ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"09" грудня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1322/21

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглядаючи заяву Фермерського господарства "Олгрис" у справі

за позовом: Фермерського господарства "Олгрис"

до Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Олгрис" звернулось з позовом до суду, згідно якого просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Андрушківської сільської ради Житомирської області 11 сесії VIII скликання №642 від 19.10.2021;

- визнати укладеною між Андрушківською сільською радою та Фермерським господарством "Олгрис" Додаткову угоду до договору оренди землі №88 від 05.03.2012, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Попільнянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.03.2012 за №01842, право оренди по якому зареєстровано за ФГ "Олгрис" на той самий строк і на тих самих умовах, в редакції позивача.

Підставою звернення до суду позивач вказує рішення Андрушківської сільської ради 11 сесії VIII скликання № 647 від 19.10.2021 "Про відмову Фермерському господарству "Олгрис" в поновленні договору оренди землі № 93 від 05.03.2012 року та підписанняя додаткової угоди".

Разом з позовною заявою ФГ "Олгрис" подало заяву про забезпечення позову, згідно якої просить суд:

- заборонити Андрушківський сільській раді передавати у власність чи в користування іншим особам або іншим способом відчужувати земельну ділянку, кадастровий номер :04:000:0342 розміром 3,80 га, для ведення фермерського господарство, яка розташована на території Андрушківської сільської ради;

- заборонити державним кадастровим реєстраторам Держгеокадастру України та державним кадастровим реєстраторам його територіальних органів, а також органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати та вчиняти будь які реєстраційні дії та вносити відомості стосовно земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0342 розміром 3,80 га, для ведення фермерського господарство, яка розташована на території Андрушківської сільської ради.

Заява мотивована тим, що рішенням 12 сесії VIII скликання № 691 від 04.11.2021 року Андрушківської сільської ради вирішено 14.03.2022, після закінчення договору оренди, передати Комунальному підприємству "Андрушки" Андрушківської сільської ради в постійне користування, зокрема, земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0342, яка знаходиться в користуванні ФГ "Олгрис".

Заявник зазначив, що внаслідок незаконних дій Андрушківської сільської ради, щодо безпідставної відмови у поновленні договору оренди землі та передачі у власність земельних ділянок комунальному підприємству "Андрушки", може скластися така ситуація, що земельна ділянка після закінчення строку дії договору оренди землі та не вирішення спору щодо його поновлення, буде передана іншим особам, при тому що на цій земельній ділянці знаходиться не зібраний врожай, що може потягти за собою нанесення ФГ "Олгрис" збитків для відновлення порушених прав та вимагатиме додаткового звернення до суду.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно до статті 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності з позовними вимогами.

Слід вказати, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року по справі №381/4019/18.

З огляду на предмет спору у даній справі, судове рішення, у разі задоволення позову, не вимагатиме примусового виконання, тому в даному випадку не підлягає з`ясуванню та дослідженню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а підлягає дослідженню та встановленню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову. Заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі ст.ст.73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд зауважує, що заявник не навів доводів щодо того, що невжиття заявлених ним заходів істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Предметом спору у даній справі є визнання протиправним та скасування рішення Андрушківської сільської ради Житомирської області 11 сесії VIII скликання №647 від 19.10.2021 та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі № 88 від 05.03.2012.

Разом з тим, підставою звернення із заявою про забезпечення позову, є рішення 11 сесії VIII скликання Андрушківської сільської ради №647 від 19.10.2021, згідно якого 14.03.2022 земельна ділянка буде передана в постійне користування Комунальному підприємству "Андрушки" Андрушківської сільської ради.

Посилання заявника на вищевказане рішення ради не є достатньою підставою для вжиття відповідних заходів забезпечення позову на даному етапі, оскільки договір оренди землі № 88 від 05.03.2012 продовжує діяти до 13.03.2022 року включно і до цієї дати земельна ділянка перебуватиме у користуванні ФГ "Олгрис". Тому суд вважає, що господарство передчасно звернулося до суду із заявою про забезпечення позову, а заявлені позивачем заходи забезпечення позову, не відповідають вимогам, на забезпечення яких вони направлені.

Крім того, судом враховується, що ФГ "Олгрис" не надано доказів, які б свідчили про порушення його прав під час дії чинного договору оренди землі, а також не подано інших доказів, з якими у даному випадку, діюче законодавство пов`язує необхідність застосування заходів щодо забезпечення позову.

Крім того, слід вказати, що вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони Андрушківській сільській раді передавати у власність чи користування, іншим способом відчужувати спірну земельну ділянку, може розцінюватись, як пряме втручання в діяльність органу місцевого самоврядування, який прийняв рішення про передачу земельної ділянки, яке не є предметом судового спору.

Враховуючи викладене, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, співмірності і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зважаючи на забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку, що на даний час відсутні достатні підстави для задоволення заяви ФГ "Олгрис" про забезпечення позову, що є підставою для відмови у їх застосуванні.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 136 ГПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 232-235 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Фермерському господарству "Олгрис" у задоволенні заяви від 07.12.2021р. про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з пов.)