ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2021 справа № 914/1132/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Андрусика В.Д., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Приватного підприємства «КЛУБ ПІКАССО», м. Львів

до відповідача-1: Виконавчого комітету Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача-2: Львівської міської ради, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

про: визнання недійсним рішення та скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідачів: Кулик А.Я. представник;

від третьої особи: Мотов Є.Г. представник

Обставини розгляду справи.

27.04.2021 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «КЛУБ ПІКАССО», м. Львів до Виконавчого комітету Львівської міської ради, м. Львів та Львівської міської ради, м. Львів про визнання недійсним рішення та скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності.

Ухвалою суду від 05.05.2021 позовну заяву залишено без руху.

13.05.2021 на адресу суду надійшла заява позивача про виправлення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 17.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.06.2021.

14.06.2021 на електронну адресу суду від представника відповідача-1 надійшло клопотання про об`єднання справ в одне провадження (вх. № 13834/21 від 14.06.2021).

Ухвалою від 14.06.2021 суд відклав вирішення клопотання представника відповідача-1 про об`єднання справ в одне провадження до наступного підготовчого засідання, відклав підготовче засідання на 24.06.2021.

14.06.2021 через канцелярію суду від Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (вх. №2516/21 від 14.06.2021).

17.06.2021 через канцелярію суду від відповідачів надійшли клопотання про залучення третьої особи (вх. №2582/21 від 17.06.2021) та відзив на позовну заяву (вх. №14233/21 від 17.06.2021).

Ухвалою від 24.06.2021 суд відмовив в задоволенні клопотання про об`єднання справ в одне провадження, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, відклав підготовче засідання на 12.07.2021.

08.07.2021 через канцелярію суду від Приватного підприємства «КЛУБ ПІКАССО» надійшла відповідь на відзив (вх. №15924/21 від 08.07.2021).

Ухвалою від 12.07.2021 суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів, відклав підготовче засідання на 26.08.2021.

25.08.2021 через канцелярію суду від Приватного підприємства «КЛУБ ПІКАССО» надійшли доповнення до відповіді на відзив (вх. №19575/21 від 25.08.2021).

З огляду на те, що за результатами підготовчого провадження було вирішено усі необхідні завдання, сторонами подані усі докази, які доводять обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, ухвалою від 26.08.2021 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.09.2021.

Ухвалою від 13.09.2021 суд відклав судове засідання на 27.09.2021.

Ухвалою від 27.09.2021 суд відклав судове засідання на 11.10.2021.

Ухвалою від 11.10.2021 суд відклав судове засідання на 25.10.2021.

В судовому засіданні 25.10.2021 було оголошено перерву до 04.11.2021.

Ухвалою від 04.11.2021 суд відклав судове засідання на 25.11.2021.

25.11.2021 на електронну адресу суду від Приватного підприємства «КЛУБ ПІКАССО» надійшло клопотання про долучення доказу (вх. №28289/21 від 25.11.2021).

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

З огляду на те, що позивачу було відомо про зазначений у вищевказаному клопотанні доказ (який вказано підставою для державної реєстрації, про що зазначено в отриманій позивачем 27.04.2021 інформаційній довідці №254493434, яка долучена до позовної заяви), що спростовує наведені ним доводи про поважність причин неподання такого доказу у встановлений термін, судом вказаний до розгляду не приймається.

Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.07.2001 між позивачем та відповідачем було укладено договір №11 оренди цілісного майнового комплексу, відповідно до умов якого позивачу було передано в оренду цілісний майновий комплекс державного комунального підприємства кінотеатр «Зірка», розташований за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 88. 30.08.2017 Виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №765, яким вирішено зареєструвати за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради право комунальної власності на нежитлові приміщення за адресою Зелена, 88. 16.02.2018 державним реєстратором на підставі вищевказаного рішення виконкому до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис за №24959811, яким за Львівською міською радою зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101, загальною площею 560,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Зелена, буд. 88. На думку позивача, його право порушено відповідачами внаслідок реєстрації приміщень по вул. Зелена, 88 у м. Львові як окремого об`єкта нерухомого майна, а не в складі цілісного майнового комплексу, так як законодавством встановлено спеціальний комплекс заходів і процедур, пов`язаних з поверненням орендованого державного майна (інвентаризації і оцінки майна орендованих підприємств, визначення часток держави і орендаря у цьому майні, врахування заборгованості орендарів по орендних платежах, приймання-передавання майна, вибору організаційно-правової форми підприємства, заснованого на поверненому після оренди державному майні і, при необхідності та згодою орендаря, майні орендаря). Таким чином, слід визнати недійсним п. 1 додатку рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 30.08.2017 №765 та скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності за Львівською міською радою на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101, що внесений державним реєстратором 16.02.2018 за №24959811.

В судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема, відповідач зазначив, що відповідачем правомірно зареєстровано право власності не об`єкти нерухомості, спірне рішення не порушує права орендаря, оскільки не впливає на відносини оренди та зобов`язання сторін за договором за договором оренди. Також позивачем у позовній заяві не зазначено, яким чином проведена реєстрація права комунальної власності порушує його права як орендаря та яким чином змінились правові відносини між сторонами після проведення реєстрації права власності. Позивач не вказує, що він вважає себе власником майна за адресою . Львів, вул. Зелена, буд. 88, а тому вказане свідчить про відсутність спору про право власності на спірне майно (позивач не оспорює право власності відповідача). Таким чином позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні слід відмовити.

В судових засіданнях представник третьої особи проти позову заперечив з огляду на його безпідставність.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, у процесі розгляду справи суд встановив наступне.

20.07.2001 між Приватним підприємством «Палома» (орендар) та Управлінням ресурсів Львівської міської ради (орендодавець) на виконання рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №198 від 04.05.2001 «Про оренду цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства кінотеатр «Зірка» було укладено договір №11 оренди цілісного майнового комплексу.

За цим договором орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного комунального підприємства кінотеатр «Зірка», розташований за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 88, вартість якого визначена відповідно до інвентаризації проведеної станом на 01.07.2001 та балансу станом на 01.07.2001 і становить 136 756,70 грн, у тому числі: основні матеріальні засоби за залишковою вартістю 135 025,50 грн (п. 1.1. договору).

Згідно п. 2.1. та п. 10.1. договору, орендар приймає в строкове платне користування об`єкт оренди на термін з 01.07.2001 до 01.07.2011.

Відповідно до рішення засновника ПП «Палома» від 29.02.2008 №5, ПП «Палома» реорганізоване шляхом виділення з його складу нової юридичної особи Приватного підприємства «Клуб Пікассо» та передано останньому права та обов`язки згідно договору №11 оренди цілісного майнового комплексу від 20.07.2001.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.10.2015 у справі №914/3532/13 за позовом прокурора Личаківського району м. Львова в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до Приватного підприємства «Клуб Пікассо» про внесення змін в договір оренди цілісного майнового комплексу від 20.07.2001 встановлено, що з 01.07.2011 договір оренди цілісного майнового комплексу пролонгований на той самий строк і на тих самих умовах.

30.08.2017 Виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №765 «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлові приміщення, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Львова». Вказаним рішенням вирішено зареєструвати за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради право комунальної власності на нежитлові приміщення, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Львова, є ізольованими, не належать до житлового фонду, не перебувають у загальному користуванні мешканців будинку та не є допоміжними згідно переліку, який є додатком до даного рішення. В п. 1. додатку до рішення виконкому від 30.08.2017 №765 вказано об`єкт за адресою Зелена, 88, загальною площею 560,9 кв.м, яке складається: з підвалу індекс/літера приміщення 1, 2, 3, 4, 5, 6; першого поверху індекс/літера приміщення 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14. 15, 16, 17; другого поверху індекс/літера приміщення 23, 24, 26; антресоль індекс/літера приміщення 18, 19, 20, 21, 22, 25.

16.02.2018 державним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради на підставі вищевказаного рішення виконкому від 30.08.2017 №765 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис за №24959811, яким за Львівською міською радою зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101, загальною площею 560,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Зелена, буд. 88, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №254493434 від 27.04.2021.

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсними п. 1 додатку рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 30.08.2017 №765 «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлові приміщення, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Львова» та скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності за Львівською міською радою на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101, загальною площею 560,9 кв.м, що внесений державним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради 16.02.2018 за №24959811.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Відтак, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковим до виконання на відповідній території.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення (ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Як передбачено частиною 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Позивач в обґрунтування незаконності п. 1 додатку рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 30.08.2017 №765 вказує на те, що рішення у цій частині прийняте з порушенням закону, оскільки ним визнано за Львівською міською радою визнано право власності на окремі об`єкти нерухомого майна, яке є єдиним майновим комплексом, що перебуває в оренді позивача. Визнання за Львівською міською радою права власності на окремі об`єкти єдиного майнового комплексу та здійснення державної реєстрації такого права на думку позивача унеможливлює реалізацію положень є Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, який затверджений наказом Фонду державного майна України від 07.08.1997 №847 щодо інвентаризації єдиного майнового комплексу, визначення часток сторін у єдиному майновому комплексі, тощо.

Згідно частини 3 статті 66 ГК України, єдиний майновий комплекс підприємства визнається нерухомістю і може бути об`єктом купівлі-продажу та інших угод, на умовах і в порядку, визначених цим Кодексом та законами, прийнятими відповідно до нього.

Відповідно до статті 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Частинами 1, 2 статті 191 ЦК України встановлено, що підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торгівельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 182 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Частиною 4 ст. 182 ЦК України передбачено, що порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Водночас, у ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наведено виключний перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав, серед яких відсутня така підстава, як подання документів на реєстрацію майна, яке є складовою єдиного майнового комплексу.

Таким чином, наведеними положеннями законодавства не встановлено обмежень чи заборони щодо державної реєстрації особою права власності на нерухоме майно, яке є складовими єдиного майнового комплексу. Натомість, вищевказаними положеннями законодавства передбачено, що у складі єдиного майнового комплексу можуть бути різні види майна, зокрема, й будівлі, які визнаються нерухомим майном та право на які підлягає державній реєстрації.

Водночас, позивачем у позовній заяві не зазначено та не обґрунтовано доказами, що на момент подання позову він претендує на набуття у власність спірного нерухомого майна чи його частини. Зокрема, позивачем не зазначено, що під час укладення договору №11 від 20.07.2001 та протягом стоку його дії сторони брали на себе зобов`язання щодо участі орендаря у покращенні майна, яке отримано ним в оренду, орендодавець брав на себе зобов`язання щодо виділення орендарю частки в орендованому майні за результатами виконання умов договору. В матеріалах справи докази на підтвердження таких обставин відсутні.

Відповідно до ч. 2. ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди єдиного майнового комплексу уповноважений орган управління або його правонаступник зобов`язаний прийняти рішення про балансоутримувача єдиного майнового комплексу, повідомити про це орендодавця та забезпечити прийняття єдиного майнового комплексу на баланс протягом трьох місяців з дати отримання рішення про припинення договору оренди згідно з Порядком повернення орендованих єдиних майнових комплексів після припинення або розірвання договору оренди, встановленим Кабінетом Міністрів України. Орендар зобов`язаний передати єдиний майновий комплекс підприємству, визначеному уповноваженим органом управління або його правонаступником, а балансоутримувач та уповноважений орган управління зобов`язані прийняти єдиний майновий комплекс згідно з Порядком повернення орендованих єдиних майнових комплексів після припинення або розірвання договору оренди, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Станом на дату розгляду даної справи чинним є Порядок повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, який затверджений наказом Фонду державного майна України від 07.08.1997 №847. Вказаним порядком регулюється здійснення комплексу заходів і процедур, пов`язаних з поверненням орендованого державного майна: інвентаризації і оцінки майна орендованих підприємств, визначення часток держави і орендаря у цьому майні, врахування заборгованості орендарів по орендних платежах, приймання-передавання майна, вибору організаційно-правової форми підприємства, заснованого на поверненому після оренди державному майні і, при необхідності та за згодою орендаря, майні орендаря.

11.03.2020 у зв`язку з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Вказаною постановою на всій території України запроваджено карантин в період з 12.03.2020 по 03.04.2020 та заборонено відвідування закладів освіти її здобувачами, роботу суб`єктів господарювання, регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів, перевезення пасажирів метрополітенами, перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення, та введено інші обмеження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239 строк карантину продовжено до 24.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №291 строк карантину продовжено до 11.05.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 строк карантину продовжено до 22.05.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» (з наступними змінами) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22.05.2020 до 22.06.2020 на території зокрема, Львівської області, із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №500 строк карантину продовжено до 31.07.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 строк карантину продовжено до 19.12.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції станом на дату розгляду справи) на території України установлено карантин з 19.12.2020 до 31.12.2021.

Законом України «Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 04.12.2020 пункт 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» було доповнено підпунктом 5, відповідно до якого для суб`єктів господарювання, діяльність яких була заборонена/обмежена на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), строки дії договорів оренди державного та комунального майна, які закінчуються у цей період, продовжуються на період карантину та обмежувальних заходів, а також протягом одного місяця з дня його/їх закінчення.

Відповідно до п. 5.1. договору №11 від 20.07.2001 об`єкт оренди наданий для організації концертно-видовищної діяльності.

Згідно інформації, відображеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua) щодо Приватного підприємства «КЛУБ ПІКАССО» (ідентифікаційний код 35943400), одними з видів його діяльності є 90.02 Діяльність із підтримки театральних і концертних заходів та 90.04 Функціювання театральних і концертних залів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 також було затверджено Перелік основних видів економічної діяльності, стосовно яких здійснюються обмежувальні протиепідемічні заходи, пов`язані із поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до якого до види діяльності 90.02 Діяльність із підтримки театральних і концертних заходів та 90.04 Функціонування театральних і концертних залів включено у вказаний Перелік.

З наведеного вбачається, що чинним законодавством передбачено можливість продовження строку договору оренди на період карантину для суб`єктів господарювання, діяльність яких обмежена у зв`язку із дією карантину.

З огляду на вказані положення чинного законодавства щодо можливості продовження договору оренди на період карантину, відсутності станом на дату розгляду даної справи документально оформлених дій сторін щодо припинення правовідносин з оренди єдиного майнового комплексу, суд вважає, що договір №11 оренди цілісного майнового комплексу від 20.07.2011 є продовженим на строк, що дорівнює періоду карантину та обмежувальних заходів, а також протягом одного місяця з дня його/їх закінчення. Внаслідок наведеного, доводи позивача про необхідність застосування до правовідносини сторін положень Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди є передчасними, оскільки положення цього Порядку повинні застосовуватися до правовідносин сторін після припинення договору.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать, що прийняття оспорюваного рішення не порушило прав та охоронюваних інтересів позивача. Зважаючи на відсутність підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним, відсутніми є підстави для скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а тому в позові слід відмовити.

Оскільки спір виник з вини позивача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 25.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 02.12.2021.

Суддя Мазовіта А.Б.