ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" грудня 2021 р. м. Київ Справа №911/3026/21

Господарський суд Київської області у складі судді Третьякової О.О., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову у справі №911/3026/21

За позовом Заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури (08131, Київська обл., Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна,67) в інтересах держави в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (08132, Київська обл., Бучанський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, 29)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Жуляни» (08141, Київська обл., с. Святопетрівське, бульвар Т. Шевченка, 10, оф.109)

про стягнення коштів за договором пайової участі

без повідомлення (виклику) учасників справи

встановив:

Заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури (далі прокурор) в інтересах держави в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (далі позивач) звернувся до Господарського суду Київської області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Житловий комплекс «Нові Жуляни» (далі відповідач) 786018,64 грн за договором №119 від 31.07.2020 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Крюківщина.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на ухилення відповідача від сплати коштів на пайову участь у розмірі 7868018,64 грн за договором №119 від 31.07.2020, що завдає шкоди економічним інтересам Вишневої міської територіальної громади у вигляді ненадходження коштів до місцевого бюджету.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/3026/21, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.12.2021.

06.12.2021 до Господарського суду Київської області від Вишневої міської ради Бучанського району Київської області надійшла заява №1/08-523 від 06.12.2021 про забезпечення позову у справ №911/3026/21 шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію та присвоєння адрес Товариству з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Жуляни», всім органам державної влади, органам місцевого самоврядування, нотаріальним органам, органам, що здійснюють державну реєстрацію речових прав відносно об`єкта будівництва та/або комплексу багатоповерхових житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Відродження, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:0039.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує наступним. Відповідно до пп.4 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію. Позивач зазначає, що відповідачем в порушення зазначеної норми введено в експлуатацію об`єкт будівництва «Комплекс багатоповерхових житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Відродження, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7», що підтверджується Сертифікатом №ІУ21 від 03.06.2021, і свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов`язань за договором №119 від 31.07.2020 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Крюківщина. Тому позивач вважає, що після реєстрації вказаного об`єкта будівництва з боку відповідача можуть вчинятись дії, спрямовані на подальше ухилення від сплати заборгованості, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши зазначену заяву, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 та п.4 ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача і з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання судового рішення відповідачем без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить позивач, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовним вимогам, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, фактично необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликана припущеннями Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про можливість вчинення відповідачем дій, спрямованих на подальше ухилення від сплати заборгованості, які можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З системного аналізу норм ч.2 ст.136, п.4 ч.1 та ч.4 ст.139 Господарського процесуального кодексу України випливає, що забезпечення позову допускається виключно в разі наведення заявником обґрунтованих доводів необхідності та доцільності вжиття заходів та доведення, що їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно з ст.73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач, всупереч наведеним нормам процесуального закону, у своїй заяві про забезпечення позову, не обґрунтував необхідність та доцільність вжиття заявленого заходу забезпечення позову.

Саме лише посилання позивача в поданій ним заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від сплати заборгованості та ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду за позовними вимогами без підтвердження таких посилань відповідними доказами не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

Також обраний позивачем захід забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та всім органам державної влади, органам місцевого самоврядування, нотаріальним органам, органам, що здійснюють державну реєстрацію речових прав, вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію та присвоєння адрес відносно об`єкта будівництва та/або комплексу багатоповерхових житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Відродження, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером №:02:002:0039, не відповідає предмету позову, з яким прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі позивача, адже матеріально-правовими вимогами такого позову виступають вимоги щодо стягнення коштів за договором пайової участі, в той час як заборона вчинення дій відповідачу та органам державної влади, органам місцевого самоврядування, нотаріальним органам, органам, що здійснюють державну реєстрацію речових прав, відносно об`єкта будівництва не стосується спірних правовідносин, тобто такий спосіб забезпечення позову не має правового зв`язку з предметом позовних вимог.

Враховуючи викладене вище в сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений Вишневою міською радою Бучанського району Київської області захід забезпечення позову не відповідає вимогам процесуального законодавства щодо його розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів учасників справи, доведеності обставин реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі їх невжиття судом.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є, визначений в Господарському процесуальному кодексу України, обов`язок позивача у заяві наводити обґрунтуванням доцільності та необхідності вжиття кожного конкретного заходу забезпечення позову відповідними обставинами та надавати докази, що підтверджують такі обставини. Невиконання позивачем вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом відмовити в задоволені заяви позивача про забезпечення позову.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію та присвоєння адрес Товариству з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Жуляни», всім органам державної влади, органам місцевого самоврядування, нотаріальним органам, органам, що здійснюють державну реєстрацію речових прав відносно об`єкта будівництва та/або комплексу багатоповерхових житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Відродження, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:0039.

Керуючись ст.136-140, 234-236 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити Вишневій міській раді Бучанського району Київської області у задоволенні заяви №1/08-523 від 06.12.2021 про забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Жуляни» про стягнення коштів за договором пайової участі.

Ухвала набирає законної сили 08.12.2021 та та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складення до Північного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складення та підписання ухвали 08.12.2021.

Суддя О.О. Третьякова