ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.12.2021 Справа № 905/1981/21

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, адреса: 03680, м. Київ вул. Єжи Гендройця, буд.5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (, адреса: 49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" (; адреса: 85612, Донецька область, Мар`їнський р-н, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд.34),

про: стягнення 82565,00 грн.

суддя Величко Н.В.

без виклику сторін, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" про стягнення штрафу в розмірі 82565,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті проведення контрольного зважування вагону №56176050, що прибув груповою відправкою за накладною №49893480, встановлено, що маса вантажу у вагоні №56176050, вказана відправником в залізничній накладній №49893480 у графі "маса вантажу" не відповідає масі вантажу встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу, а саме: у вагоні №56176050 - менше ваги зазначеної в залізничній накладній №48122261 на 6100 кг, про що складено комерційний акт №45003/790 від 09.08.2021. Посилаючись на ст.ст.118, 122 Статуту залізниць, позивач вказує, що неправильне зазначення у накладній маси вантажу є підставою для стягнення з відповідача штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Матеріалам присвоєно єдиний унікальний номер справи № 905/1981/21. За наслідками автоматизованого розподілу судових справ між суддями, матеріали передані на розгляд судді Величко Н.В.

Ухвалою господарського суду від 25.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; надано сторонам строк для реалізації своїх прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву № 01-254 від 08.11.2021 проти задоволення позову заперечує (вх.№21699/21 від 11.11.2021), обґрунтовуючи це тим, що є неналежним відповідачем у справі, оскільки за залізничною накладною № 49893480 та у комерційному акті №450003/790 від 09.08.2021 (додатки до позовної заяви), відправником вантажу зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (, адреса: Донецька область, Мар`їнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна, 1А), у той же час відповідачем у справі визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська теплова електрична станція» (; адреса: 85612, Донецька область, Мар`їнський р-н, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34).

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частинною 3 ст. 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 120 ГПК України.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та надавши оцінку кожному поданому доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини справи, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке:

Відповідно до наданих позивачем матеріалів, 08.08.2021 вантажовідправником, Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ», за залізничною накладною № 9893480 зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці направлено вагони №53188116, №56176050, №56028566, №56046162, №56600216, №60460144, №56275514, №62522529, №62610050, №59955203, №61078606 з вантажем вугілля кам`яне марки Г-газовий, вантаж у твердому стані, вологість 0%.

09.08.2021 на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці за наслідками перевірки маси вантажу у вагоні № 56176050 складено акти загальної форми № 1412, 3224Т та комерційні акти № 450003/790, № 450003/790/1088.

Даними актами зафіксовано факт невідповідності маси вантажу, визначеної відправником, встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу масі. Перевіркою виявлено, що у накладній 49893480 по вагону №56176050 відправником вказано масу нетто 69000кг, фактична маса нетто склала 62900кг, що менше ваги вказаній у документі на 6100кг., в технічному відношенні вагон справний, маркування непорушене, поглиблень немає, течі вантажу немає. У графі «відправник» зазначено «ТОВ ДТЕК Курахівська ЦЗФ».

Посилаючись на ст.ст.118, 122 Статуту залізниць, позивач вказує, що неправильне зазначення у накладній маси вантажу є підставою для стягнення з відповідача штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, що за розрахунком позивача складає 82565,00 грн. (16513,00 грн. сума провізної плати * 5). При цьому відповідачем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська теплова електрична станція».

За змістом пунктів 6, 105, 118, 122 Статуту залізниць вбачається, що залізничні перевезення оформляються накладною як обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 122 Статуту залізниць передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць передбачено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За змістом ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що саме вантажовідправник, який вказаний у накладній, несе відповідальність, передбачену законом.

Як встановлено судом, вантажовідправником за залізничною накладною є Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (, адреса: Донецька область, Мар`їнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна, 1А)

Позов у даній справі пред`явлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська теплова електрична станція» (; адреса: Донецька область, Мар`їнський р-н, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34), яке є іншою самостійною юридичною особою.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі Закон), Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Статтею 9 Закону передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності), місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з приписами ст. 10 Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про зміну найменування відправника, припинення вантажовідправника чи правонаступництво відповідачем вимог до вантажовідправника тощо. В доданих до матеріалів позовної заяви документах, які на думку позивача, підтверджують його позовні вимоги до відповідача (ТОВ «ДТЕК Курахівська теплова електрична станція»), відправником є саме ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (, адреса: Донецька область, Мар`їнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна, 1А). Тобто, позов подано до неналежного відповідача.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження замінити первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Однак за власною ініціативою суд не може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем. (Наведене узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.09 2019 у справі № 910/7122/17 (12-78гс19) (п.38 постанови)).

Вирішення питання щодо заміни належного відповідача здійснюється лише під час розгляду справи в суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті. Однак за власною ініціативою суд не може залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (наведену правову позицію викладено у постанові ВП ВС від 11.09.2019 у справі № 910/7122/17).

А відтак, за відсутності відповідного клопотання позивача, суд позбавлений процесуальної можливості залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем, оскільки ця дія суду може порушити один із основоположних принципів процесуального закону - принцип диспозитивності.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (наведену правову позицію викладено у постанові ВП ВС від 11.09.2019 у справі № 910/7122/17).

Отже, заміна відповідача у справі може бути здійснена виключно за клопотанням позивача, в той час як суд позбавлений можливості здійснити заміну відповідача за власною ініціативою (навіть якщо суд встановить, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом).

Судом встановлено, що позов подано не до тієї юридичної особи, яка повинна відповідати за позовом, у той же час, позивачем не заявлено клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

За змістом ст. 13 ГПК України установлено такий принцип господарського судочинства, як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

За приписом ст. 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Господарським судом встановлено, що докази, що надані позивачем, на підтвердження своїх вимог до відповідача про стягнення штрафу в розмірі 82565,00 грн. не є належними в розумінні ст.ст. 74-76 ГПК України та не підтверджують існування будь-яких правовідносин між позивачем та відповідачем, у тому числі факту неправильного зазначення відповідачем у накладній маси вантажу, яке й стало підставою для стягнення з останнього штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судовий збір відповідно до ст.129 ГПК України покладається на позивача повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати за розгляд справи покласти на позивача.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписано 13.12.2021.

Суддя Н.В. Величко