РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.12.2021Справа № 910/17616/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ОІЛТРЕЙД"

про стягнення 112 597, 11 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ОІЛТРЕЙД" про стягнення 112 597, 11 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2017 порушено провадження у справі за № 910/17616/17 та призначено судове засідання.

Представник відповідача 29.11.2017 подав до суду відзив та клопотання про зупинення провадження у справі № 910/17616/17 до прийняття рішення у справі № 910/19955/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 провадження у справі № 910/17616/17 зупинено до вирішення справи №910/19955/17.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/1991/21 від 03.11.2021 призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 .

За результатами проведення автоматизованого розподілу справу № 910/17616/17 передано для розгляду судді Кирилюк Т.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 справу № 910/17616/17 вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін зі стадії відкриття провадження у справі. Поновлено провадження у справі № 910/17616/17.

Судом встановлено, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження та найменування відповідача змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Лівакс» (87500, Донецька область, місто Маріуполь, Центральний район, вулиця Аеродромна, будинок 7, офіс 18), а найменування позивача - на Акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ».

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленнями про вручення № 945, № 937 за адресами сторін, які вказані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 945 вбачається, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 року у справі № 910/17616/17 вручено уповноваженому представнику позивача - 18.11.2021 року.

До Господарського суду міста Києва 02.12.2021 повернувся конверт з поштовим відправленням № 937 із відміткою про повернення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з частиною третьою статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сторони належним чином повідомлені про поновлення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 01.03.2016 укладено договір № 1660-ЦД, за яким відповідач зобов`язався поставити позивачу дизельне паливо, а позивач - прийняти та оплатити його вартість.

Специфікацією від 02.09.2016 до договору № 1660-ЦД від 01.03.2016 сторони узгодили поставку дизельного палива у кількості 15 тонн загальною вартістю 297 090, 00 грн.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з пунктом 3.1 договору № 1660-ЦД від 01.03.2016 поставка товару здійснюється партіями в кількості, за ціною і у строки, узгоджені сторонами у специфікації.

Специфікацією від 02.09.2016 до договору № 1660-ЦД від 01.03.2016 передбачено, що поставка товару здійснюється до 30.09.2016.

Матеріали справи не містять доказів поставки відповідачем позивачу товару за договором № 1660-ЦД від 01.03.2016.

Враховуючи, що відповідач не поставив позивачу товар, останній просить суд стягнути з відповідача 14 854, 50 грн. - штрафу та 97 742, 61 грн. - пені, нарахованої за період часу з 01.10.2016 по 26.08.2017.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що у нього відсутня вина з неналежного виконання умов договору № 1660-ЦД від 01.03.2016, оскільки поставка товару не могла бути здійснена у зв`язку з підвищенням на ринку вартості нафтопродуктів.

Згідно статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Вступаючи у договірні відносини, боржник несе ризики можливої відсутності на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, та відсутності у нього необхідних коштів.

Підвищення вартості нафтопродуктів не є підставою для невиконання відповідачем своїх зобов`язань з поставки товару за договором № 1660-ЦД від 01.03.2016.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 5.2 договору № 1660-ЦД від 01.03.2016 передбачено, що у разі не поставки (недопоставки) або поставки (допоставки) товару з порушенням строків, визначених у договорі чи у відповідній специфікації, відповідач, за письмовою вимогою позивача, сплачує останньому неустойку у вигляді штрафу в розмірі 5 % від вартості товару. У випадку порушення відповідачем своїх зобов`язань понад 10 календарних днів, відповідач додатково, за письмовою вимогою позивача, сплачує пеню у розмірі 0, 1 % від вартості не поставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення.

Матеріали справи не містять доказів направлення позивачем відповідачу письмової вимоги сплатити 5 % штрафу у розмірі 14 854, 50 грн. та нараховану за період часу з 01.10.2016 по 26.08.2017 пеню у розмірі 97 742, 61 грн., у зв`язку з чим позивачем не дотримано договірних умов стягнення пені та штрафу.

Враховуючи наведене, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 14 854, 50 грн. - штрафу та 97 742, 61 грн. - пені, нарахованої за період часу з 01.10.2016 по 26.08.2017.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк