РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2021Справа № 910/13757/21
За позовом Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАПА АЛЕССІО"

про стягнення 7000 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАПА АЛЕССІО" (далі -відповідач) на користь Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва (далі - позивач) боргу за Договором №64 від 01.11.2019 у сумі 7000 грн., у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань оплатити надані йому послуги.

Вказану позовну заяву судом було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Із залученого до матеріалів справи конверта, у якому відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження у справі, убачається, що даний лист було повернуто суду поштою з відміткою за закінченням стоку зберігання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та повернення її до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого відповідача щодо його належного отримання, тобто, його власною волею, оскільки відомості, зокрема, про адресу місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань подає сам відповідач.

Відтак, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

Враховуючи наведене, та за відсутності подання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2019 між відповідачем як замовником та позивачем як виконавцем було укладений Договір № 64 (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати благоустрій території за адресою: вул. Північно-Сирецька, буд.1-Б у місті Києві.

Положеннями 2 розділу Договору визначено умови виконання робіт та послуг:

- виконавець приступає до виконання робіт та послуг з дня отримання завдання від замовника (п. 2.1 Договору);

- початок виконання робіт та послуг встановлюється з моменту отримання виконавцем завдання від замовника (п. 2.2 Договору);

- роботи вважаються виконаними після підписання замовником і виконавцем актів виконаних робіт (п. 2.3 Договору);

- термін виконання робіт та послуг з 01.11.2019 по 31.12.2020 (п. 2.4 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору вартість однієї послуги щомісячно складає 1000 (одну тисячу гривень) грн.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що розрахунки з виконавцем проводяться щомісячно. Замовник сплачує 100% вартості робіт (послуг) згідно з п. 4.1 Договору до 05 числа поточного місяця.

Сторони погодили у п. 5.1 Договору, що виконані роботи приймаються шляхом підписання Акту виконаних робіт.

Позивач зазначає, що ним було надано послуги з прибирання території від сміття у період з листопада 2019 року по травень 2020 року загалом на суму 7000 грн., на підтвердження чого ним надано копії актів здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) за відповідний період.

Судом встановлено, що акти здачі-приймання робіт (наданих послуг) №ОУ-0003118 від 29.11.2019 та №ОУ-003144 від 28.12.2019 підписані обома сторонами, а отже підтверджують факт надання позивачем та прийняття відповідачем послуг за Договором у період листопад по грудень 2019 року.

Разом з тим, позивач зазначає, що інші акти на підтвердження надання ним робіт були надіслані відповідачу, проте не були підписані останнім. Однак матеріали справи не містять підтвердження направлення відповідних актів позивачем відповідачу.

Оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Як було вказано вище, за умовами п. 2.3 Договору роботи вважаються виконаними після підписання замовником і виконавцем актів виконаних робіт.

Умовами Договору не передбачено іншого порядку підтвердження виконання робіт, крім як підписання відповідного акту.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, у відповідності до вказаної вище норми, надані позивачем акти здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) за період з січня по травень 2020 року без підпису відповідача не є належними первинними документами, які б підтвердили факт надання послуг за Договором.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, обов`язок доказування, встановлений статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Матеріалами справи підтверджується факт надання позивачем передбачених Договором послуг на суму 2000 грн., а саме, підписаними між сторонами актами здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) за листопад та грудень 2019 року. Доказів оплати відповідачем отриманих ним послуг за вказаний період матеріали справи не містять, а отже позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, позивачем не доведено, а судом не встановлено наявності підстав для стягнення з відповідача суми основної заборгованості в частині 5000 грн., оскільки позивачем на підтвердження наданих ним послуг за Договором у період з січня по травень 2020 року до матеріалів справи не надано жодних належних та допустимих доказів (первинних документів), у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Судові витрати, у які позивачем включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАПА АЛЕССІО" (м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 1-Б; ідентифікаційний код 41882791) на користь Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва (м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 16-а; ідентифікаційний код 03359701) 2000 (дві тисячі) грн. боргу, а також 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Ростислав СТАШКІВ