перед прийняттям робіт за Актом приймання-передачі;

- термін «Об`єкт» - Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України», що знаходиться за адресою: м. Київ, Саксаганського, 1;

- термін «Роботи» означає поточний ремонт кабінетів №№ 306, 308-а, 308-б, 515, переобладнання критого павільйону для зберігання чотирьох автомобілів на території господарського Двору, опорядження запасного входу до будівлі Товариства, ремонт парадних та пожежних сходових клітин, системи водопостачання та каналізації мережі будівлі головного офісу ПАТ "ДІ ІЗКУ", каналізації ПАТ "ДПІЗКУ", які мають бути виконані Підрядником згідно державних будівельних норм та правил чинних в Україні та відповідно до Договору. Детальний перелік робіт визначено в договірній ціні та локальних кошторисах, які є невід`ємною частиною Договору. Вказані ремонтні роботи виконуються з матеріалів Підрядника;

- термін «Дата початку Робіт» означає дату початку виконання підрядником робіт відповідно до договору і Календарного графіка Робіт;

- термін «Строк завершення робіт» означає строк завершення Підрядником своїх робіт та передача закінчених Робіт Замовнику, відповідно до Договору і Календарного Графіку Робіт.

Відповідно до п.п. «г» п.1.2 договору термін «письмовий» чи «у письмовій формі» означає запис на матеріальному носії, виконаний від руки, видрукуваний на машинці, роздрукований на принтері чи виконаний в електронному виді та/або направлений факсом, за умови надходження факсу у розбірливій формі та наявності на документі власноручного підпису уповноваженого Представника Замовника, скріпленого печаткою.

Згідно п.2.1 договору, замовник доручає, а підрядник виконує поточний ремонт кабінетів№№306, 308-а, 308-б, 515, переобладнання критого павільйону для зберігання чотирьох автомобілів на території господарського двору, опорядження запасного входу до будівлі Товариства, ремонт парадних та пожежних сходових клітин, системи водопостачання та каналізації мережі будівлі головного офісу ПАТ «ДПЗКУ», що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 1, які мають бути виконані підрядником згідно державних будівельних норм та чинних в Україні правил та відповідно до договору, кошторисної документації та відповідно до завдання Замовника. Детальний перелік Робіт визначено в договірній ціні та локальних кошторисах, які є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п.2.2 договору Роботи, визначені договором виконуються з матеріалів Підрядника.

Пунктом 3.1 договору сторони передбачили, що Замовник має право, не втручаючись у господарську діяльність Підрядника, здійснювати контроль і технічний нагляд за відповідністю обсягу, вартості і якості виконаних робіт і кошторисам, перевіряти хід і якість робіт, а також якість Матеріалів, що використовуються.

До обов`язків Замовника, у відповідності з п.3.2 договору, зокрема, входить надати Підряднику копію дозволу на виконання Робіт у разі необхідності; надати доступ до Майданчика; передати Підряднику Об`єкт з метою виконання Робіт та Кошторисну документацію; прийняти належним чином виконані Роботи після їх завершення.

У випадку прострочення Замовником виконання зобов`язання щодо здійснення будь-яких платежів на користь Підрядника, за умови, що така затримка не обумовлена невиконанням Підрядником своїх зобов`язань за Договором, Замовник зобов`язаний сплатити Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки, встановленої НБУ у період прострочення від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення (п.3.3 договору).

Згідно п.3.4 договору, право доступу до Майданчика надається Підряднику не пізніше Дати початку Робіт. Доступ до Майданчику надається цілодобово кожного дня.

Пунктом 4.1. Договору на Підрядника покладено обов`язок, зокрема, виконати Роботи у відповідності до чинних в Україні Державних будівельних норм та правил, а також Договору; виконати Роботи у строки, визначені Календарним графіком виконання робіт.

Відповідно до п.5.1 договору, Замовник забезпечує технічний нагляд за виконанням робіт у відповідності з вимогами законодавства. Тим не менше, контроль за якістю робіт здійснюється Замовником через призначеного Інженера, який виконує нагляд за якістю виконання Робіт. Інженер має право цілодобового і необмеженого доступу до Об`єкта будівництва і на територію Майданчика. У своїй діяльності Інженер керується чинним законодавством України.

Інженер відповідно до Договору (у будь-який час) може видавати Замовнику та Підряднику вказівки, необхідні для виконання Робіт і усунення недоліків. Вказівки видаються в письмовій формі (п.5.3 Договору).

За умовами п. 5.4 Договору, якщо Замовник має намір замінити Інженера, то не менше ніж за 5 (п`ять) календарних днів до дати заміни Замовник має повідомити Підряднику про це із вказівкою імені, адреси, рівня й сфери компетенції Інженера, пропонованого на заміну.

Пунктом 7.1. Договору визначено, що підрядник самостійно і за свій рахунок здійснює забезпечення робіт Матеріалами та Будівельним обладнанням.

Підрядник повинен мати документи, що підтверджують, що Матеріали й Будівельне Обладнання допущені до використання в Україні відповідно до Законодавства. Сторони домовилися, що при наданні Матеріалів Підрядником, останній зобов`язується надавати Замовнику відповідні сертифікати якості, сертифікати радіаційного контролю, технічні паспорти та інші дозвільні документи на кожен вид Матеріалів, що будуть використовуватися для виконання робіт.

Відповідно до п.7.2 Договору, персонал Замовника, інший ніж Інженер, має у будь-який розумний час:

а) мати повний доступ до всіх частин Майданчика;

б) бути допущеним у процесі виробництва, виготовлення і будівництва на Майданчику та (в обсязі вимог Договору) у будь-якому іншому місці до проведення оглядів, обстежень, вимірювань та випробувань Матеріалів і якості Робіт, а також перевіряти перебіг виготовлення Матеріалів.

Підрядник зобов`язаний надати Персоналу Замовника всі можливості для проведення вищевказаних дій, включаючи забезпечення доступу, видачу дозволів. Ніякі такі дії не звільняють Підрядника від будь-яких зобов`язань чи відповідальності.

Згідно п. 8.1. договору, протягом одного робочого дня наступного за днем отримання попередньої оплати та документації, визначеної Договором, Підрядник зобов`язується розпочати виконання робіт, визначених договором, і виконати всі Роботи за Договором у строки, вказані у Календарному графіку виконання робіт, що додається (Додаток 2), а також передати закінчені Роботи Замовнику за Актом приймання-передачі виконаних робіт в строки, встановлені відповідно до Календарного графіка виконання робіт, що додається до Договору як Додаток №2 («Календарний графік виконання робіт»).

У випадку, якщо у зазначені строки Роботи не будуть виконані, строк виконання робіт за Договором може бути подовжений за погодженням Сторін та викладений у вигляді додаткової угоди до Договору, лише за наявності поважних причин недотримання строків виконання робіт Підрядником та визнання таких причин Замовником.

Пунктом 8.4. договору Замовник чи Інженер вправі в будь-який час дати вказівку Підряднику призупинити усі чи частину Робіт та повідомити про причину призупинення Робіт. Протягом періоду, на який призупинені Роботи, Підрядник зобов`язаний забезпечити збереження відповідної частини Робіт і їхню охорону, а також захист від будь-якого псування, загибелі чи ушкодження.

Відповідно до п. 9.1. договору по завершенню Робіт, але до приймання їх Замовником, роботи слід випробувати у присутності Інженера та представника Замовника. Перелік випробувань установлюється відповідно до норм Законодавства і вимог Замовника. Випробування здійснюються коштом Підрядника.

Пунктом 10.1. Договору встановлено, що приймання-передача Робіт Сторонами здійснюється шляхом підписання уповноваженою особою Замовника Актів приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-2в, які подаються Підрядником у друкованому вигляді та скріпленими печаткою та підписом Підрядника, по мірі виконання робіт, але не частіше ніж 1 раз на місяць, за згодою Сторін - 25 числа поточного місяця, за умови надання Замовнику погоджених Інженером обсягів виконаних робіт, Актів приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-2в та іншої виконавчої документації в електронному вигляді до 20 числа поточного місяця відповідно. Акт приймання-передачі виконаних робіт має бути подано разом із копіями таких документів, завірених печаткою та підписом Підрядника (перелік яких є вичерпним):

1) об`єми виконаних робіт, підписані Інженером;

2) табелі робочого часу працівників Підрядника (подаються раз на місяць за вимогою Замовника);

3) накладні на Матеріали, сертифікати, паспорти, гарантії на обладнання та матеріали, забезпечення якими покладається договором на Підрядника;

Для уникнення непорозумінь Акт приймання-передачі виконаних робіт не розглядається без подачі Підрядником документів, зазначених в підпунктах 1-3 пункту 10.1 Договору.

Замовник протягом 4-х робочих днів з моменту отримання вищезазначених документів в електронному вигляді повинен перевірити їх комплектність та відсутність недоліків, та у разі виявлення недоліків поданих документів Замовник протягом 4-х робочих днів з моменту отримання вищезазначених документів повинен повідомити про це Підрядника за допомогою електронної пошти, де вказано повний перелік недоліків поданих документів, та рекомендації щодо їх усунення. Протягом 4 (чотирьох) робочих днів з моменту отримання виправлених документів, які погоджені Замовником, при відсутності дефектних чи неякісних робіт уповноважена особа Замовника підписують Акт приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-2 при наявності Акту приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-2 удрукованому вигляді.

У випадку відсутності у Замовника зауважень до акту приймання-передачі виконаних робіт уповноважена особа Замовника зобов`язана підписати такий акт протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання підписаного акту приймання-передачі виконаних робіт зі сторони Підрядника.

У разі виявлення в процесі приймання-передачі закінчених робіт недоліків, допущених з вини Підрядника, він у визначений Замовником строк, але не більше як протягом 10 календарних днів, зобов`язаний усунути їх і повторно повідомити замовника про готовність до передачі закінчених Робіт. Якщо Підрядник не бажає чи не може усунути такі недоліки, Замовник може, попередньо повідомивши Підрядника, усунути їх своїми силами або із залученням третіх осіб. Витрати, пов`язані з усуненням недоліків Замовником, компенсуються підрядником.

Якщо виявлені недоліки не можуть бути усунені Підрядником, Замовником або третьою особою, Замовник має право відмовитися від прийняття таких робіт або вимагати відповідного зниження договірної ціни чи компенсації збитків.

Акт приймання-передачі виконаних робіт підписується після усунення всіх недоліків Робіт та/або наданих документів.

Підрядник надає Замовнику щомісяця довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3. Разом з довідкою про вартість виконаних робіт Підрядник надає наступні документи:

звіти про виконання робіт у двох примірниках згідно з п. 4.9;

Подані документи розглядаються Замовником протягом 5 (п`яти) робочих днів. При виявленні у процесі приймання-передачі Робіт дефектних чи неякісних робіт або недоліків поданих документів, Замовник має протягом вказаного терміну повідомити про це Підрядника та в його присутності складається перелік дефектних робіт або перелік недоліків поданих документів, що підлягають усуненню у строк, погоджений Сторонами, а у разі недосягнення згоди, у розумний строк. Акт приймання передачі виконаних робіт в такому випадку підписується після усунення всіх недоліків Робіт та/або поданих документів.

Акти приймання-передачі та Акт приймання-передачі Робіт готуються Підрядником та передаються Замовникові у 3 (трьох) примірниках. Акти приймання-передачі разом із супутніми документами надсилаються рекомендованим листом з описом вкладення або кур`єрською поштою з повідомлення про вручення, або передаються безпосередньо представнику Замовнику з відміткою представника Замовника про отримання.

У разі виявлення у розрахунках за виконані роботи (форми № КБ-2в та № КБ-3, які були відповідно оформлені та оплачені за попередні періоди) безперечних помилок та порушень чинного порядку визначення вартості будівництва загальна вартість виконаних Підрядних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення зазначених помилок, шляхом підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт. При цьому, Замовник зобов`язаний протягом трьох робочих днів письмово повідомити Підрядника про виявлені помилки та порушення, а Підрядник зобов`язаний протягом п`яти робочих днів розглянути зауваження та підписати коригований Акт приймання-передачі виконаних робіт.

У п. 12.1. Договору зазначено, що ціна договору є твердою та становить 1 113 267,94 грн (один мільйон сто тринадцять тисяч двісті шістдесят сім тисяч гривень 94 копійки), в тому числі ПДВ - 185 544,65 грн.

Згідно з п. 12.2. договору, оплата за Договором здійснюється поетапно, в наступному порядку:

- 30 % від загальної ціни Договору, визначеної в п. 12.1. Договору, а саме: 333 980,38 грн (триста тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят гривень 38 копійок), в т.ч. ПДВ - 55 663,39 грн, у вигляді попередньої оплати, платіжним дорученням на поточний рахунок Підрядника, що вказаний в Розділі 18 Договору;

- 70 % від сум Актів приймання-передачі виконаних робіт (за формою КБ-2в), підписаних Сторонами та скріплених печатками Сторін, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання уповноваженою особою Замовника та Підрядником Актів приймання-передачі виконаних Робіт (за формою КБ-2в).

Договір набуває чинності з дати його укладення Сторонами і діє до « 31» грудня 2019 року або його розірвання у відповідності із положеннями Розділу 13 Договору, а в частині виконання гарантійних зобов`язань та умов договору «Конфіденційна інформація» - згідно відповідних умов Договору (п. 13.2. договору).

Зміни до Договору можуть вноситися лише за письмовою згодою Підрядника та Замовника, у вигляді додатків до Договору або додаткових договорів. Додатки та додаткові договори до Договору, викладені в письмовій формі та належним чином підписані сторонами є невід`ємною частиною Договору.

Як зазначає у позовній заяві позивач, ним через довірену особу відповідача було направлено останньому супровідного листа від 10.09.2019 №10/09-19 з проханням виконати п.12.2 Договору та здійснити попередню оплату в розмірі 30% від загальної ціни договору в сумі 333 980,38 грн, надавши до листа рахунок на вказану суму. При цьому такі ж самі документи того ж дня, 10.09.2019 були направлені відповідачеві на його електронну пошту. втім відповідач попередньої оплати не здійснив.

Водночас, відповідач звернувся до позивача з листом від 16.09.2019 вих.№130-6-19/5797, підписаним директором департаменту розвитку АТ «ДПЗКУ» Стешенком В., щодо виконання позивачем поточного ремонту моніторингового кабінету та кабінетів №417 та №105 у межах договірної ціни по договору підряду №515 від 03.09.2019, у зв`язку зі зменшенням об`ємів робіт за вказаним договором (т.2 а.с.11).

Позивачем дана пропозиція була прийнята, у зв`язку з чим останній розробив та надав на підпис відповідачеві додаток до договору «Об`єми виконаних робіт», до якого були включені роботи з ремонту моніторингового кабінету, кабінету №417 та кабінету №105.

З метою виконання умов договору, позивачем протягом вересня - листопада 2019 року були придбані будівельні матеріали та своєчасно розпочато будівельні (ремонтні) роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, виконавши передбачені договором роботи, а також поточний ремонт моніторингового кабінету та кабінетів №417 та №105, склав акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 302 019,82 грн та акт №1 приймання виконаних будівельних робіт (поточний ремонт кабінетів) за грудень 2019 року на суму 573 130,21 грн, а також довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 року на зазначені вище суми та підсумкові відомості ресурсів.

Як зазначає позивач, 28.05.2020 на електронну пошту відповідача ним направлявся лист №02/05-20 з вимогою оплатити виконані за договором підряду роботи.

Разом з тим, 02.06.2020 рекомендованим листом №02/06-20 ним було направлено відповідачеві на підписання довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акти виконаних робіт, рахунки, підсумкові відомості ресурсів, однак відповідач відмовився підписувати надані акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість, у зв`язку з чим позивач, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 882 ЦК України, змушений був в актах виконаних робіт зробити записи про відмову від підписання актів відповідачем.

Оскільки вказаного листа разом із долученими до нього документами відповідач отримав 04.06.2020, позивач вважає, що відповідач повинен був підписати акти приймання виконаних робіт протягом 5 робочих днів з моменту їх отримання (п.10.1. договору), а оплату вартості робіт провести протягом 5 банківських днів з моменту підписання актів приймання виконаних робіт (п. 12.2 договору).

Зважаючи на те, що акти приймання виконаних робіт залишились не підписаними, 04.01.2021 позивач повторно, супровідним листом № 01/01-21 від 04.01.2021 направив на адресу відповідача рекомендованим листом з описом вкладення документи, передбачені договором, які були отримані відповідачем 15.01.2021.

11.02.2021 року ТОВ «БК «УКРРЕМБУДМОНТАЖ» направило АТ «ДПЗКУ» претензію (вимогу) про сплату боргу, проте дана вимога була залишена відповідачем без відповіді та будь-якого реагування.

Позивач вважає, що строк сплати відповідачем попередньої оплати в сумі 333 980,38 грн, встановлений ч. 2 ст. 530 ЦК України, сплинув 19.09.2019, а строк сплати 70% від суми виконаних робіт - 541 169,65 грн сплинув 19.06.2020.

Таким чином, позивач стверджує, що ним належним чином та у повному обсязі виконані роботи за договором, які відповідачем оплачені не були.

Посилаючись на допущене відповідачем порушення зобов`язань за Договором підряду № 515 від 03.09.2019, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 875 150,03 грн, за прострочення сплати якої нараховані пеня в сумі 90 773,32 грн, інфляційні втрати - 47133,79 грн та 3% річних - 25 021,23 грн, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача зазначеної заборгованості.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, а доводи апеляційної скарги вважає частково обґрунтованими, зважаючи на наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За правовою природою укладений сторонами договір є договором підряду, за яким, у відповідності до ст. 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Отже, укладення ТОВ «БК «УКРРЕМБУДМОНТАЖ» та АТ «ДПЗКУ» договору підряду №515 від 03.09.2019 було спрямоване на отримання останнім послуг з ремонту та одночасного обов`язку по здійсненню оплати таких робіт у встановлений договором строк.

Частиною 1 ст. 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

У відповідності до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 1 ст. 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з ч. 4 ст.882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до ст. 851 Цивільного кодексу України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач своєчасно, згідно календарного графіку, приступив та виконав ремонтні роботи у відповідності до об`ємів робіт, погоджених із замовником.

На підтвердження виконання зобов`язань за Договором позивач послався на акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 302 019,82 грн та на акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму 573 130,21 грн, від підписання яких, як стверджує позивач, відповідач неправомірно відмовився.

З огляду на п. 8.1. договору, який зобов`язує Підрядника розпочати виконання робіт протягом одного робочого дня, наступного за днем отримання попередньої оплати та документації, визначеної Договором, суд першої інстанції виходив з того, що умови Договору пов`язують початок робіт з моментом отримання позивачем попередньої оплати. Оскільки відповідач попередньої оплати не здійснив, суд дійшов висновку про те, що позивач на власний ризик приступив до виконання підрядних робіт.

Разом з тим, місцевим господарським судом враховано, що відповідачем не було призначено особи, яка мала здійснювати технічний нагляд за виконанням робіт - інженера, що виключало можливість позивачеві розпочинати роботи за договором.

Однак, з такими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на обумовлений сторонами строк дії договору - до 31.12.2019, протягом якого позивач мав їх виконати, та з урахуванням того, що п.8.1 Договору покладав на позивача обов`язок виконати роботи у строки, вказані у Каленарному графіку виконання Робіт, який є Додатком №2 до договору.

Тим же п. 8.1 договору передбачалась можливість виконання робіт підрядником поза межами строку за погодженням сторін та лише за наявності поважних причин недотримання строків їх виконання та за умови, якщо такі причини будуть визнані Замовником поважними.

Разом з тим, відсутність Інженера, яким мав здійснюватись технічний нагляд та загальний контроль за якістю робіт, не слугувала відкладальною умовою для початку виконання робіт.

При цьому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що саме на відповідачеві лежав обов`язок по призначенню інженера і саме Замовник за умовами п.3.6 договору повинен був «повідомити Підрядника про особу, призначену як Представника у письмовому вигляді», однак цього не зробив, у зв`язку з чим не вправі посилатись на дану обставину, як підставу непідписання актів виконаних робіт через їх непогодження підрядником з інженером.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач звертався до відповідача з листом від 04.09.2019 вих. №02/09-19 з приводу виконання останнім п.3.6 договору підряду №515 від 03.09.2019, в якому просив письмово повідомити його про призначеного Замовником інженера, однак відповідач на даний лист жодним чином не відреагував, у зв`язку з чим суд вважає, що відповідач зі своєї сторони такого зобов`язання за договором не виконав належним чином, оскільки іншого матеріали справи не містять.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність у відповідача підстав не розглядати направлені позивачем акти приймання-передачі виконаних за формою КБ-2В, вказуючи на невиконання позивачем вимог пунктів 7.1. та 10.1. Договору щодо подання разом з актами документів, зазначених у підпунктах 1-3 п.10.1 Договору.

Так, у відповідності до п.10.1 договору, акт приймання-передачі виконаних робіт має бути подано разом із копіями таких документів, завірених печаткою та підписом Підрядника (перелік яких є вичерпним):

1) об`єми виконаних робіт, підписані Інженером;

2) табелі робочого часу працівників Підрядника (подаються раз на місяць за вимогою Замовника);

3) накладні на Матеріали, сертифікати, паспорти, гарантії на обладнання та матеріали, забезпечення якими покладається договором на Підрядника.

Матеріалами справи підтверджується, що повторно, 04.01.2021 супровідним листом №01/01-21 від 04.01.2021 позивач направив на адресу відповідача рекомендованим листом з описом вкладення у цінний лист документів, що передбачені договором №515, з метою спонукання замовника до належного виконання останнім зобов`язань щодо оплати підрядних робіт.

До вищевказаного листа позивачем було надано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 року на суму 573 130,21 грн - 3 екз.; акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року на суму на суму 573 130,21 грн - 3 екз.; підсумкову відомость ресурсів - 3 екз.; рахунок №2/12 на суму 573 130,21 грн - 1 екз; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати на суму 302 019,82 грн - 3 екз.; підсумкову відомість ресурсів - 3 екз.; рахунок №3/06 на суму 302 019,82 грн - 3 екз; довідки про причини ненадання сертифікатів - 3 екз.; копії статистики порушень техніки безпеки - 3 екз.; порівняння фактичного і планового перебігу робіт - 3 екз.; графік перебігу виконання робіт - 3 екз.; копії табелів обліку робочого часу - 3 екз.; копії об`ємів виконаних робіт - 31 екз.; копії видаткових накладних - 3 екз (а.с.131-133 т.1).

Вказаний лист з доданими документами був отриманий відповідачем 15.01.2021, однак будь-яких заперечень чи зауважень щодо обсягів виконаних позивачем робіт, чи недоліків робіт у строки, визначені п.8.4 договору, відповідачем не були заявлені.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відомви однієї з сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною (ч.4 ст.882 ЦК України).

Оскільки матеріалами справи підтверджується отримання відповідачем листа позивача від 04.01.2021, при цьому останній жодним чином на такий не відреагував, будь-яких заперечень чи пояснень не надав щодо якості робіт та відповідності документів умовам законодавства та договору, а також зважаючи на відмову відповідача підписувати акти виконаних робіт, скаржник обґрунтовано зробив у актах виконаних робіт відмітку про відмову замовника підписати вказані акти, у зв`язку з чим втратив можливість посилатись на недоліки документів чи недоліки ремонтних робіт.

Твердження відповідача про ненадання позивачем сертифікатів, технічних паспортів та гарантійних талонів на використані у роботі матеріали, судова колегія відхиляє, з огляду на те, що зазначені у видаткових накладних та в актах виконаних робіт товари та матеріали є за своїм призначенням витратними, відтак не повинні мати сертифікатів чи гарантійних талонів.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Законом України від 15.01.2015 №124-VIII «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» та втратою чинності з 01.01.2018 Декрету Кабінету Міністрів України «Про стандартизацію і сертифікацію» та «Переліку продукції, що підлягає обов`язковій сертифікації в Україні», матеріали обов`язковій сертифікації не підлягають.

Також судом апеляційної інстанції відхиляються як необґрунтовані заперечення відповідача, які були враховані судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення про те, що об`єми виконаних робіт не були підписані інженером, оскільки така особа мала бути призначеною з метою контролю за ходом виконання договору саме Замовником.

Крім зазначеного вище, помилковість такого висновку суду доводить та обставина, що об`єми виконаних робіт були підписані зі сторони відповідача директором департаменту розвитку АТ «ДПЗКУ» Стешенком В., тобто особою, уповноваженою на підписання договору підряду №515 від 03.09.2019, відтак суд погоджується з доводами скаржника, що вказана особа, маючи повноваження на підписання договору, вправі була зафіксувати об`єми виконаних Підрядником робіт, підписавши відповідний документ.

Отже, сукупність вищенаведених обставин вказує на дотримання позивачем умов договору та належне направлення позивачем документів на адресу відповідача задля їх розгляду останнім і прийняття рішення щодо підписання актів або ж надання заперечень чи зауважень з приводу виконаних робіт.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу стверджував про безпідставність включення робіт з поточного ремонту моніторингового кабінету та кабінетів №№ 105, 417 до актів виконаних робіт, оскільки їх погодження у передбаченому договором порядку між сторонами не відбулося.

В свою чергу позивач у своїх письмових поясненнях наголосив, що відповідач за підписом директора департаменту розвитку АТ «ДПЗКУ» В. Стешенка звертався до нього з листом від 16.09.2019 вих.№130-6-19/5797 щодо виконання поточного ремонту моніторингового кабінету, кабінету №417 та кабінету №105 у межах договірної ціни у зв`язку зі зменшенням об`ємів робіт по договору підряду №515 від 03.09.2019, (а.с.11 т.2).

Заява була викликана зменшенням переліку робіт, пов`язаних із ремонтом кабінетів №№306, 308 А, 308 Б, 515 та переобладнанням павільйону, опорядженням запасного входу. При цьому аналогічного змісту лист АТ «ДПЗКУ» направлявся позивачеві також 22.10.2019 (а.с.43 т.2), у зв`язку з чим ним було розроблено і надано відповідачеві на підпис додаток до договору «Об`єми виконаних робіт», до якого були включені роботи з ремонту моніторингового кабінету, кабінету №417 та кабінету №105. Оскільки такі об`єми були підписані відповідачем, позивач був певний в тому, що останнім вартість робіт, матеріалів та видів робіт була погоджена. Попри зміни щодо об`ємів робіт, позивач здійснив ремонті роботи в межах договірної ціни за проханням відповідача в межах договірної ціни та згідно об`ємів виконаних робіт.

Положеннями ч.1 ст.205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Посилаючись на вищенаведені норми, скаржник стверджує про наявність у нього підстав для включення до актів виконаних робіт ремонтних робіт моніторингового кабінету та кабінетів №№ 105, 417.

Оскільки відповідач, отримавши 15.01.2021 від ТОВ «БК «УКРРЕМБУДМОНТАЖ» листа від 04.01.2021 вих.№01/01-21 щодо оплати вартості виконаних робіт, не скористався правом, передбаченим п.10.1 договору, рекомендацій щодо усунення недоліків робіт чи заперечень стосовно їх виконання не висловив, останній має зобов`язання перед позивачем зі сплати вартості виконаного позивачем обсягу ремонтних робіт у розмірі 875 150,03 грн, яка підлягає задоволенню та стягненню на користь позивача у вищезазначеному розмірі.

Крім суми основного боргу, посилаючись на невиконання відповідачем грошового зобов`язання, позивач також заявив вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 90 773,32 грн, 3% річних у розмірі 25 021,23 грн та інфляційні втрати у розмірі 47 133,79 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України визначає неустойку (штраф, пеню) як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання.

Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня. При цьому, порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

З системного аналізу вищенаведених положень чинного законодавства вбачається, що вказані штрафні санкції можуть бути стягнуті лише у тому випадку (якщо не встановлено законом), коли основне зобов`язання прямо забезпечено неустойкою (пеня, штраф) у чинному договорі, а також ним встановлено її розмір (встановлено за згодою сторін).

Згідно з п. 3.3 договору, у випадку прострочення Замовником виконання зобов`язання щодо здійснення будь-яких платежів на користь Підрядника, за умови, що така затримка не обумовлена невиконанням Підрядником своїх зобов`язань за Договором, Замовник зобов`язаний сплатити Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки, встановленої НБУ у період прострочення від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення (п.3.3 договору).

В силу ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п.12.2 договору, оплата за Договором здійснюється поетапно, в наступному порядку:

- 30 % від загальної ціни Договору, визначеної в п. 12.1. Договору, а саме: 333 980,38 грн (триста тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят гривень 38 копійок), в т.ч. ПДВ - 55 663,39 грн, у вигляді попередньої оплати, платіжним дорученням на поточний рахунок Підрядника, що вказаний в Розділі 18 Договору;

- 70 % від сум Актів приймання-передачі виконаних робіт (за формою КБ-2в), підписаних Сторонами та скріплених печатками Сторін, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання уповноваженою особою Замовника та Підрядником Актів приймання-передачі виконаних Робіт (за формою КБ-2в).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідачем допущено порушення взятих на себе зобов`язань за укладеним з позивачем договором, з огляду на те, що останнім розрахунок з позивачем взагалі не проведено.

Враховуючи, що умовою для розгляду і підписання Замовником актів приймання-передачі виконаних робіт є надання Підрядником оригіналів або завірених копій документів, передбачених п.п.7.1, 10.1,12.2 договору підряду, судова колегія вважає, що позивачем такі умови були дотримані лише під час надсилання листа від 04.01.2021 вих.№01/01-21, який відповідачем було отримано 15.01.2021, а тому, з урахуванням строку, визначеного п.12.2 договору (протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання актів приймання-передачі виконаних робіт), кінцевою датою оплати робіт в ромірі 541 169,65 грн, є 26.01.2021.

Зважаючи на вищезазначене, вимога про стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт, враховуючи межі заявленого позивачем періоду, підлягає задоволенню частково, в сумі 11 095,65 грн.

В частині стягнення пені за прострочення попередньої оплати у розмірі 333 980,38 грн, що становить 30% робіт, позивачеві необхідно відмовити, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що оригінали чи завірені копії видаткових накладних на товари і матеріали надсилались відповідачеві разом з листом від 02.06.2020, відтак, з огляду на положення п.10.1 договору, у відповідача не виникало підстав для розгляду та підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

Твердження скаржника про направлення ним видаткових накладних на придбані матеріали разом із листом від 02.06.2020 №02/06-20, суд апеляційної інстанції визнає непереконливими, оскільки як вбачається з означеного листа, у переліку додатків до нього так і в описі вкладення у цінний лист видаткові накладні не значаться.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до слпати кредиторові.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом,), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та втрат від інфляції за заявлений позивачем період прострочення, судова колегія дійшла висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 23 359,95 грн інфляційних втрат та 15 177,04 грн 3% річних.

В частині стягнення 23 773,84 грн інфляційних втрат та 9 844,19 грн 3% річних необхідно відмовити.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 1 статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до п. 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1 статті 277 ГПК України, є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, зважаючи на встановлене вище, дійшла висновку про неповне з`ясування судом першої інстанції під час розгляду справи обставин, що мають значення для справи та про невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ «БК «УКРРЕМБУДМОНТАЖ» підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/3279/21 - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Статтею 123 ГПК України унормовано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 16 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в порядку та строки, визначені вказаною нормою, позивачем у позовній заяві було зазначено про понесення останнім витрат правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

На підтвердження таких витрат позивач надав до матеріалів справи належним чином посвідчені копії: договору про надання правової допомоги від 11.01.2021 між адвокатом Чебан Володимиром Олександровичем (далі - адвокат) та ТОВ «БК «Укррембудмонтаж» (далі - клієнт); рахунку №8 від 11.01.2021 про оплату правової допомоги для звернення до суду; квитанції до прибуткового касового ордера №8 від 11.01.2021 про прийняття від ТОВ «БК «Укррембудмонтаж» на підставі договору про надання правової допомоги від 11.01.2021 10 000,00 грн; а також ордеру на надання правничої допомоги серії ВЕ №1032480 від 25.02.2021, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого адвокату Чебану Володимиру Олександровичу за №756 від 06.03.2012.

Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання про відшкодування вказаних витрат частково, пропорційно задоволеному розміру позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з п.п.1.1., 1.2 договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Чебан Володимиром Олександровичем та ТОВ «БК «Укррембудмонтаж», адвокат зобов`язується надати правову допомогу за окремими дорученнями клієнта; бажаний результат полягає у підготовці документів для звернення з позовом до Господарського суду міста Києва, написанні процесуальних документів, пов`язаних з розглядом справи в суді, представництва інтересів в судах. При цьому, клієнт, у відповідності до п.2.3 договору, має обов`язок сплатити гонорар адвокату в розмірі та в строк, згідно цього договору.

Згідно п.4.2, 4.3 договору всього гонорар адвоката складає 10 000,00 грн. За прийняття доручення, згідно цього договору до виконання, адвокату виплачується завдаток у сумі гонорару.

Вищевказаними доказами та наявними матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Чебан В.О. позивачеві послуг з професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтом розмірі 10 000,00 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).

Відповідна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, а також у додатковій постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №914/633/18, які в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених витрат є розумним та виправданим, адже відповідає часу, витраченому адвокатом на виконання робіт, які були необхідними в даній справі для представництва інтересів позивача в суді першої інстанції, однак вважає, що з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, відшкодування витрат на правничу допомогу має становити розмір, який є пропорційний сумі задоволених вимог, а саме, 8 980,60 грн.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з її частковим задоволенням, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРРЕМБУДМОНТАЖ» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/3279/21 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/3279/21 скасувати.

3. Ухвалити нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРРЕМБУДМОНТАЖ» до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» задовольнити частково.

4. Стягнути з Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (01033, місто Київ, вул. Саксаганського, будинок 1; ідентифікаційний код 37243279) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРРЕМБУДМОНТАЖ» (56101, Миколаївська обл., Баштанський р-н, місто Баштанка, вул. Баштанської республіки, будинок 54; ідентифікаційний код 40239414) 875 150 (вісімсот сімдесят п`ять тисяч сто п`ятдесят) грн 03 коп. основного боргу, 11 095 (одинадцять тисяч дев`яносто п`ять) грн 65 коп. пені, 23 359 (двадцять три тисячі триста п`ятдесят дев`ять) грн 95 коп. інфляційних втрат, 15 177 (п`ятнадцять тисяч сто сімдесят сім) грн 04 коп. 3% річних, 13 871 (тринадцять тисяч вісімсот сімдесят одну) грн 74 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, 20 807 (двадцять тисяч вісімсот сім) грн 61 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, 8 908 (вісім тисяч дев`ятсот вісім) грн 60 коп. судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги адвокатом в суді першої інстанції.

5. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання даної постанови.

7. Матеріали справи №910/3279/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.12.2021.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді М.Г. Чорногуз

Т.П. Козир