ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"09" грудня 2021 р. Справа № 906/280/19.

Господарський суд Житомирської області у складі

cудді Шніт А.В.

розглянув заяву керівника Коростенської окружної прокуратури №52-87-5939вих-21 від 01.11.2021 про заміну сторони виконавчого провадження у справі

за позовом Керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі

1) Житомирської обласної державної адміністрації;

2) Малинської районної державної адміністрації Житомирської області;

3) Головківської сільської ради Малинського району;

до Приватного підприємства "Будсервіс Малин Плюс"

про стягнення заборгованості з орендної плати, повернення земельної ділянки,

за участю представників сторін:

прокурор: Тарасюк В.С., службове посвідчення №058855 від 21.12.2020;

від стягувачів: не з`явились;

від боржника: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 04.11.2020 позов задоволено частково; постановлено стягнути з Приватного підприємства "Будсервіс Малин Плюс" на користь Головківської сільської ради 63 396,39грн заборгованості з орендної плати; 976,71грн пені; Приватному підприємству "Будсервіс Малин Плюс" повернути Малинській районній державній адміністрації Житомирської області земельну ділянку з кадастровим номером :09:000:0005 площею 0,5 га, що знаходиться за межами населеного пункту с. Головки Малинського району на території Головківської сільської ради Малинського району згідно акту приймання-передачі; з Приватного підприємства "Будсервіс Малин Плюс" стягнути на користь Житомирської обласної прокуратури 3 842,00грн судового збору; в іншій частині позову відмовити.

На примусове виконання рішення суду від 04.11.2020 видано накази №906/280/19 від 02.12.2020.

03.11.2021 до суду від керівника Коростенської окружної прокуратури надійшла заява №52-87-5939вих-21 від 01.11.2021 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №906/280/19, а саме:

- у наказі Господарського суду Житомирської області №906/280/19 від 02.12.2020, яким постановлено Приватному підприємству "Будсервіс Малин Плюс" повернути Малинській районній державній адміністрації Житомирської області земельну ділянку з кадастровим номером :09:000:0005 площею 0,5 га, що знаходиться за межами населеного пункту с. Головки Малинського району на території Головківської сільської ради Малинського району згідно акту приймання-передачі, стягувача - Малинську районну державну адміністрацію Житомирської області (ідентифікаційний код 04053559) на Чоповицьку селищну раду (11620, Житомирська область, Коростенський район, смт Чоповичі, вул. Вайсера, буд. 1А; ідентифікаційний код 04346250);

- у наказі Господарського суду Житомирської області №906/280/19 від 02.12.2020, яким з Приватного підприємства "Будсервіс Малин Плюс" стягнуто на користь Головківської сільської ради 63 396,39грн заборгованості з орендної плати; 976,71грн пені, стягувача - Головківську сільську раду (ідентифікаційний код 04346698) на Чоповицьку селищну раду (11620, Житомирська область, Коростенський район, смт Чоповичі, вул. Вайсера, буд. 1А; ідентифікаційний код 04346250).

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Чоповицької селищної ради від 16.12.2020 №16 Головківську сільську раду приєднано до Чоповицької територіальної громади та встановлено, що Чоповицька селищна рада є правонаступником Головківської сільської ради.

Крім того, вказано, що згідно додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1635-р "Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій" Малинську районну державну адміністрацію приєднано до Коростенської районної державної адміністрації і, таким чином, здійснено реорганізацію з подальшим припиненням вказаної юридичної особи.

Ухвалою суду від 04.11.2021 постановлено заяву керівника Коростенської окружної прокуратури №52-87-5939вих-21 від 01.11.2021 про заміну сторони виконавчого провадження прийняти до розгляду; розгляд заяви призначити на 15.11.2021.

Ухвалою суду від 15.11.2021 відкладено розгляд заяви керівника Коростенської окружної прокуратури про заміну сторони виконавчого провадження на 30.11.2021.

Ухвалою суду від 30.11.2021 відкладено розгляд заяви керівника Коростенської окружної прокуратури про заміну сторони виконавчого провадження на 09.12.2021.

08.12.2021 до суду засобами електронного зв`язку від Коростенської окружної прокуратури надійшло пояснення №52-87-6416вих.21 від 07.12.2021.

08.12.2021 на електронну пошту суду від Чоповицької селищної ради надійшло клопотання №1292/02-20 від 08.12.2021 про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження без участі повноважного представника останньої.

Прокурор у судовому засіданні 09.12.2021 підтримала заяву про заміну сторони виконавчого провадження у справі №906/280/19 та просила її задовольнити.

Стягувачі та боржник уповноважених представників в судове засідання 09.12.2021 не направили.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про задоволення вимог заяви, враховуючи наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав. Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" об`єднана територіальна громада вважається утвореною за цим Законом з дня набрання чинності рішеннями всіх рад, що прийняли рішення про добровільне об`єднання територіальних громад, або з моменту набрання чинності рішенням про підтримку добровільного об`єднання територіальних громад на місцевому референдумі та за умови відповідності таких рішень висновку, передбаченому частиною четвертою статті 7 цього Закону.

Об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

У разі об`єднання всіх територіальних громад одного району в одну об`єднану територіальну громаду все майно спільної власності територіальних громад такого району є комунальною власністю об`єднаної територіальної громади, а пов`язані з таким майном права та обов`язки належать об`єднаній територіальній громаді з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

З дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою, у порядку, визначеному цим Законом, здійснюється реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, та розміщених поза адміністративним центром об`єднаної територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні юридичні особи - сільські, селищні, міські ради припиняються у порядку, визначеному цим Законом.

Юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків всіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.

Суд бере до уваги, що Постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ "Про утворення та ліквідацію районів" утворено, зокрема, Коростенський район (з адміністративним центром у місті Коростень) у складі територій у складі територій Білокоровицької сільської, Гладковицької сільської, Горщиківської сільської, Іршанської селищної, Коростенської міської, Лугинської селищної, Малинської міської, Народицької селищної, Овруцької міської, Олевської міської, Словечанської сільської, Ушомирської сільської, Чоповицької селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №481-р від 15.04.2020 "Про затвердження перспективного плану формування територій громад Житомирської області" затверджено спроможну Чоповицьку територіальну громаду з адміністративним центром у смт Чоповичі, до складу якої увійшли Чоповицька, Барвінківська, Владівська, Головківська, Йосипівська, Скуратівська, Шевченківська територіальні громади Малинського району.

Рішенням Чоповицької селищної ради №16 від 16.12.2020 "Про початок реорганізації Владівської, Головківської, Скуратівської сільських рад Малинського району Житомирської області шляхом приєднання до Чоповицької селищної ради" (а.с. 20-22, т.2) Головківську сільську раду приєднано до Чоповицької територіальної громади та встановлено, що Чоповицька селищна рада є правонаступником Головківської сільської ради.

При цьому, відповідно до наявної в матеріалах справи інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.03.2021 Головківську сільську раду припинено в результаті її реорганізації (а.с. 17-19, т.2).

Таким чином, у зв`язку з приєднанням Головківської сільської ради до Чоповицької територіальної громади, до неї перейшли всі права та обов`язки вказаного органу місцевого самоврядування.

На виконання вищевказаної постанови Верховної Ради України, Кабінетом Міністрів України видано розпорядження від 16.12.2020 №1635-р "Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій", згідно з якою необхідно здійснити реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих вище вказаною постановою Верховної Ради України, шляхом їх приєднання до районних державних адміністрацій, утворених згідно із вказаним розпорядженням.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1635-р "Про реорганізацію та утворення райдержадміністрацій" до Коростенської райдержадміністрації приєднується, зокрема, Малинська райдержадміністрація.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 06.01.2021 Малинська районна державна адміністрація перебуває в стані припинення в результаті її реорганізації (а.с. 15-16, т.2).

Відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення врегульований ст.107 Цивільного кодексу України, відповідно до положень якої після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, установлених законом.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передання не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто, при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється у результаті реорганізації.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані ст.52 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

За загальним правилом, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного право набуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Водночас, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі, на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). При універсальному правонаступництві до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Таке правонаступництво має місце у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. При частковому (сингулярному) правонаступництві, до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.

Верховний Суд у постанові від 04.11.2020 у справі №922/817/18 зазначив, що за висновком Великої палати ВС, викладеним у постанові від 16.06.2020 у справі №910/5953/17, якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до новоствореної юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями. При цьому Велика палата Верховного Суду в зазначеній постанові визнала помилковим висновок попередніх інстанцій про те, що правонаступництво не відбулось за відсутності в реєстрі запису про припинення юридичної особи, яка реорганізовувалась шляхом злиття; з огляду на викладене та те, що положеннями ст.104, 107 ЦК не визначений момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється у зв`язку з реорганізацією, суд вважає, що такий момент не може пов`язуватися з внесенням запису до державного реєстру про припинення реорганізованої юридичної особи.

Зазначене кореспондується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц.

Суд також враховує правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17, згідно якої при реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності. При реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже, правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий. Якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до новоствореної юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями.

Варто зазначити, що відповідно до ч.1,2 ст.83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;

в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Статтею 122 Земельного кодексу України визначено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Пунктом 24 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України (набрав чинності 27.05.2021) визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Отже, з огляду на викладене, зокрема, враховуючи те, що повноваженнями з розпорядження земельними ділянками за межами населеного пункту (окрім встановлених ст.122 Земельного кодексу України категорій земель), місцеві державні адміністрації не наділені, повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою, кадастровий номер :09:000:0005, площею 0,5га, що знаходиться за межами населеного пункту с. Головки Коростенського району, належить до компетенції Чоповицької селищної ради.

Таким чином, правонаступником у питанні повернення вказаної вище земельної ділянки для подальшого розпорядження нею є Чоповицька селищна рада.

Відповідно до ст.334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що судові рішення у відповідності до вимог до ст.124 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви Керівника Коростенської окружної прокуратури №52-87-5939вих-21 від 01.11.2021 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №906/280/19.

Керуючись статтями 52, 233-235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву керівника Коростенської окружної прокуратури №52-87-5939вих-21 від 01.11.2021 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №906/280/19 задовольнити.

2. Замінити сторону виконавчого провадження стягувача - Малинську районну державну адміністрацію Житомирської області (11601, Житомирська область, місто Малин, площа Соборна, буд. 6А, ідентифікаційний код 04053559) на правонаступника - Чоповицьку селищну раду (11620, Житомирська область, Коростенський район, смт Чоповичі, вул. Вайсера, буд. 1А; ідентифікаційний код 04346250) у наказі Господарського суду Житомирської області №906/280/19 від 02.12.2020, яким постановлено Приватному підприємству "Будсервіс Малин Плюс" повернути Малинській районній державній адміністрації Житомирської області земельну ділянку з кадастровим номером :09:000:0005 площею 0,5 га, що знаходиться за межами населеного пункту с. Головки Малинського району на території Головківської сільської ради Малинського району згідно акту приймання-передачі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 14.12.2021.

Суддя Шніт А.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - Коростенській місцевій прокуратурі (рек. з пов.) та на електронну адресу:

3 - Житомирській обласній прокуратурі

4 - Житомирській обласній державній адміністрації (рек.)

5 - Малинській районній державній адміністрації Житомирської області (рек.)

6 - Головківській сільській раді (рек.)

7 - ПП "Будсервіс Малин Плюс" (рек.)

8 - Чоповицькій селищній раді ((11620, Житомирська обл., Коростенський район, селище Чоповичі, вул. Вайсера, 1А) (рек. з пов.)

та на електронну адресу: