РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2021 року м. Чернігів справа № 927/682/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Селіван Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви
за позовом Заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури (17500, м. Прилуки Чернігівської області, вул. 1 Травня, 50-а ()) в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України 01010, м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 9 ()
До 1. Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М.Ремесла Національної академії аграрних наук України 17580, с. Івківці Прилуцького району Чернігівської області, вул. Незалежності, 3-а ()
2. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» 17311, с. Калюжинці Срібнянського району Чернігівської області, вул. Незалежності, 51 ()
про визнання недійсним договору

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: Лутай Н.М. - адвокат (ордер серії ЧВ № 1017014 від 29.07.2021)

від відповідача-2: Титок Д.О. - адвокат, дов. від 21.09.2020 № 21/09 (в судових засіданнях 01.11.2021 та 16.11.2021), Коленченко О.О. - адвокат, дов. від 06.07.2021 № 06/07-1 (в судовому засіданні 01.11.2021)

В судовому засіданні прийняла участь заступник начальника відділу Чернігівської обласної прокуратури Лепська Н.П. (посв. від 01.06.2021 № 064720)

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні з 01.11.2021р. по 16.11.2021р. та з 16.11.2021р. по 29.11.2021р., на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 29.11.2021р., на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2020 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України до Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М.Ремесла Національної академії аграрних наук України та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» про визнання недійсним договору № 06/03/2020IB купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво від 06.03.2020, що був укладений між відповідачами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на укладення відповідачами даного договору з порушенням вимог Господарського, Цивільного і Земельного кодексів України, а також для приховання іншого правочину - договору оренди землі.

На думку прокурора, до оспорюваного договору мають застосовуватися положення чинного законодавства, що регулюють правові відносини у сфері оренди землі, а тому він не відповідає вимогам Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» в частині дотримання порядку, компетенції та способу передачі земельної ділянки в оренду.

Крім того, внаслідок укладення оспорюваного договору у відповідача-1 виникло зобов`язання, яке є значним господарським зобов`язанням державного унітарного підприємства, в розумінні ст. 732 Господарського кодексу України, оскільки ринкова вартість майна, що є його предметом, становить більше 10 відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності.

При цьому, в порушення даної правової норми, значне господарське зобов`язання не було погоджено органом, до сфери управління якого відноситься відповідач-1 - Національною академією аграрних наук України.

За таких обставин, даний договір має бути визнаний недійсним на підставі ч. 1, 2, 5 ст. 203, ст. 215 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України.

В обґрунтування наявності підстав для звернення до суду з даним позовом заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури зазначає, що укладення між відповідачами договору від 06.03.2020р. № 06/03/2020ІВ всупереч встановленому державою порядку зачіпає інтереси держави у сфері управління об`єктами державної власності та земельних правовідносин, що є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом звернення до суду з позовом.

Прокуратура звертається до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України, оскільки Академія є органом, що здійснює управління об`єктами державної власності шляхом реалізації повноважень власника майна, та не надавала згоди на укладення спірного договору, який по своїй суті стосується використання земельної ділянки державної форми власності. Вказаними діями порушено право держави в особі Академії, як особи, що реалізує права власника щодо розпорядження ввіреним їй державним майном.

Указана позовна заява, як захід прокурорського реагування, направлена, насамперед, на захист інтересів держави, оскільки протиправне отримання в користування СТОВ «Батьківщина» земельної ділянки суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені у ст. 14, 19 Конституції України та ст. 1, 5 Земельного кодексу України, що призводить до порушення інтересів держави, які полягають в забезпеченні реалізації в Україні принципів регулювання земельних відносин.

Незважаючи на те, що кожного року ДП «ДГ «Івківці» з порушенням вимог законодавства укладаються аналогічні договори, Національна академія аграрних наук України жодного разу не вживала заходів цивільно - правового характеру та не зверталась до суду з відповідними позовами про визнання договорів недійсними та взагалі не надавала відповіді на листи прокуратури, що свідчить про бездіяльність органу управління та є підставою для втручання органів прокуратури.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.08.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження; встановлено процесуальний строк для подання відповідачами відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

31 серпня 2020 року, у встановлений судом процесуальний строк, до Господарського суду Чернігівської області від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» надійшов відзив на позовну заяву від 25.08.2020 № 25/08-5 з додатками, зі змісту якого вбачається, що відповідач-2 вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На думку відповідача-2, при укладанні спірного договору не були порушені приписи чинного законодавства України, зокрема ст. 732 Господарського кодексу України, оскільки ринкова вартість майна, що є предметом оспорюваного договору, становить менше 10 відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності.

Відповідач-2 вказує, що для визнання правовідносин, які виникли між відповідачами, орендними недостатньо лише передання у користування тієї чи іншої речі, а ще необхідно передати і право володіння такою річчю, чого прокурор у своїй позовній заяві не обґрунтовує жодним чином. Зі змісту оспорюваного договору вбачається, що відповідачем-1 у власність відповідачу-2 передавалися саме майнові права на незавершене сільськогосподарське виробництво пшениці озимої 2020 року, а не майнові права на земельні ділянки, на яких розміщене таке незавершене сільськогосподарське виробництво. В оспорюваному договорі сторони жодним чином не визначили і не мали наміру визначати те, що будуть передаватися майнові права (право володіння та право користування) щодо саме земельних ділянок на яких розміщене незавершене сільськогосподарське виробництво.

Відповідачем-2 у відповідача-1 було придбане за плату озиму пшеницю, яка висівалася на вказаних полях на стадії її росту (незавершене виробництво). Сторонами в оспорюваному договорі не передбачалося передання у користування земельних ділянок відповідачу-2, а передбачався доступ відповідача-2 до вказаних земельних ділянок з метою збору врожаю пшениці озимої.

Посилання прокурора на правові висновки, наведені у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 915/166/17, від 17.01.2019 у справі № 923/241/18, від 21.05.2019 у справі № 925/550/18, відповідач-2 вважає помилковим, оскільки згідно вказаних судових рішень судами було встановлено, що земельні ділянки передавалися у володіння та користування іншим особам на підставі договорів про спільну діяльність, за умовами яких дійсно одна зі сторін (землекористувач) вносив права володіння та права користування земельними ділянками, як вклад у спільну діяльність, та друга сторона договору про спільну діяльність саме на підставі договору про спільну діяльність, до якої було внесено право володіння та користування земельними ділянками, фактично здійснювала права землекористувача з повним циклом обробітку вказаних земельних ділянок. В даному ж випадку, будь - яких вкладів між відповідачами або ж передач у вигляді прав володіння і користування земельними ділянками не здійснювалося.

Відповідач-2 вважає безпідставними доводи прокурора, з посиланням на п. 8.3 оскаржуваного договору, а також на укладені між відповідачами договори № 02-03/2020-2ІВ від 02.03.2020 про надання послуг (у т.ч. допоміжних послуг при посіві), № 03-03/2020-ІВ від 03.03.2020 підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт (коткування, оранку, культивацію, обприскування, боронування та ін.) про те, що фактично СТОВ «Батьківщина» займається саме обробітком земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державного підприємства з метою подальшого отримання результатів здійснення своєї господарської діяльності у вигляді зібраного врожаю, адже зазначені договори стосуються надання допоміжних послуг при посіві та виконання механізованих сільськогосподарських робіт щодо кукурудзи врожаю 2020 року та інших ярих культур. А посів пшениці озимої, яка була предметом договору купівлі - продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво № 06/03/2020ІВ від 06.03.2020, було проведено в вересні - жовтні 2019 року, і власником посівного матеріалу був відповідач-1. На момент укладання оспорюваного договору від моменту посіву вказаної озимої пшениці минуло 5 - 6 місяців.

Таким чином, між відповідачами, внаслідок укладення договору купівлі - продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво № 06/03/2020ІВ від 06.03.2020, склалися фактичні відносини з відчуження майнових прав на незавершене виробництво пшениці озимої 2020 року, метою яких є отримання прибутку від врожаю пшениці, після її визрівання.

До початку підготовчого засідання 03 вересня 2020 року до Господарського суду Чернігівської області від Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М.Ремесла Національної академії аграрних наук України надійшов відзив на позов № 67 від 02.09.2020 з додатками, зі змісту якого вбачається, що відповідач-1 визнає заявлені прокурором позовні вимоги в повному обсязі, просить суд задовольнити позов та визнати недійсним оспорюваний правочин.

У підготовчому засіданні 03.09.2020 суд підтвердив наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

03.09.2020 господарський суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 28.09.2020, встановивши процесуальні строки для подання: прокурором та позивачем відповіді на відзиви - до 11 вересня 2020 року включно; для подання відповідачами заперечення - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

14 вересня 2020 року, у встановлений судом процесуальний строк (здана для відправки до відділення поштового зв`язку 10.09.2020), до Господарського суду Чернігівської області надійшла відповідь прокурора на відзив відповідача-2, зі змісту якої вбачається, що прокурор вважає доводи, наведені товариством у відзиві на позов, такими, що не відповідають вимогам законодавства, та такими, що не обґрунтовані належними та достовірними доказами.

Серед іншого прокурор вказує, що воля сторін оспорюваного правочину насправді спрямована на встановлення не правовідносин з реалізації державним підприємством продукції, залишків виробництва тощо, а орендних правовідносин, оскільки відбулась передача в користування об`єкта оренди - земельної ділянки площею 650,50 га. Отже, в даному випадку між сторонами укладено саме удаваний правочин - договір оренди землі, який передбачає платну основу, право користування земельною ділянкою та отримання її родючих властивостей для вирощування продукції.

Ще одним обґрунтуванням правомірності договору відповідач-2 зазначає отримання від ДП «ДГ «Івківці» балансу (Звіту про фінансовий результат) станом на 31.12.2019, де вартість активів відповідача-1 становить 56 934 тис. грн., тобто 10% вартості активів є меншим, ніж сума оспорюваного договору.

Однак, в матеріалах справи міститься копія балансу (Звіту про фінансовий результат) відповідача-1 станом на 31.12.2019, поданого до органів державної податкової служби, про що свідчить квитанція № 2 про його отримання. Аналогічний баланс подано і до органу управління ДП «ДГ «Івківці» - Національної академії аграрних наук України, що підтверджується листом позивача від 06.07.2020 № 10.2-12/220. У вказаній фінансовій звітності вартість активів відповідача-1 складає 26 544 тис. грн., а 10% від цієї суми становить - 2 654 тис. грн.

З вказаних розрахунків вбачається, що спірний договір підлягав погодженню у відповідності до вимог Господарського кодексу України і Статуту підприємства з органом його управління - Національною академією аграрних наук України.

Також, прокурор просить взяти до уваги звіт Рахункової палати про результати аудиту ефективності використання Національною академією аграрних наук України коштів державного бюджету та управління об`єктами державної власності, що мають фінансові наслідки для державного бюджету, проведеного на виконання плану роботи Рахункової палати на 2020 рік, доручення департаменту та/або територіальному підрозділу на виконання повноважень члена Рахункової палати та забезпечення здійснення заходу державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) від 02.08.2019 № 03-44 та від 09.10.2019 № 03-53 за період 2018 - 2019 роки.

Проведеним аудитом встановлено, що ДП «ДГ «Івківці» у 2018 - 2019 роках передавало СТОВ «Батьківщина» за 16-ма договорами (аналогічними оспорюваному договору від 06.03.2020) майнові права на незавершене сільськогосподарське виробництво кукурудзи та пшениці озимої. При цьому, при взятті значних зобов`язань державними підприємствами з боку НААН такі договори не погоджувалися.

Рахунковою палатою вказано про удаваність правочинів купівлі - продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво та приховання таким чином орендних відносин землі державної власності, яку передано в постійне користування державному підприємству, що перебуває у віданні НААН.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.10.2020р. задоволено клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» про призначення судової економічної експертизи; призначено по справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експерта поставлено наступне питання: яка вартість активів Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» (код 00729847) згідно даних його бухгалтерського обліку станом на 31 грудня 2019 року?

На час проведення судової експертизи провадження у справі було зупинено.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.06.2021р. задоволено клопотання судового експерта Чернігівського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз про витребування доказів; витребувано від Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М.Ремесла Національної академії аграрних наук України документи, необхідні для проведення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.10.2021р. поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 01.11.2021р.

Зважаючи на закінчення строку підготовчого провадження, в підготовчому засіданні 01.11.2021 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у той самий день після закінчення підготовчого засідання.

Однак у зв`язку з тим, що Національна академія аграрних наук України не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті, в судовому засіданні 01.11.2021 оголошено перерву до 16.11.2021 з метою повідомлення позивача про призначення наступного судового засідання по справі.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 02.11.2021 за підписом керівника апарату Господарського суду Чернігівської області, вказана вище ухвала суду від 01.11.2021, зокрема позивачу засобами поштового зв`язку в паперовій формі не направлялась, проте була направлена на його електронну пошту з проханням повідомити про її отримання (відповідна інформація до суду не надходила).

Процесуальним правом на участь в призначеному на 16.11.2021 судовому засіданні позивач не скористався.

15.11.2021 до Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 08.11.2021 № 14-418 позивача про розгляд даної справи за відсутності його повноважного представника.

В судовому засіданні 16.11.2021 суд розпочав розгляд справи по суті та оголосив перерву до 29.11.2021, про що позивача було повідомлено ухвалою - повідомленням від 16.11.2021. Представник відповідача-2 був повідомлений про дату, час і місце наступного судового засідання під розписку.

Представники позивача і відповідача-2 не скористалися своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні 29.11.2021. При цьому, жодних заяв або клопотань від відповідача-2 до суду не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення прокурора та повноважних представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М.Ремесла Національної академії аграрних наук України (надалі - ДП «ДГ «Івківці») зареєстроване в якості суб`єкта господарювання 12.05.1992р., про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 1 000104.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» (надалі - СТОВ «Батьківщина») зареєстроване в якості суб`єкта господарювання 30.03.2000р., про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 1 000153.

Згідно п. 1.1, 1.5, 2.1, 2.1, 3.1, 3.10, 4.18, 8.4 Статуту ДП «ДГ «Івківці», затвердженого в новій редакції 15.02.2018р. Президентом Національної академії аграрних наук України (надалі - НААНУ), ДП «ДГ «Івківці» засноване на основі державної власності, перебуває у віданні НААНУ, як органу управління державним майном.

ДП «ДГ «Івківці» безпосередньо підпорядковане Миронівському інституту пшениці імені В.М.Ремесла НААНУ.

ДП «ДГ «Івківці», як юридична особа, є державним сільськогосподарським підприємством, яке створено з метою організаційно - господарського забезпечення Миронівському інституту пшениці імені В.М.Ремесла НААНУ умов для своєчасного та високоякісного проведення наукових досліджень та їх апробації, виробництва оригінального, елітного та репродукційного насіння сільськогосподарських культур і саджанців, нових засобів захисту рослин і тварин, штамів мікроорганізмів, вирощування племінного молодняку тварин і птиці, проектування і виготовлення дослідних і макетних зразків нової техніки, тощо.

Одним із основних видів діяльності ДП «ДГ «Івківці» є вирощування зернових культур та оптова торгівля зерном.

ДП «ДГ «Івківці» є державним комерційним унітарним підприємством, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб`єкт господарювання.

У відповідності з чинним законодавством і в межах цього Статуту ДП «ДГ «Івківці» з урахуванням завдань Миронівського інституту пшениці імені В.М.Ремесла НААНУ, якому воно підпорядковане, самостійно вирішує питання своєї господарської діяльності, в т.ч. вступає в договірні відносини з іншими установами, підприємствами і організаціями, набуваючи майнові права і відповідні обов`язки.

Господарське зобов`язання ДП «ДГ «Івківці» щодо вчинення якого є заінтересованість, виноситься на розгляд НААНУ для надання згоди на його вчинення, якщо балансова вартість майна або послуг чи сума коштів, що підлягають наданню, відчуженню, отриманню або передачі відповідно до господарського зобов`язання перевищує 10 відсотків вартості активів, за даними останньої річної фінансової звітності підприємства.

ДП «ДГ «Івківці» може з дозволу НААНУ та в установленому нею порядку здавати в оренду нерухоме майно та приміщення, які обліковуються на балансі ДП «ДГ «Івківці» і тимчасово не використовуються в науково - дослідних, виробничих та інших господарських цілях, на вигідних для ДП «ДГ «Івківці» умовах на основі укладених договорів оренди майна, у тому числі нерухомого, керуючись чинним законодавством України про оренду державного майна.

Вироблену продукцію ДП «ДГ «Івківці» може продати іншим підприємствам, організаціям та господарствам незалежно від їх форми власності, а також через торгові біржі, на ринку, через власні магазини та здійснити реалізацію цієї продукції на інших умовах, які не суперечать законодавству.

Згідно Державних актів на право постійного користування землею ІІ-ЧН № 000384 та І-ЧН № 000017 ДП «ДГ «Івківці» надано в постійне користування для вирощування та переробки сільськогосподарської продукції 301,0 га та 4996,9 га землі відповідно.

Обставинами, які є предметом доказування у даній справі являються:

чи виникло внаслідок укладення договору від 06.03.2020 № 06/03/2020IB купівлі - продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво у ДП «ДГ «Івківці» значне господарське зобов`язання державного унітарного підприємства, в розумінні ст. 732 Господарського кодексу України, яке підлягало погодженню органом, до сфери управління якого відноситься відповідач-1 - Національною академією аграрних наук України?

чи був вчинений відповідачами договір № 06/03/2020IB купівлі - продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво від 06.03.2020 для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, а саме - договору оренди земельної ділянки загальною площею 650,5 га?

якщо так, то чи відповідає вимогам закону правочин, який насправді вчинили відповідачі, а саме - договір оренди земельної ділянки загальною площею 650,5 га?

На підтвердження заявлених позовних вимог прокурором подано: копію договору № 06/03/2020ІВ від 06.03.2020 (оригінал знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000077 від 05.06.2020); копію акту приймання - передачі до договору (оригінал знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000077 від 05.06.2020); копії листів Прилуцької місцевої прокуратури № 4386вих-19 від 24.07.2019, № 63-342вих-19 від 17.09.2019, № 63-812вих-19 від 11.10.2019, № 66-7102вих-20 від 17.06.2020, № 66-7101-вих-20 від 17.06.2020, № 66-8140вих-20 від 23.07.2020 на адресу НААНУ; копії листів НААНУ № 10.2-12/220 від 06.07.2020, № 11-1/305 від 06.07.2020 та № 14-199 від 28.07.2020; копію статуту ДП «ДГ «Івківці»; копію статуту НААНУ; копії державних актів на право постійного користування земельними ділянками; копії фінансового звіту ДП «ДГ «Івківці» з доказами подання його до органів державної податкової служби; витяги з ЄДРПОУ; копії договору № 02-03/2020-2ІВ від 02.03.2020 про надання послуг з актом виконаних робіт від 31.03.2020 (оригінали знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000077 від 05.06.2020); копії договору підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт № 03-03/2020-ІВ від 03.03.2020 з актом виконаних робіт від 31.03.2020 (оригінали знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000077 від 05.06.2020; копію постанови про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування (оригінал знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000077 від 05.06.2020); копію повідомлення НААНУ про вжиття заходів представницького характеру; витяг зі звіту Рахункової палати.

На підтвердження власних заперечень проти позову відповідачем-2 подано: копію балансу (Звіту про фінансовий результат) ДП «ДГ «Івківці» на 31.12.2019; копію акту звіряння взаємних розрахунків.

На підтвердження обґрунтованості заявлених прокурором позовних вимог відповідачем-1 подано: копію балансу (Звіту про фінансовий результат) ДП «ДГ «Івківці» на 31.12.2019 з доказами подання його до органів державної податкової служби та органів статистики.

І. Щодо значного господарського зобов`язання державного унітарного підприємства.

З вищевказаних документів вбачається, що 06 березня 2020 року між ДП «ДГ «Івківці» (Продавцем) та СТОВ «Батьківщина» (Покупцем) був укладений договір купівлі - продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво № 06/03/2020ІВ згідно умов якого (п. 1.1, 1.2, 2.1, 3.1, 4.1.1, 4.2.1 - 4.2.5, 4.3.1 - 4.3.3, 8.1 - 8.3) Продавець зобов`язався передати, а Покупець прийняти у власність та оплатити майнові права (право володіння, користування та розпорядження) наступними об`єктами незавершеного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Івківецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, а саме: незавершене виробництво пшениці озимої 2020 року в обсязі 650,50 га за ціною 8 583,60 грн. за 1 га на загальну суму 5 583 631,80 грн. Майнові права вважаються переданими з дати підписання акту приймання - передачі.

Розрахунки за цим договором здійснюються (проводяться) у будь - якій формі, що передбачена чинним законодавством України, протягом 20 календарних днів з моменту отримання від Продавця відповідного рахунку.

Продавець має право на отримання від Покупця оплати встановленої у порядку передбаченому цим договором чи зменшення кредиторської заборгованості Продавця, що існувала в нього на момент проведення розрахунків за цим договором, у випадку якщо зобов`язання Покупця з оплати припиняються виключно шляхом взаємозаліку однорідних грошових вимог.

Покупець має право:

необмеженого цілодобового доступу до площ земельних угідь, на яких розташовується незавершене виробництво пшениці озимої купівля-продаж якого є предметом цього Договору.

отримувати сільськогосподарську продукцію і доходи в результаті виконання технологічних операцій з незавершеним виробництвом пшениці озимої, купівля-продаж якого є предметом цього Договору.

як власник розпоряджатися на власний розсуд продукцією і доходами отриманими в процесі виконання цього Договору.

як власник незавершеного виробництва пшениці озимої, що знаходиться на площах земельних угідь, що перебувають в користуванні у Продавця, має право у будь-який час і на будь-якій стадії виконання цього Договору залучати за свій рахунок третіх осіб для їх охорони.

самостійно визначати технологічні операції та техніку, яку необхідно застосовувати у процесі здійснення цих технологічних операцій для отримання з незавершеного виробництва пшениці озимої, купівля-продаж якого є предметом цього Договору, товарної сільськогосподарської продукції.

Обов`язки Продавця:

вказати Покупцеві на місцевості місце розташування незавершеного виробництва пшениці озимої купівля-продаж якого є предметом цього Договору;

надати та забезпечити Покупцеві, його працівникам та техніці, чи залученим ним третім особам, необмежений цілодобовий доступ до площ земельних угідь на яких розташовується незавершене виробництво пшениці озимої купівля-продаж якого є предметом цього Договору.

не чинити Покупцеві жодних (будь - яких) перешкод (явних чи прихованих) в процесі виконання цього Договору.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2020 року, а в частині виконання сторонами прийнятих на себе за цим Договором зобов`язань - до моменту їх повного виконання Сторонами.

Цей Договір може бути пролонгований (продовжений) сторонами за взаємною згодою на визначений або невизначений строк шляхом складання додаткової угоди до цього договору, що підписується сторонами.

Продавець усвідомлює, що діяльність Покупця за цим договором здійснюється у складних економічних умовах та погодних умовах та потребує від Покупця надзвичайно високих витрат на доведення незавершеного виробництва пшениці озимої, купівля-продаж якого є предметом цього Договору, до товарної сільськогосподарської продукції. У зв`язку з цим, Продавець має право вимагати розірвання цього договору та/або відмовитися від подальшої участі у цьому договорі, в тому числі через поважну причину, лише після повного завершення Покупцем процесу збирання врожаю.

31 березня 2020 року між ДП «ДГ «Івківці» (Продавцем) та СТОВ «Батьківщина» (Покупцем) був підписаний акт приймання - передачі майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво до договору купівлі - продажу № 06/03/2020ІВ від 06.03.2020 згідно якого Продавець передав, а Покупець прийняв у власність майнові права (право володіння, користування та розпорядження) наступними об`єктами незавершеного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Івківецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, а саме: незавершене виробництво пшениці озимої 2020 року в обсязі 650,50 га за ціною 8 583,60 грн. за 1 га на загальну суму 5 583 631,80 грн.

Незавершене виробництво пшениці озимої, купівля - продаж якого є предметом цього договору знаходиться на полях (земельних ділянках) № 1032807 - 237,70 га, № 1032811 - 194,30 га, № 1032813 - 103,60 га, № 1032817 - 117,90 га, загальна площа - 650,50 га, та вказане Продавцем Покупцеві на місцевості.

Згідно ст. 73 Господарського кодексу України, державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління.

Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.

Особливості управління державним унітарним підприємством визначаються Законом України «Про управління об`єктами державної власності».

Річна фінансова звітність державного унітарного підприємства може підлягати обов`язковій перевірці незалежним аудитором. Критерії віднесення державних унітарних підприємств до таких, фінансова звітність яких підлягає обов`язковій перевірці незалежним аудитором, визначаються Кабінетом Міністрів України залежно від балансової вартості активів державних унітарних підприємств.

Державне унітарне підприємство оприлюднює інформацію про свою діяльність, крім випадків, встановлених законом, шляхом розміщення її на власній веб-сторінці (веб-сайті) або на офіційному веб-сайті суб`єкта управління об`єктами державної власності, що здійснює функції з управління підприємством, у строки та в порядку, визначені Кабінетом Міністрів України. Доступ до таких веб-сторінок та веб-сайтів є цілодобовим і безоплатним.

Обов`язковому оприлюдненню підлягає, зокрема, така інформація:

квартальна, річна фінансова звітність державного унітарного підприємства за останні три роки, включаючи (за наявності) видатки на виконання некомерційних цілей державної політики та джерела їх фінансування;

аудиторські висновки щодо річної фінансової звітності державного унітарного підприємства за останні три роки, якщо аудит проводився відповідно до вимоги закону або за рішенням наглядової ради державного унітарного підприємства (у разі її утворення) або суб`єкта управління об`єктами державної власності, що здійснює функції з управління підприємством;

Державне унітарне підприємство оприлюднює річну фінансову звітність разом з аудиторським висновком щодо неї, якщо аудит проводився відповідно до вимоги закону або за рішенням наглядової ради державного унітарного підприємства (у разі її утворення) або суб`єкта управління об`єктами державної власності, що здійснює функції з управління підприємством до 30 квітня року, що настає за звітним періодом.

Відповідальність за оприлюднення та достовірність інформації, визначеної цією статтею, несе керівник державного унітарного підприємства відповідно до законів України та умов укладеного з ним контракту.

У відповідності з ст. 732 Господарського кодексу України, значним господарським зобов`язанням державного унітарного підприємства визнається господарське зобов`язання, що вчиняється державним унітарним підприємством, якщо ринкова вартість майна, робіт, послуг, що є його предметом, становить 10 і більше відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності.

Статутом державного унітарного підприємства можуть бути визначені додаткові критерії для віднесення господарського зобов`язання до значного господарського зобов`язання.

Значне господарське зобов`язання підлягає погодженню наглядовою радою державного унітарного підприємства або, у випадках, передбачених законом, органом, до сфери управління якого відноситься державне унітарне підприємство, в порядку, передбаченому цією статтею.

Рішення про надання згоди на вчинення значного господарського зобов`язання, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності, приймається наглядовою радою (у разі її утворення) або органом, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

Значне господарське зобов`язання, вчинене з порушенням порядку, передбаченого частинами першою - четвертою цієї статті, може бути визнане судом недійсним за позовом державного унітарного підприємства або органу, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

На підтвердження заявлених позовних вимог прокурором подано, зокрема, Баланс (звіт про фінансовий стан) ДП «ДГ «Івківці», скріплений електронними підписами керівника та головного бухгалтера підприємства. У вказаному документі в графі «Баланс» містяться відомості про вартість активів підприємства станом на 31.12.2019, яка становить 26 544 тис. грн. Додатком до вказаного Балансу є квитанція № 2, згідно з якою зазначений документ з відповідними даними подано до органів ГУ ДПС у Чернігівській області 28.02.2020. В той же час, предметом оспорюваного договору є передача відповідачем-1 у власність відповідача-2 майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво пшениці озимої 2020 року на загальну суму 5 583 631,80 грн.

Заперечуючи проти заявленого позову, відповідач-2, зокрема, вказує, що до моменту укладення оспорюваного договору відповідачем-1 було надано йому Баланс (звіт про фінансовий стан) ДП «ДГ «Івківці» в якому в графі «Баланс» містяться відомості про вартість активів підприємства станом на 31.12.2019, яка становить 56 934 тис. грн.

Таким чином, визначення вартості активів ДП «ДГ «Івківці» станом на 31.12.2019р. має значення для справи для вирішення питання чи є зобов`язання, яке виникло на підставі оспорюваного договору, для відповідача-1 значним господарським зобов`язанням і чи підлягало воно погодженню Національною академією аграрних наук України.

При цьому, між сторонами існує спір щодо визначення вартості активів ДП «ДГ «Івківці» станом на 31.12.2019р. і для її визначення необхідні спеціальні знання у сфері економіки, фінансів та бухгалтерського обліку без яких встановити відповідні обставини неможливо. Крім того, жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань.

Враховуючи наявність сукупності умов, необхідних для призначення експертизи за клопотанням учасника справи, суд задовольнив клопотання відповідача-2 про призначення судової експертизи проведення якої доручив Чернігівському відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

При цьому, судом було враховано, що у відповідності з ст. 11, 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на підставі даних бухгалтерського обліку. Фінансова звітність підписується керівником (власником) підприємства або уповноваженою особою у визначеному законодавством порядку та бухгалтером або особою, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства.

Порядок та строки подання фінансової звітності до органів державної влади, крім суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у видобувних галузях, визначаються Кабінетом Міністрів України, для банків - Національним банком України.

Підприємства зобов`язані подавати фінансову звітність органам, до сфери управління яких вони належать, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, якщо інше не передбачено цим Законом. Органам державної влади та іншим користувачам фінансова звітність подається відповідно до законодавства.

Фінансова звітність підприємств не становить комерційної таємниці, не є конфіденційною інформацією та не належить до інформації з обмеженим доступом, крім випадків, передбачених законом. На фінансову звітність не розповсюджується заборона щодо поширення статистичної інформації. Підприємства зобов`язані надавати копії фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності за запитом юридичних та фізичних осіб у порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Підприємства зобов`язані забезпечувати доступність фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності для ознайомлення юридичних та фізичних осіб за місцезнаходженням цих підприємств.

Зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів перевірки фінансової звітності ДП «ДГ «Івківці» за 2019 рік незалежним аудитором, доказів оприлюднення ДП «ДГ «Івківці» фінансової звітності за 2019 рік на власній веб-сторінці (веб-сайті) або на офіційному веб-сайті Національної академії аграрних наук України, приймаючи до уваги, що така фінансова звітність могла бути надана відповідачем-1 на запит відповідача-2 під час укладення договору і що фінансова звітність має відповідати даним бухгалтерського обліку ДП «ДГ «Івківці», суд прийшов до висновку, що достовірність відомостей Балансу (звіту про фінансовий стан) ДП «ДГ «Івківці» станом на 31.12.2019 про вартість активів підприємства слід перевірити шляхом проведення судової експертизи.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 05.10.2021 № 5237/20-24, складеного головним судовим експертом Чернігівського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Грищенко Оксаною, в межах обсягу наданих документів вартість активів ДП «ДГ «Івківці» згідно даних бухгалтерського обліку за наслідками господарської діяльності 2019 року документально підтверджується в розмірі 56 610,00 тис. грн.

Зважаючи на те, що ціна договору купівлі - продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво № 06/03/2020ІВ становить 5 583 631,80 грн., слід дійти висновку, що дане господарське зобов`язання державного унітарного підприємства не є значним, в розумінні ст. 732 Господарського кодексу України, оскільки ринкова вартість майна, що є його предметом, не перевищує 10 відсотків вартості активів ДП «ДГ «Івківці» за даними його річної фінансової звітності за 2019 рік.

Будь - яких заперечень щодо висновку експерта від учасників справи до суду не надходило.

За таких обставин, позовні вимоги прокурора з тих підстав, що значне господарське зобов`язання було вчинене ДП «ДГ «Івківці» з порушенням порядку, передбаченого ст. 732 Господарського кодексу України, являються необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

ІІ. Щодо вчинення відповідачами договору купівлі - продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, а саме - договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків

Правовідносини відповідачів у цій справі врегульовано договором № 06/03/2020IB купівлі - продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво від 06.03.2020, який просить визнати недійсним прокурор в інтересах держави в особі НААНУ з тих підстав, що цей договір за своєю правовою природою не є договором купівлі - продажу, а є договором оренди землі, оскільки, зокрема, за його умовами право, передбачене частиною 1 статті 92 Земельного кодексу України, використовується не землекористувачем, тому цей правочин вчинений з метою приховання іншого правочину (удаваний правочин).

Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків (подібна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 17.01.2019 у справі № 923/241/18, від 21.05.2019 у справі № 925/550/18).

У відповідності з ст. 655, 656, 713 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі - продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Предметом договору купівлі - продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі - продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

За договором контрактації сільськогосподарської продукції виробник сільськогосподарської продукції зобов`язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність заготівельникові (контрактанту) або визначеному ним одержувачеві, а заготівельник зобов`язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору. До договору контрактації застосовуються загальні положення про купівлю - продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, предметом зазначених договорів виступає сільськогосподарська продукція або майнові права на неї, яка (які) є у продавця на момент укладення договору або буде вирощена продавцем у майбутньому і поставлена покупцю (контрактанту), який зобов`язується прийняти і оплатити товар.

За змістом ст. 1, 3 - 5 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Статтями 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначені права та обов`язки орендодавця і орендаря згідно положень яких орендодавець має право вимагати від орендаря:

використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил;

дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно - захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

своєчасного внесення орендної плати.

Орендодавець зобов`язаний:

передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди;

при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця;

попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

Орендар земельної ділянки має право:

самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження;

отримувати продукцію і доходи;

здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем.

Орендар земельної ділянки зобов`язаний:

приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди;

виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному податковому органу.

Таким чином, на відміну від договору купівлі - продажу або контрактації сільськогосподарської продукції договір оренди землі укладається на платній основі і для отримання можливості користуватися земельною ділянкою з використанням її корисних властивостей. При цьому правовими наслідками договору оренди землі є для однієї сторони (орендодавця) отримання плати за надане у користування майно (земельну ділянку), а для іншої (орендаря) - використання майна (земельної ділянки).

Здійснивши аналіз змісту оспорюваного правочину, суд дійшов висновку, що відповідачі його вчинили для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, а саме - договору оренди земельної ділянки, виходячи з наступного:

Так, незважаючи на те, що за умовами договору від 06.03.2020р. № 06/03/2020ІВ продавець зобов`язався передати, а покупець прийняти у власність та оплатити майнові права на об`єкти незавершеного сільськогосподарського виробництва, сторони договору визначили одиницю виміру предмета договору в гектарах, тобто в одиницях виміру площі, а не кількості, і встановили тверду ціну за 1 гектар площі. Також, сторонами в договорі і в акті приймання - передачі визначено місце розташування та розмір земельних ділянок.

Вищевикладене свідчить про встановлення умов договору щодо об`єкта оренди.

В розділі 2 оспорюваного договору сторони визначили форму та порядок розрахунків, що свідчить про встановлення умов договору щодо орендної плати із зазначенням її розміру, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення.

Умовами оспорюваного договору визначено, що покупець має право:

необмеженого цілодобового доступу до площ земельних угідь, на яких розташовується незавершене виробництво пшениці озимої;

отримувати сільськогосподарську продукцію і доходи в результаті виконання технологічних операцій з незавершеним виробництвом пшениці озимої;

як власник розпоряджатися на власний розсуд продукцією і доходами отриманими в процесі виконання цього договору;

як власник незавершеного виробництва пшениці озимої, що знаходиться на площах земельних угідь, що перебувають в користуванні у продавця, має право у будь-який час і на будь-якій стадії виконання цього Договору залучати за свій рахунок третіх осіб для їх охорони;

самостійно визначати технологічні операції та техніку, яку необхідно застосовувати у процесі здійснення цих технологічних операцій для отримання з незавершеного виробництва пшениці озимої товарної сільськогосподарської продукції.

В свою чергу, продавець зобов`язався:

надати та забезпечити покупцеві, його працівникам та техніці, чи залученим ним третім особам, необмежений цілодобовий доступ до площ земельних угідь на яких розташовується незавершене виробництво пшениці озимої;

не чинити покупцеві жодних (будь - яких) перешкод (явних чи прихованих) в процесі виконання цього договору.

Встановлення відповідних прав та обов`язків відповідає змісту прав та обов`язків орендодавця і орендаря, визначених в ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» і свідчить про те, що фактично відповідач-1 передав відповідачу-2 за плату у володіння і користування земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні відповідача-1, адже відповідач-2 набув право самостійно господарювати на землі та отримувати продукцію і доходи, а відповідач-1 - на отримання плати за надане у користування майно (земельні ділянки).

Також, сторони погодили строк дії договору - до 31 грудня 2020 року з можливістю його пролонгації.

Крім того, умовами договору передбачено, що продавець має право вимагати розірвання цього договору та/або відмовитися від подальшої участі у цьому договорі, в тому числі через поважну причину, лише після повного завершення покупцем процесу збирання врожаю.

Вищевказане свідчить, що між відповідачами було досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору оренди землі.

Згідно ст. 235 Цивільного кодексу України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

ІІІ. Щодо відповідності вимогам закону правочину, який насправді вчинили відповідачі, а саме - договору оренди земельної ділянки.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» та іншими нормативно - правовими актами.

Частиною 1 статті 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі статтею 2 Земельного кодексу України, земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб`єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об`єктами - землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Положеннями частин 1, 8 статті 93 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

З огляду на зазначене, державний акт на право постійного користування не є тим документом, який надає право користувачу земельної ділянки (відповідачу-1) надавати третім особам земельну ділянку, тобто, розпоряджатися нею, в тому числі шляхом надання в оренду, оскільки цим правом наділений відповідний орган, уповноважений державою на здійснення даних функцій.

Відповідні висновки щодо застосування норми цивільного та земельного законодавства України наведені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 915/166/17 зі спору, що виник з подібних правовідносин.

Аналогічний висновок міститься у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.01.2019 у справі № 923/241/18, від 21.05.2019 у справі № 925/550/18, від 19.06.2019 у справі № 920/22/18, від 19.08.2020 у справі № 915/1302/19.

У відповідності з ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною.

Угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду (ст. 210 Земельного кодексу України).

Також, положеннями ст. 203, 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, зокрема, про те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Оскільки укладений між сторонами договір № 06/03/2020IB від 06.03.2020 не відповідає вимогам ст. 93, 123, 124 Земельного кодексу України, ст. 4 Закону України «Про оренду землі» щодо дотримання встановленого законом порядку передачі земельних ділянок в оренду, він підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

В той же час, суд відхиляє доводи прокурора на наявність підстав для задоволення позову з посиланням на ст. 207 Господарського кодексу України, адже дана правова норма була виключена з Господарського кодексу України Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018р. (п.п. 1 п. 6 Глави VIII. Прикінцеві та перехідні положення).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню.

ІV. Щодо судових витрат

Прокурором за подання до господарського суду позовної заяви з однією вимогою немайнового характеру було сплачено 2 102,00 грн. судового збору.

Відповідачем-2 були понесені витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи на суму 27 457,60 грн.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, на відповідача-2 покладаються 50% судових витрат прокурора по сплаті судового збору та повністю покладаються його витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи.

Зважаючи на визнання відповідачем-1 позову до початку розгляду справи по суті, на нього покладаються 25% судових витрат прокурора по сплаті судового збору, а прокурору підлягає поверненню з державного бюджету 25 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 11, 203, 215 Цивільного кодексу України, ст. 123, 129, 130, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України до Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М.Ремесла Національної академії аграрних наук України та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» про визнання недійсним договору задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір № 06/03/2020ІВ купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво, укладений 06.03.2020 між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» (код 30875436) та Державним підприємством «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М.Ремесла Національної академії аграрних наук України (код 00729847).

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» (17311, с. Калюжинці Срібнянського району Чернігівської області, вул. Незалежності, 51; код 30875436) на користь Чернігівської обласної прокуратури (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9; код 02910114) 1 051 грн. 00 коп. судового збору.

Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М.Ремесла Національної академії аграрних наук України (17580, с. Івківці Прилуцького району Чернігівської області, вул. Незалежності, 3-а; код 00729847) на користь Чернігівської обласної прокуратури (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9; код 02910114) 525 грн. 50 коп. судового збору.

Повернути Чернігівській обласній прокуратурі (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9; код 02910114) з Державного бюджету України (Отримувач: УК у м.Чернігові/ м.Чернігів/22030101, код 38054398, рахунок UA3025002, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)) 525 грн. 50 коп. судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 1658 від 08.07.2020.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 09.12.2021р.

Суддя А.С.Сидоренко