РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021Справа № 910/15215/21
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» (67840, Одеська обл., Овідіопольський р-н, село Молодіжне, ВУЛИЦЯ ЗАЛІЗНИЧНА, будинок №3)

до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» (01033, місто Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 1)

про стягнення заборгованості у розмірі 7 785 728 грн. 40 коп.

Представники:

від Позивача: Сабурова Ю.С. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Перевозник П.М (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 7 785 728 грн. 40 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/09-21 від 19.04.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» про стягнення заборгованості у розмірі 7 785 728 грн. 40 коп. залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.10.2021 року відкрито провадження у справі № 910/15215/21, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 03.11.2021 року.

25.10.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2021 року задоволено заяву Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

03.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В підготовче судове засідання 03.11.2021 року з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, встановлено Позивачу строк до п`яти днів з дня отримання відзиву для надання відповіді на відзив; встановлено Відповідачу строк до п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив для надання заперечень; задоволено усне клопотання Позивача і клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи та відкладено підготовче судове засідання на 24.11.2021 року.

09.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким просив Суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

18.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив, клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог та заява про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2021 року задоволено заяву Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В підготовче судове засідання 24.11.2021 року з`явились представники позивача та відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.12.2021 року.

29.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2021 року задоволено заяву Позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судовому засіданні 08 грудня 2021 року представник Позивача підтримав подану позовну заяву, просив суд закрити провадження в частині позовних вимог, інші позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд закрити провадження в частині позовних вимог, в задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 08 грудня 2021 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

19.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» (Виконавець) та Акціонерним товариством «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» (Замовник) було укладено Договір про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/09-21, відповідно до умов якого Виконавець в порядку та на умовах, визначених Договором приймає на себе зобов`язання надати послуги з перевалки і зберігання зернових, олійних і бобових культур через ТОВ «Транссервіс 2008» (Термінал Виконавця) експортованих з території України через Морський торговельний порт «Чорноморськ» в кількості відповідно до наданих заявок Замовника, в терміни і за цінами, обумовленими даним Договором і Додатками до нього, які є його невід`ємною частиною, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити вартість наданих послуг. (а.с.7-19)

Відповідно до п.2.1.9 Договору Замовник зобов`язаний у разі незгоди підписати акт приймання-передачі наданих Послуг у зазначений строк, з дня його отримання, Замовник надсилає Виконавцю свої обґрунтовані заперечення. У разі непідписання Замовником акту приймання-передачі наданих Послуг протягом 5 робочих днів з дня його отримання та ненадання обґрунтованих заперечень, акт наданих Послуг вважається підписаним, а Послуги прийняті у повному обсязі.

Згідно з п.4.1 Договору сума Договору складається із вартості всіх наданих послуг протягом строку дії Договору, що підтверджується актами приймання-передачі наданих Послуг, але в будь-якому випадку не може перевищувати 428 067 990,00 з ПДВ.

У п.4.3 Договору передбачено, що Замовник проводить оплату за надані послуги Виконавцем на умовах 100 % післяплати кожної окремої судової партії, протягом 5 банківських днів після двостороннього підписання Акту приймання-передачі наданих Послуг, шляхом перерахування, грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Акт приймання-передачі наданих Послуг повинен бути підписаний протягом 5 робочих днів після підписання коносамента (-ів). (п.4.4 Договору)

Листом №126 від 26.08.2021 року Позивач направив на адресу Відповідача рахунки №№22, 23 від 16.08.2021 р. та акти здачі - приймання робіт (надання послуг) №92, №93 від 16.08.2021 р. на загальну суму 7778056 грн. 89 коп., що підтверджується копіями фіскального чеку від 26.08.2021 р., накладної, опису вкладення у цінний лист. (а.с.22-24)

Претензією №134 від 06.09.2021 року Позивач вимагав від Відповідача сплатити заборгованість у розмірі 7778056 грн. 89 коп., 3% річних, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 06.09.2021 р., накладної. (а.с.25-30)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов`язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» в розмірі 7 778 056 грн. 89 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» 3% річних у розмірі 7 671 грн. 51 коп.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначав, що Позивачем не оформлені належним чином коносаменти, що виключає можливість підписання актів здачі - приймання робіт та виникнення у Відповідача обов`язку по оплаті. Також Позивачем не надано доказів на підтвердження обсягу, вартості та факту надання послуг.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що провадження у справі в частині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 7 778 056 грн. 40 коп. підлягає закриттю, інші позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/09-21 від 19.04.2021 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.2 статті 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. (ч.1 статті 901 Цивільного кодексу України)

Згідно з приписами ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з приписами ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. (стаття 946 Цивільного кодексу України)

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/09-21 від 19.04.2021 року Позивач надав послуги з перевалки зернових, олійних і бобових культур, що підтверджується Актами здачі - приймання робіт (надання послуг) №92 від 16.08.2021 року на суму 1 397 469 грн. 34 коп., №93 від 16.08.2021 року на суму 6 380 587 грн. 55 коп., а загалом на суму в розмірі 7 778 056 грн. 89 коп., які підписані в односторонньому порядку зі сторони Позивача й скріплені печаткою підприємства Позивача. (а.с.58, 61)

У п.4.3 Договору передбачено, що Замовник проводить оплату за надані послуги Виконавцем на умовах 100 % післяплати кожної окремої судової партії, протягом 5 банківських днів після двостороннього підписання Акту приймання-передачі наданих Послуг, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Акт приймання-передачі наданих Послуг повинен бути підписаний протягом 5 робочих днів після підписання коносамента (-ів). (п.4.4 Договору)

Відповідно до п.2.1.9 Договору Замовник зобов`язаний у разі незгоди підписати акт приймання-передачі наданих Послуг у зазначений строк, з дня його отримання, Замовник надсилає Виконавцю свої обґрунтовані заперечення. У разі непідписання Замовником акту приймання-передачі наданих Послуг протягом 5 робочих днів з дня його отримання та ненадання обґрунтованих заперечень, акт наданих Послуг вважається підписаним, а Послуги прийняті у повному обсязі.

При цьому, Суд не приймає до уваги електронне листування на підтвердження надсилання на адресу Відповідача рахунків №№22, 23 від 16.08.2021 р. та актів здачі - приймання робіт (надання послуг) №92, №93 від 16.08.2021 р. на загальну суму 7778056 грн. 89 коп. з огляду на наступне. (а.с.64-67)

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ст. 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Частина перша статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначає, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, яка використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершує створення електронного документа.

Роздруківка електронної переписки не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів) в розумінні частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", відповідно до якої електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 904/2882/18, від 24.09.2019 у справі № 922/1151/18, від 28.12.2019 у справі № 922/788/19.

Однак, надані Позивачем електронні документи не скріплені електронним цифровим підписом, а тому Суд не приймає їх до уваги на підтвердження факту надсилання на адресу Відповідача рахунків №№22, 23 від 16.08.2021 р. та актів здачі - приймання робіт (надання послуг) №92, №93 від 16.08.2021 р. на загальну суму 7778056 грн. 89 коп.

Також Суд не приймає до уваги листи Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» №121 від 20.08.2021 р., №124 від 25.08.2021 р., оскільки в матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі докази на підтвердження направлення вказаних листів на адресу Відповідача й отримання їх останнім.

Листом №126 від 26.08.2021 року Позивач направив на адресу Відповідача рахунки №№22, 23 від 16.08.2021 р. та акти здачі - приймання робіт (надання послуг) №92, №93 від 16.08.2021 р. на загальну суму 7778056 грн. 89 коп., що підтверджується копіями фіскального чеку від 26.08.2021 р., накладної, опису вкладення у цінний лист. (а.с.22-24)

Як вбачається з інформації з офіційного веб-сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» за відстеженням поштового відправлення №710, лист №126 від 26.08.2021 року був отриманий уповноваженою особою Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» 28.08.2021 року.

Проте, Суд звертає увагу, що всупереч умовам Договору про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/09-21 від 19.04.2021 року Акціонерним товариством «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» не були підписані Акти здачі - приймання робіт (надання послуг) №92 від 16.08.2021 року на суму 1 397 469 грн. 34 коп., №93 від 16.08.2021 року на суму 6 380 587 грн. 55 коп., а також протягом 5 робочих днів з дня його отримання, тобто у строк по 03.09.2021 року, не надано заперечень щодо викладеного в Актах, а тому акти наданих Послуг вважаються підписаними, а надані послуги вважаються наданими Позивачем належним чином й прийнятими Відповідачем,

Судом розглянуті та відхилені заперечення Відповідача, що Позивачем не оформлені належним чином коносаменти, що виключає можливість підписання актів здачі - приймання робіт та виникнення у Відповідача обов`язку по оплаті, оскільки в матеріалах справи наявні належним чином оформлені коносаменти. (а.с.70-76)

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що на виконання умов Договору про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/09-21 від 19.04.2021 року Позивачем були надані послуги з перевалки зернових, олійних і бобових культур, а Відповідачем в свою чергу прийняті вказані послуги без заперечень і зауважень, що підтверджується Актами здачі - приймання робіт (надання послуг) №92 від 16.08.2021 року на суму 1 397 469 грн. 34 коп., №93 від 16.08.2021 року на суму 6 380 587 грн. 55 коп., а загалом на суму в розмірі 7 778 056 грн. 89 коп., у зв`язку з чим у Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» виник обов`язок по оплаті за надані й прийняті послуги.

При цьому, Судом враховано, що Акти здачі - приймання робіт (надання послуг) №92 від 16.08.2021 року на суму 1 397 469 грн. 34 коп., №93 від 16.08.2021 року на суму 6 380 587 грн. 55 коп. були підписані Акціонерним товариством «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» після відкриття провадження у даній справі. (а.с.162-163)

Таким чином, заборгованість Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» перед Позивачем за Договором про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/09-21 від 19.04.2021 року становить 7 778 056 грн. 89 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» в розмірі 7 778 056 грн. 89 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату наданих й прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 7 778 056 грн. 89 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Як встановлено Судом, 04.11.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю ТРАНССЕРВІС 2008» надіслало на адресу Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог №194 від 04.11.2021 року, якою на підставі статті 601 Цивільного кодексу України та ч.3 статті 203 Господарського кодексу України заявило про зарахування зустрічних однорідних вимог за договорами в сумі 22598906 грн. 89 коп. Після вказаного зарахування зустрічних однорідних грошових вимог:

- у АТ «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» буде відсутня заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю ТРАНССЕРВІС 2008» в сумі 22598906 грн. 89 коп. за Договором про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/09-21 від 19.04.2021 року та Актів наданих послуг: №92 від 16.08.2021 на суму 1 397 469,34 ПДВ (послуги з навантаження т/х АК DENISA); №93 від 16.08.2021 на суму 6 380 587,55 ПДВ (послуги з навантаження т/х т/х POCHARD S); №110 від 27.10.2021 на суму 14 820 850,00 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ (послуги з навантаження т/х ORANGE HARMONY)

- - заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю ТРАНССЕРВІС 2008» перед АТ «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» за договорами поставки від 28.10.2021 № 159 та №160 становитиме 35 324 275,63 грн. 63 коп., в т.ч. ПДВ. (а.с.

Відповідно до частин першої - третьої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Частиною 3 статті 203 Господарського кодексу України визначено, що господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

За своєю правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги - це одностороння угода, яка оформлюється заявою однієї з сторін, і якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі на підставі статті 16 ЦК України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду. Тобто, зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією із сторін у зобов`язанні, не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною.

Згідно ч.ч.1,2 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, установлених договором або законом.

Аналогічні положення закріплені у статті 601 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Недопустимість зарахування зустрічних вимог визначено у статті 602 ЦК України, відповідно до положень якої не допускається зарахування зустрічних вимог про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

З постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018р. у справі №914/3217/16, та постанов Верховного Суду від 16.04.2019р. у справі №911/483/18, від 01.10.2019р. у справі №910/12968/17, від 28.01.2020р. у справі №910/12738/18, згідно з якими вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути:

- зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Крім цього, між сторонами не повинно бути спору відносно характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання.

З правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 11.09.2019р. у справі №910/21566/17 вбачається, що наслідком здійснення такого правочину, як зарахування зустрічних однорідних вимог, є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством; за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми), відповідну заяву про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

У постановах від 28.02.2018 у справі №910/4312/17, від 04.07.2018 у справі №910/16430/16, від 05.07.2018 у справі №914/3013/16, від 19.07.2018 у справі №910/14503/16, від 26.09.2018 у справі №910/20105/17, від 04.04.2019 у справі №918/329/18 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначає, що відповідно до статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Заява про зарахування зустрічних вимог є одностороннім правочином. Зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявила одна із сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень статті 601 ЦК України та не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною. Якщо інша сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

У постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №920/18256/17 та від 02.04.2019 у справі 918/539/18, зазначено: "наявність заперечень однієї сторони не є перешкодою для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони. Однак апеляційний суд правильно зазначив, що припинення зобов`язання зарахуванням можливе не тільки за умов однорідності та зустрічності вимог сторін, строк виконання яких настав, але й за обов`язкової їх безспірності. Адже, за відсутності безспірності вимог спір по боргу за договором повинен бути вирішений в порядку позовного провадження, а до цього спірна сума не може бути прийнята судом як зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки вказане зарахування не підтверджується належними та допустимими доказами» (постанова у справі № 920/18256/17) та "заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування, а якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до суду, що в подальшому буде підставою для перегляду рішення в даній справі за новивиявленими обставинами" (постанова у справі №918/539/18).

Натомість у постановах від 22.08.2018 у справі №910/21652/17, від 11.09.2018 у справі №910/21648/17, від 27.05.2019 у справі №910/20107/17, від 24.06.2019 у справі №910/12026/18, від 23.07.2019 у справі №904/1299/18, від 15.08.2019 у справі №910/21683/17, від 11.09.2019 у справі №910/21566/17, від 25.09.2019 у справі №910/21645/17, від 26.05.2020 у справі №910/7807/19, від 11.06.2020 у справі №910/7804/19, від 14.07.2020 у справі №910/10471/19, від 19.08.2020 у справі № 911/2560/19, від 25.08.2020 у справі №б-23/75-02, від 23.09.2020 у справі №904/2215/19, від 12.11.2020 у справі №904/3173/19, від 25.11.2020 у справі №904/1806/19 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов наступного висновку: "Безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої із наведених умов виключає проведення зарахування у добровільному порядку".

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.01.2021 року по справі №910/11116/19 уточнено ці висновки наступним чином.

Безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором.

За дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним.

Заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.

Наявність на момент зарахування іншого спору (спорів) в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за зобов`язанням не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника.

Наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення.

Судом встановлено, що Акціонерним товариством «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» не надано жодних заперечень щодо можливості зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ТРАНССЕРВІС 2008» про зарахування зустрічних однорідних вимог №194 від 04.11.2021 року, а тому Суд приходить до висновку, що зобов`язання Відповідача перед Позивачем на суму в розмірі 7 778 056 грн. 89 коп., що виникли на підставі Договору про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/09-21 від 19.04.2021 року, строк виконання якого настав, є припиненими.

За таких підстав, підлягає закриттю провадження у справі №910/15215/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» в частині стягнення з Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» заборгованості у розмірі 7 778 056 грн. 89 коп.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 03.09.2021 р. по 14.09.2021 р. у розмірі 7 671 грн. 51 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за надані послуги за загальний період прострочки з 03.09.2021 р. по 14.09.2021 р. у розмірі 7 671 грн. 51 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку прострочення Відповідача, а саме не з 03.09.2021 року, а з 04.09.2021 р. А тому з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 3% річних за загальний період прострочки з 04.09.2021 р. по 14.09.2021 р. у розмірі 7 032 грн. 22 коп.

Таким чином, з Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» підлягає стягненню 3% річних у розмірі 7 032 грн. 22 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо розподілу судового збору в частині закриття провадження у справі, Суд зазначає.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

В разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов`язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача. Або у разі коли в позові відмовлено, але з обставин справи вбачається, що спір доведено до судового розгляду внаслідок ухилення відповідача від розгляду претензії позивача, якщо вона пред`являлася, то судовий збір також покладається на відповідача. При цьому якщо у відповідних випадках позивача звільнено від сплати судового збору, то останній стягується в доход державного бюджету України.

Отже, якщо наслідком закриття провадження у справі стали дії відповідача (сплата боргу після звернення позивача з позовом до суду тощо), здійснені судові витрати покладаються на нього.

Враховуючи те, що підставою звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» до суду з вказаним позовом стала неправомірна бездіяльність Відповідача, який не вжив заходів до поновлення порушених ним прав і законних інтересів Позивача, а після звернення до суду з вказаним позовом та відкриття провадження у справі №910/15215/21 Акціонерним товариством «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» було підписано акти здачі - приймання робіт (надання послуг), що надало Позивачу право на зарахування зустрічних однорідних вимог, Суд приходить до висновку, що витрати по сплаті судового збору в частині закриття провадження у справі покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Закрити провадження у справі №910/15215/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» в частині стягнення заборгованості у розмірі 7 778 056 грн. 89 коп.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008»- задовольнити частково.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» (01033, місто Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 1, Ідентифікаційний код юридичної особи 37243279) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» (67840, Одеська обл., Овідіопольський р-н, село Молодіжне, ВУЛИЦЯ ЗАЛІЗНИЧНА, будинок №3, Ідентифікаційний код юридичної особи 35818770) 3% річних у розмірі 7 032 (сім тисяч тридцять дві) грн. 22 (двадцять дві) коп. та судовий збір у розмірі 116 776 (сто шістнадцять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 34 (тридцять чотири) коп.

4. В іншій частині позову - відмовити.

5. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 13 грудня 2021 року.

Суддя О.В. Чинчин