ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Справа № 915/731/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Берко О.В.

представника позивача: Берестовенко О.М.,

представника відповідача: Олейник Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул.Назарівська, буд.3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, промзона, код ЄДРПОУ ВП:20915546; електронна адреса: ), електрона адреса представника : Берестовенко О.М. - e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" (29000, м.Хмельницький, вул.Трудова, буд.9, ; електронна адреса: ), електронна адреса представника: Дарченко Аліна Олегівна : ІНФОРМАЦІЯ_2 )

про: розірвання договору та стягнення штрафних санкцій у розмірі 690466,08 грн,

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" (29000, м.Хмельницький, вул.Трудова, буд.9; ідент.код 37462850;ел.адреси: ; ІНФОРМАЦІЯ_2),

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул.Назарівська, буд.3; ідент.код 24584661)

в особі: Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція"

Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, промзона; ідент.код ВП:20915546;ел.адреса: ),

про: стягнення заборгованості в розмірі 597764,0 грн та розірвання договору, -

в с т а н о в и в:

07.06.2021 Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (надалі - ВП «ЮУ АЕС») звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №32/621 від 31.05.2021 (вх.№8601/21), в якій просить суд розірвати Договір на постачання товару №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020 та стягнути з відповідача на користь позивача штрафні санкції у розмірі 690466,08 грн, з яких: 438577,48 грн пені, 251888,60 грн - 7% штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам Договору №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020 та приписів ст.193 ГК України, ст.ст.526, 530,546 ЦК України не здійснив поставку товару на загальну суму 3598408,61 грн, що стало підставою для нарахування пені та штрафу. Крім того, позивач вважає, що є передбачені ч.2 ст.651 ЦК України підстави для розірвання договору №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2021, - справу №915/731/21 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 14.06.2021 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою суду від 30.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 03.08.2021.

23.07.2021 від ТОВ "Компанія Укрінтек" до суду надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с.62-66), в якому останній проти позову заперечує, посилаючись на наступне.

Розірвання договору з підстави одностороннього порушення зобов`язання з поставки товару відповідачем є неправомірним, оскільки має місце порушення договору самим позивачем в частині оплати поставленого товару, а саме невчасні розрахунки та актуальна основна заборгованість ДП «НАЕК «Енергоатом» за отримані товарно-матеріальні цінності у розмірі 2073245,88 грн, зокрема розмір заборгованості ВП «ЮУ АЕС» по Договору №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020 становить 612123,84 грн, що загалом складає близько 50% від усієї дебіторської заборгованості перед ТОВ «Компанія Укрінтек».

В той же час, ТОВ «Компанія Укрінтек» приступило до постачання товару по договору за наявності у ДП «НАЕК «Енергоатом» простроченої дебіторської заборгованості перед відповідачем. Однак, в подальшому, з публічної інформації з ЄДР по ДП «НАЕК «Енергоатом» відповідач довідався, що ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЮУ АЕС» виступає боржником/неналежним платником перед іншими контрагентами. Вищезазначені обставини, як і надані ним же листи про скорочення видатків вказують на неможливість виконання ним вчасно та у повному обсязі оплати по договору у разі відвантаженні всього товару по Специфікаціям. Оцінюючи дану ситуацію, відповідачем було призупинено постачання товару по договору, уникаючи ризику вкотре не отримати оплату за поставлений товар.

Тому відповідач заперечує проти розірвання договору з ВП «ЮУ АЕС» з підстави не виконання його умов лише однією стороною.

Позивачем також заявлено у відзиві клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 99%.

23.07.2021 до Господарського суду Миколаївської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" надійшла зустрічна позовна заява б/н від 20.07.2021, яка 20.07.2021 відправлена товариством рекомендованим листом на адресу суду, та в якій останнє просить суд стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" 597764,0 грн заборгованості, з яких: 582457,19 грн - основний борг за Договором на постачання товару №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020, 4350,28 грн - 3% річних, 10956,53 грн - інфляційні втрати; а також просить розірвати укладений між ними договір на постачання товару №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020.

В обґрунтування своїх вимог ТОВ "Компанія Укрінтек" посилається на те, що ТОВ «Компанія Укрінтек», на виконання Договору №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020, здійснило по видаткових накладних №978, 1226, 1311, 134, 150, 447 поставку відповідачу товару на суму 1035478,88 грн з яких відповідачем сплачено лише 453021,69 грн. При цьому, видатковій накладній №978 оплата здійснена вчасно та у повному обсязі; по видатковій накладній №1226 оплата здійснена невчасно, але в повному обсязі заліком зустрічних одно рідних вимог 09.11.2020, хоча граничний строк оплати був до 26.10.2020 (період прострочення з 27.10.2020 по 08.11.2020 становить 13 календарних днів); по видатковій накладній №1311 оплата здійснена частково у розмірі 188 363,79 грн заліком зустрічних од норідних вимог 09.11.2020 вчасно до граничного строку оплати 18.11.2020 року, однак залишок суми - 90 071,79 грн є досі не оплаченим (період простро чення з 19.11.2020 по 20.07.2021 складає 244 календарних днів); по видатковій накладній №134 товар не оплачено (період прострочення з 20.04.2021 по 20.07.2021 становить 92 календарних днів); по видатковій накладній №150 товар не оплачено (період прострочення з 20.04.2021 по 20.07.2021 становить 92 календарних днів); по видатковій накладній №447 товар не оплачено (період прострочення з 10.07.2021 по 20.07.2021 складає 11 календарних днів). У зв`язку з несвоєчасною оплатою товару ТОВ "Компанія Укрінтек" нараховані ВП «ЮУ АЕС» 4350,28 грн - 3% річних та 10956,53 грн інфляційних втрат.

З огляду на ситуацію, що склалася, позивач за зустрічним позовом зазначає, що не отримав від укладеного з ВП «ЮУ АЕС» доходу, на який розраховував, крім того, вчиняючи поставки товару ВП «ЮУ АЕС», закуповуючи необхідний для нього товар наперед, ТОВ «Компанія Укрінтек» заборгувала своїм постачальникам грошові кошти. Замовник значною мірою позбавив постачальника того, на що він розраховував при укладенні договору, оскільки платежі проводяться не у повному обсязі, з довготривалими затримками.

За вказаних обставин, ТОВ "Компанія Укрінтек" вважає, що є підстави для розірвання укладеного між сторонами Договору на постачання товару №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020 у зв`язку з істотним порушенням договору з боку ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Южно-Українська АЕС".

Враховуючи, що спір виник між одними і тими ж сторонами, спірні правовідносини виникли з одного договору на постачання товару №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020, зустрічний позов подано відповідачем своєчасно, тому суд дійшов висновку, що вказані позови є взаємопов`язаними і спільний їх розгляд є доцільним.

Ухвалою від 28.07.2021 суд прийняв зустрічну позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та об`єднати зустрічний позов в одне провадження зі справою №915/731/21 за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" про розірвання договору на постачання товару №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020 та стягнення штрафних санкцій у розмірі 690466,08 грн, з яких: 438577,48 грн - пеня, 251888,60 грн - 7% штрафу. Суд ухвалив розгляд зустрічної позовної заяви здійснювати одночасно із первісним позовом та підготовче засідання у справі призначити на 03.08.2021.

У підготовчому засіданні 03.08.2021 судом було оголошено перерву до 11.10.2021.

Ухвалою суду від 25.08.2021 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 11.10.2021.

02.09.2021 від ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Южно-Українська АЕС" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якій останнє заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог в частині розірвання Договору №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020, з підстав викладених ТОВ "Компанія Укрінтек" та задовольнити вимоги, викладені у зустрічному позові.

Ухвалою від 11.10.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.11.2021.

У судовому засіданні 05.11.2021 судом було оголошено перерву до 18.11.2021.

Під час судового розгляду справи представники сторін підтримали позовні вимоги викладені у позовній заяві та зустрічній позовній заяві.

У судовому засіданні 18.11.2021 судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

07.06.2021 між Державним підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (покупець) та ТОВ "Компанія Укрінтек" (постачальник) укладено Договір на постачання товару №53-123-01-20-06451 (т.1 а.с.10-15), за умовами якого постачальник зобов`язується передати покупцю товар - код CPV 18140000-2 по ДК 021:2015 - аксесуари до робочого одягу (засоби індивідуального захисту) у кількості, асортименті та за цінами, зазначеними у Специфікації №1, №2, що є невід`ємною частиною договору. Покупець, в свою чергу, зобов`язався прийняти та оплатити поставлений товар.

Згідно п.2.1 Договору, загальна вартість товару є твердою та становить 4858251,12 грн з ПДВ.

Згідно п.2.2 Договору, оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачан ня ТМЦ згідно специфікації №1, №2 та виконання постачальником умов п.п.3.2, 5.1 Договору.

Відповідно до п.3.1 Договору постачання товару має здійснюватися на протязі 60 робочих днів з дати публікації Договору в системі ProZorro, але не пізніше 30.09.2020 на умовах DDP м.Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнськ відділення ВП «Складське господарство» відповідно до Правил Інкотермс-2010.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що з товаром постачальник надає покупцю:

- видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно (для платників ПДВ);

- податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому порядку в електронній формі з дотриманням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про довірчі послуги», у строки визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН;

- сертифікати перевірки типу або експертизи типу або відповідності, декларації про відповідність, висновки Державної санітарно-епідеміологічної експертизи, протоколи випробувань, сертифікати або паспорта якості (оригінали або копії завірені печаткою постачальника) згідно вимог до тендерної документації).

Пунктом 3.3 Договору визначено, що датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Згідно п.5.1 Договору приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкцій П-6 "Про порядок приймання продукції по кількості" і П-7 "Про порядок приймання продукції по якості", СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС".

Договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами, та скріплення печаткою. Дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.12.1 цього договору, та закінчується 31.12.2021 (п.п.12.1, 12.2 Договору).

Додатковою угодою №1 від 29.01.2021 сторони внесли зміни до п.2.1 Договору та встановили, що загальна вартість товару є твердою та становить 4687928,89 грн з ПДВ. А також внесли зміни до п.3.1 Договору та визначили, що постачання товару здійснюється до 31.01.2021 на умовах DDP м.Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнськ відділення ВП «Складське господарство» відповідно до Правил Інкотермс-2010 з обов`язковою присутністю постачальника (т.1 а.с.16).

Додатковою угодою №2 від 02.02.2021 сторони внесли зміни до п.2.1 Договору та встановили, що загальна вартість товару є твердою та становить 4432687,49 грн з ПДВ (т.1 а.с.18).

Як зазначає позивач за первісним позовом, на виконання умов Договору постачальником було поставлено товар покупцю на загальну суму 834578,88 грн, що підтверджується видатковими накладними:

- №978 від 02.07.2020 на загальну суму 115407,60 грн з відміткою про отримання товару відповідачем - 06.07.2020;

- №1226 від 20.08.2020 на загальну суму 149250,30 грн з відміткою про отримання товару ВП «Складське господарство» ВП «ЮУ АЕС» - 25.08.2020;

- №1311 від 11.09.2020 на загальну суму 278435,58 грн з відміткою про отримання товару ВП «Складське господарство» ВП «ЮУ АЕС» - 15.09.2020;

- №134 від 01.02.2021 на загальну суму 104040,0 грн з відміткою про отримання товару ВП «Складське господарство» ВП «ЮУ АЕС» - 12.02.2021;

- №150 від 08.02.2021 на загальну суму 187445,4 грн з відміткою про отримання товару ВП «Складське господарство» ВП «ЮУ АЕС» - 12.02.2021.

25.02.2021 покупцем була направлена на адресу постачальника претензія №32/3547 з вимогою про сплату штрафних санкцій у зв`язку з несвоєчасною поставкою частини товару та відсутністю поставки на загальну суму 3598108,61 грн.

Оскільки постачальником вимоги ВП «ЮУ АЕС» не були задоволені, останнє звернулось до суду з позовом про стягнення штрафних санкцій у вигляді 438577,48 грн пені та 251888,60 грн - 7% штрафу, а також вимогою про розірвання Договору №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020.

В свою чергу ТОВ "Компанія Укрінтек" у відзиві та зустрічному позові зазначає, що крім поставки товару по видатковим накладним №978 від 02.07.2020, №1226 від 20.08.2020, №1311 від 11.09.2020, №134 від 01.02.2021, №150 від 08.02.2021, ним також було поставлено товар по видатковій накладній №447 від 01.04.2021 на суму 200900,0 грн, на якій міститься відмітка про отримання товару ВП «Складське господарство» ВП «ЮУ АЕС» - 06.05.2021. Датою реєстрації податкової накладної на цю поставку є 28.04.2021 (т.2 а.с.47, 48). Оскільки п.2.2 Договору передбачає оплату товару протягом 45 робочих днів після постачан ня ТМЦ, то станом на дату подання зустрічного позову отриманий по видатковій накладній №447 від 16.04.2021 товар мав бути сплачений ВП «ЮУ АЕС» до 10.07.2021.

За поставку товару по видатковій накладній №978 оплата здійснена покупцем вчасно та у повному обсязі; по видатковій накладній №1226 оплата здійснена невчасно, але в повному обсязі заліком зустрічних одно рідних вимог 09.11.2020, хоча граничний строк оплати був до 26.10.2020 (період прострочення з 27.10.2020 по 08.11.2020 становить 13 календарних днів); по видатковій накладній №1311 оплата здійснена частково у розмірі 188363,79 грн заліком зустрічних од норідних вимог 09.11.2020 вчасно до граничного строку оплати 18.11.2020 року, однак залишок суми - 90071,79 грн є досі не оплаченим (період простро чення з 19.11.2020 по 20.07.2021 складає 244 календарних днів); по видатковій накладній №134 товар не оплачено (період прострочення з 20.04.2021 по 20.07.2021 становить 92 календарних днів); по видатковій накладній №150 товар не оплачено (період прострочення з 20.04.2021 по 20.07.2021 становить 92 календарних днів); по видатковій накладній №447 товар не оплачено (період прострочення з 10.07.2021 по 20.07.2021 складає 11 календарних днів). У зв`язку з несвоєчасною оплатою товару ТОВ "Компанія Укрінтек" нараховані ВП «ЮУ АЕС» 4350,28 грн - 3% річних та 10956,53 грн інфляційних втрат.

ТОВ "Компанія Укрінтек" також заявлено позову вимогу про розірвання Договору №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020, однак з підстав істотного порушення умов договору з боку ВП «ЮУ АЕС» .

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам позивача та відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, по видаткових накладних №978 від 02.07.2020, №1226 від 20.08.2020, №1311 від 11.09.2020, №134 від 01.02.2021, №150 від 08.02.2021 та №447 від 01.04.2021 ТОВ "Компанія Укрінтек" здійснило поставку товару на ВП «ЮУ АЕС» на загальну суму 1035478,88 грн з яких відповідачем через банківську установу сплачено 115407,6 грн (т.2 а.с.12) та проведено сторонами взаємозалік на суму 337614,09 грн (т.2 а.с.16). Всього вартість оплаченого товару становить 453021,69 грн, що сторонами не заперечено та не спростовано.

ВП «ЮУ АЕС» у відзиві на зустрічний позов не заперечено розмір залишку заборгованості у сумі 582457,19 грн (1035478,88 - 453021,69), однак доказів його сплати, станом на дату подання зустрічного позову, суду не надано.

За вказаних обставин, позовні вимоги по зустрічному позову в частині стягнення з ВП «ЮУ АЕС» 582457,19 грн основного боргу за поставлений по Договору №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020 товар, підлягають задоволенню.

За приписами ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою товару ТОВ "Компанія Укрінтек" нараховані ВП «ЮУ АЕС» 4350,28 грн - 3% річних та 10956,53 грн інфляційних втрат.

У відзиві на зустрічний позов ВП «ЮУ АЕС» також не заперечено виконаний ТОВ "Компанія Укрінтек" розрахунок 3% річних та збитків від інфляції.

Перевіривши вказаний розрахунок позивача за зустрічним позовом, суд дійшов висновку, що він є арифметично та методологічно вірним, тому позовні вимоги в частині стягнення 4350,28 грн - 3% річних та 10956,53 грн інфляційних втрат також підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про розірвання Договору №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020 з підстав істотного порушення його умов з боку ВП «ЮУ АЕС» суд вважає за необхідне відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення до говору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що він втратив сенс від укладеного договору, оскільки не отримав від нього доходу, на який розраховував, крім того, вчиняючи поставки товару відповідачу за зустрічним позовом, закуповуючи необхідний для нього товар наперед, ТОВ «Компанія Укрінтек» заборгувала своїм постачальникам грошові кошти. Допускаючи прострочення оплати вже поставленого товару, замовник значною мірою позбавив постачальника того, на що він розраховував при укладенні договору, оскільки платежі проводяться не у повному обсязі, а з довготривалими затримками.

Розмір завданої порушенням шкоди у вигляді упущеної вигоди - направлення діяльності на виконання поставок для ВП «ЮУ АЕС», а не іншим контрагентам, що здатні вчасно розраховуватися, отримання по факту оплату у сумі 453021,69 грн, замість 4432687,49 грн та у вигляді збитків - грошових вимог наших постачальників, не дозволяє позивачу за зустрічним позовом отримати очікуване при укладенні договору.

Крім того, постачальник вважає договір з ВП «ЮУАЕС» кабальним, оскільки він не передбачає стягнення пені за прострочення оплати, можливість застосування оперативно-господарсь ких санкцій у вигляді притримання товару у разі невчасних розрахунків, в той же час розділ 11 передбачає можливість ініціювання покупцем розірвання договору (п.11.2.1), а такої можливості для постачальника не містить. Пропозиції завершити закупівлю по дого вору на даному етапі чи внести зміни до нього замовник відхиляє та ігнорує.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору, як істотного, здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Отже, у застосуванні відповідних положень ст.651 Цивільного кодексу України встановленню підлягає не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, а її розмір не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також встановити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Посилання позивача за зустрічним позовом на кабальні умови договору, як на підставу його розірвання на підставі ст.651 ЦК України судом відхиляються, оскільки відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Що стосується посилання позивача на несвоєчасну оплату поставленого товару по спірному Договору та притримання у зв`язку з цим поставки товару, слід зазначити, що визначена сторонами у Додатковій угоді №2 ціна договору становить 4432687,49 грн. ТОВ "Компанія Укрінтек" поставило ВП «ЮУ АЕС» товару лише на суму 1035478,88 грн, з яких майже половина коштів сплачена замовником. Тобто різниця між тим, на що мала право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати, не є дійсно істотною. Крім того, повідомлення про притримання товару, у зв`язку з несвоєчасною оплатою постачальником, як того вимагає ч.1 ст.595 ЦК України, не направлялось замовнику. До подання зустрічного позову постачальником також не підіймалось питання про стягнення з замовника заборгованості за поставлений товар у судовому порядку.

Фактів понесення якихось додаткових збитків (прямих чи у формі упущеної вигоди) постачальником також суду не доведено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наведені позивачем у зустрічному позові доводи та надані на їх підтвердження докази не є підставою для розірвання Договору №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020 у зв`язку з його істотним порушенням з боку ВП «ЮУ АЕС».

Що стосується вимог за первісним позовом, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до Додаткової угоди №2 від 02.02.2021, постачальник зобов`язався поставити товар на загальну суму 4432687,49 грн з ПДВ.

За приписами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема одним із правових наслідків виділяється сплата неустойки

Позивач у первісному позові зазначив, що оскільки ТОВ "Компанія Укрінтек" здійснило поставку частини товару з простроченням, а решту товару взагалі не поставило, то позивачем нараховані 438577,48 грн пені та 251888,60 грн - 7% штрафу на підставі п.4.1 Договору.

Судом встановлено, що станом на дату подання первісного позову, вартість товару, який не був своєчасно поставлений, з простроченням більше 30 днів, становила 3598108,61 грн, а не 3598408,61 грн, як помилково зазначив позивач у розрахунку.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 7% штрафу підлягають задоволенню частково, виходячи з розрахунку: 3598108,61 х 7% = 251867,6 грн.

Відповідно, у задоволенні вимог в частині стягнення штрафу у сумі 21,0 грн слід відмовити.

Розрахунок пені також підлягає уточненню, виходячи з того, що у період з 01.02.2021 по 01.06.2021 відповідачем було здійснено поставку товару на суму 200900,0 грн по видатковій накладній №447 від 01.04.2021, що ВП «ЮУ АЕС» не заперечено.

Таким чином, стягненню підлягає пені у сумі 429755,96 грн, виходячи з наступного розрахунку:

- за порушення строку постачання товару по накладній №134 від 01.02.2021: період нарахування з 01.02.2021 по 11.02.2021 (11 днів), ставка пені - 0,1%

104040,0 х 0,1% х 11 дн. = 1144,44 грн;

- за порушення строку постачання товару по накладній №150 від 08.02.2021: період нарахування з 01.02.2021 по 11.02.2021 (11 днів), ставка пені - 0,1%

187445,40 х 0,1% х 11 дн. = 2061,90 грн;

- за порушення строку постачання товару на суму 3598108,61 грн, період нарахування з 01.02.2021 по 05.05.2021 (94 дні), ставка пені - 0,1%

3598108,61 х 0,1% х 94 дн. = 338222,2 грн;

- за порушення строку постачання товару на суму 3397208,61 грн, період нарахування з 06.05.2021 по 01.06.2021 (26 днів), ставка пені - 0,1%

3397208,61 х 0,1% х 26 дн. = 88327,42 грн;

В частині вимог про стягнення пені у сумі 8821,52 грн слід відмовити.

Під час розгляду справи відповідачем за первісним позовом було заявлено клопотання про зменшення розміру стягуваної пені на 99%. Обґрунтовуючи своє клопотання заявник просить суд врахувати ступінь вини ТОВ «Компанія Укрінтек» у порушенні зобов`язання, яке зумовлене затримками в оплаті відвантажених ТМЦ самим позивачем, в результаті чого постачальником вчасно недоотримані кошти, на які він розраховував для виконання замовлення по спірному договору. Порушення договірних зобов`язань були незначними та нетривалими у порівнянні з затримками в оплаті позивачем, не створили ніякої небезпеки, не спричинили негативних наслідків для позивача чи для інших учасників господарських відносин. Під час поставки товару відповідач намагався діяти добросовісно, маючи на меті виконання умов договору та задоволення потреб позивача. Поставки товару по видаткових накладних №978, №1226 та №1311 на загальну суму 543093,48 грн були здійснені вчасно. Позивач не надав до позовної заяви підтвердження наявності збитків - ні документального, ні у довільній формі, що може свідчити про їх відсутність взагалі. Також заявник просить суд врахувати скрутний майновий стан ТОВ «Компанія Укрінтек».

Позивач за первісним позовом просить суд відмовити у задоволенні клопотання про зменшення штрафних санкцій, посилаючись на те, що це фактично є звільненням відповідача від відповідальності за порушення договірних зобов`язань.

Оцінивши викладені у клопотанні відповідача та запереченнях позивача обставини, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинен бути взятий до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не задало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, яким приймається рішення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафів, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язань, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідність розміру пені та штрафів наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Відповідно до приписів ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6) ст.3, ч.3 ст.509 та ч.1 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Системний аналіз вищевказаних норм дозволяє дійти висновку про те, що суди мають право при прийнятті рішення про стягнення пені та штрафу зменшувати їх розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи.

Стосовно майнового стану підприємств не можливо зробити висновок, що майновий стан відповідача, в порівнянні з фінансовим станом позивача, є незадовільним, оскільки відомості про показники діяльності сторін за 2020, 2021 роки суду не були надані.

Судом взято до уваги, що позивачем за первісним позовом не надано суду доказів понесення ним збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором (необхідність залучення іншого виконавця робіт, понесення додаткових витрат тощо) або погіршення матеріального стану підприємства, саме у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору.

Судом також взято до уваги, що позивачем нараховані не один, а декілька видів штрафних санкцій за порушення вчинені відповідачем. Тому, на думку суду, стягнення ж з відповідача пені та штрафу у повному обсязі, не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання.

Суд вважає, що надані заявником докази вимушеного користування у господарській діяльності кредитними коштами, за відсутності власних коштів на рахунках; наявної дебіторської заборгованості заявника, у тому числі значного розміру заборгованості перед ним ДП «НАЕК «Енергоатом»; фінансових зобов`язань зі сплати заробітної плати, внесків до ПДФО, орендних платежів тощо, свідчать про складну фінансову ситуацію ТОВ «Компанія Укрінтек».

Крім того, судом враховано кризову ситуацію, яка склалася в країні внаслідок економічної кризи, спричиненої необхідністю встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, що призводить до фінансових труднощів усіх підприємств, без виключення. При цьому, застосування такого правового наслідку, як нарахування пені та штрафів, спрямовано на спонукання сторони, винної у порушенні зобов`язання, до його виконання та дотримання в подальшому, а не має виступати засобом збагачення.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що даний випадок є винятковим, та існують об`єктивні підстави для зменшення розміру нарахованих позивачем пені до 304759,8 грн та штрафу до 176307,32 грн, що, на думку суду, є оптимальним балансом інтересів сторін.

Що стосується позовних вимог ВП «ЮУ АЕС» в частині розірвання Договору №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020, суд дійшов наступних висновків.

В обґрунтування своїх вимог позивач за первісним позовом посилається на те, що даний договір є не першим тендерним договором, укладеним з даним постачальником. По іншим договорам відповідач також допускав порушення їх умов, що мало наслідком звернення до суду з метою стягнення штрафних санкцій (судові справи №915/1441/19, №915/1677/19, №915/51/20).

Крім того, неналежне виконання з боку відповідача договорів, укладених за результатами конкурсних торгів, у тому числі Договору №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020, призводить, в силу приписів Закону України «Про публічні закупівлі», до неможливості провести нові торги з іншими постачальниками та отримати вкрай необхідні ВП «ЮУ АЕС» засоби індивідуального захисту та спецодяг.

Відповідно до ч.1 ст.188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Позивач зазначає, що відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник може прийняти рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та може відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, якщо учасник процедури закупівлі не виконав свої зобов`язання за раніше укладеним договором про закупівлю з цим самим замовником, що призвело до його дострокового розірвання, і було застосовано санкції у вигляді штрафів та/або відшкодування збитків - протягом трьох років з дати дострокового розірвання такого договору.

За вказаних обставин, позивач за первісним позовом вважає, що Договір №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020 підлягає розірванню на підставі ст.611 та ч.2 ст.651 ЦК України.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Отже, істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору.

Суд констатує, що сторони спору у Договорі №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020 передбачили право покупця достроково розірвати договір у разі невиконання зобов`язань постачальником, повідомивши про це за 15 днів до моменту розірвання. Як вбачається з матеріалів справи, формально відбулася подія (прострочка поставки товару), з настанням якої укладений договір та закон пов`язує можливість його дострокового розірвання.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Відповідно до статті 16 ЦК України розірвання порушеного договору є способом захисту цивільних прав, оскільки розірвання кредитором порушеного договору спрямоване на припинення правовідношення у такому договорі. Такий спосіб захисту застосовується у відповідь на порушення боржником договору, застосовується з ініціативи кредитора та спрямований на захист прав кредитора.

Критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

З матеріалів справи вбачається, що при ціні договору 4432687,49 грн, ТОВ "Компанія Укрінтек" поставило ВП «ЮУ АЕС» товару лише на суму 1035478,88 грн, з яких вчасно поставлено товар лише на суму 543093,48 грн.

Суд вважає, що наведені позивачем за первісним позовом доводи підтверджують той факт, що неналежне виконання з боку постачальника умов Договору №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020 призвело не тільки до неможливість досягнення мети договору, отримання вкрай необхідних для роботи персоналу АЕС продукції, а й неможливості виправити дану ситуацію шляхом укладання іншого договору з іншим постачальником через специфіку їх укладання в порядку Закону України «Про публічні закупівлі» та неможливості вдруге отримати кошторисні призначення на придбання того ж самого товару та той самий рік, приймаючи до уваги організаційно-правовий статус ВП «ЮУ АЕС» як державного підприємства.

Матеріали справи також свідчать про втрату покупцем інтересу у виконанні спірного договору та втрату довіри до боржника. При цьому, інтерес постачальника у збереженні договору також відсутній, враховуючи заявлену у зустрічному позові вимогу про його розірвання але з інших підстав.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем за первісним позовом доведена істотність порушення ТОВ "Компанія Укрінтек" умов Договору №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020, що є підставою для його розірвання.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, однак, без урахування зменшення судом сум пені та штрафів.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Розірвати Договір на постачання товару №53-123-01-20-06451 від 17.06.2020, укладений між ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська атомна електрична станція» та ТОВ «Компанія Укрінтек».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек"(29000, м.Хмельницький, вул.Трудова, буд.9; ідент.код 37462850) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул.Назарівська, буд.3; ідент.код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, промзона; ідент.код ВП:20915546) 304759,8 грн пені, 176307,32 грн - 7% штрафу та 10224,35 грн судового збору.

4. В решті первісного позову відмовити.

5. Зустрічний позов задовольнити частково.

6. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул.Назарівська, буд.3; ідент.код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, промзона; ідент.код ВП:20915546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек"(29000, м.Хмельницький, вул.Трудова, буд.9; ідент.код 37462850) 582457,19 грн основного боргу, 4350,28 грн - 3% річних, 10956,53 грн інфляційних втрат та 8966,46 грн судового збору.

7. В решті зустрічного позову відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2021 року.

Суддя М.В.Мавродієва