ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

08.12.2021 Справа № 905/809/21 Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., за участю секретаря судового засідання Семенової М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 , м. Селидове Донецької області б/н від 22.11.2021 про визнання кредиторських вимог до боржника у загальному розмірі 97755,46грн у справі №905/809/21

за заявою кредитора (заявника) Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Росія», с. Михайлівка Донецької області ()

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс», м. Маріуполь Донецької області ()

про банкрутство,

розпорядник майна арбітражний керуючий Козловська Д.В.

за участю учасників справи:

від кредитора:не з`явився;

від боржника:не з`явились;

розпорядник майна: не з`явилась;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.06.2021 відкрито провадження у справі №905/809/21 за заявою Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Росія», с. Михайлівка Донецької області про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 116А; ); введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс», м. Маріуполь Донецької області строком на 170 календарних днів; призначено розпорядником майна арбітражну керуючу Козловську Діану Валеріївну; визначено дату проведення попереднього судового засідання у справі на 10.08.2021 о 12:30год.

14.06.2021 на офіційному веб-сайті Судової влади України за №66629 оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі №905/809/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс», м. Маріуполь Донецької області.

24.11.2021 засобами поштового зв`язку на адресу суду від ОСОБА_1 , м. Селидове Донецької області надійшла заява про визнання кредиторських вимог до боржника, за змістом якої останній просить визнати грошові вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» у загальному розмірі 97755,46грн.

Ухвалою господарського суду від 29.11.2021 прийнято заяву ОСОБА_1 , м. Селидове Донецької області б/н від 22.11.2021 про визнання кредиторських вимог до боржника у загальному розмірі 97755,46грн до розгляду у судовому засіданні 06.12.2021.

Ухвалою господарського суду від 06.12.2021 відкладено судове засідання на 08.12.2021.

У судове засідання 08.12.2021 представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

За приписами частини 6 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

Розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , м. Селидове Донецької області б/н від 22.11.2021 про визнання кредиторських вимог до боржника у загальному розмірі 97755,46грн, суд зазначає про таке.

В обґрунтування вказаної заяви кредитор посилається на те, що у період з 26.02.2019 по 20.03.2020 остання перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» та 20.03.2020 ОСОБА_1 звільнилася н підставі п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Станом на день звільнення та до теперішнього часу боржником нараховану заробітну плату кредитору у розмірі 97755,46грн не виплачено, внаслідок чого кредитор звернувся до суду з відповідною заявою.

06.12.2021 на адресу суду від розпорядника майна арбітражної керуючої Козловської Д.В. надійшов відзив на заяву кредитора, за змістом якого грошові вимоги кредитора визнаються частково у розмірі 83472,28грн.

08.12.2021 через канцелярію до суду від арбітражної керуючої Козловської Д.В. надійшло клопотання про доручення документів до матеріалів справи, за змістом якої остання просить долучити до матеріалів справи платіжне доручення №64 від 03.12.2021 відповідно до якого на банківський рахунок ОСОБА_1 перераховано заробітну плату за листопад 2019 року у розмірі 11873,75грн.

Дослідивши надані кредитором ОСОБА_1 , м. Селидове Донецької області докази на підтвердження вказаних обставин, оцінивши їх в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив:

Наказом №18-к від 26.02.2019 ОСОБА_1 прийнята на посаду економіста до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» та 20.03.2020 наказом №26-ос звільнена з відповідної посади.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків у IV кварталі 2019 року кредитору нараховано сума доходу 97124,49грн, виплачено 29500,00грн; у I кварталі 2020 року нараховано сума доходу 78746,36грн, виплачено 42678,57грн; у ІІ кварталі 2020 року виплачено 5936,88грн.

Відповідно до звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» про виплачену заробітну плату за 01.01.2019-30.11.2021 по працівнику ОСОБА_1 належить до виплати 303673,67грн, виплачено 220201,39, залишок 83472,28грн.

До матеріалів справи долучено платіжне доручення №64 від 03.12.2021 відповідно до якого на банківський рахунок ОСОБА_1 перераховано заробітну плату за листопад 2019 року у розмірі 11873,75грн.

Доказів оплати заборгованості з заробітної плати за грудень 2019 року та за період січня по березень 2020 року в матеріалах справи відсутні.

Згідно з частинами 1, 4, 7 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За приписами ч.1 ст.2 Кодексу законів про працю України право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру.

Згідно ст.94 Кодексу законів про працю України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник, або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Аналогічна правова норма закріплена у ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці».

Так, згідно ст.3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами у сфері державного і договірного регулювання оплати праці, визначено Законом України «Про оплату праці».

Структура заробітної плати визначена у ст.2 Закону України «Про оплату праці», відповідно до якої основною заробітною платою є винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Відповідно до вимог ст.47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 Кодексу законів про працю України.

За змістом ст.116 Кодексу законів про працю України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводяться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. При нарахуванні суми, належної працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорюваних ним суму.

Судом встановлено, що у період з 26.02.2019 по 20.03.2020 ОСОБА_1 працювала на посаді економіста у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» та 20.03.2020 ОСОБА_1 звільнилася з відповідної підставі п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України.

Суд звертає увагу кредитора, що розмір заробітної плати за відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків розраховано без відрахувань із заробітної плати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та військового збору у розмірі 1,5%.

Таким чином, належний розмір заборгованості з заробітної плати становить 83472,28грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до платіжного доручення №64 від 03.12.2021 на банківський рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перераховано заробітну плату за листопад 2019 року у розмірі 11873,75грн

Отже, заборгованість з заробітної плати перед ОСОБА_1 становить за грудень 2019 року та за період з лютого по березень 2020 року у загальному розмірі 71598,53грн.

Доказів виплати ОСОБА_1 заборгованості з виплати заробітної плати у розмірі 71598,53грн в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про часткове визнання кредиторських вимог ОСОБА_1 до боржника у розмірі 71598,53грн, що складаються з заборгованості із виплати заробітної плати, як вимоги першої черги задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

З метою повного та всебічного розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду вимог ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Росія», ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська».

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 12, 30, 45 Кодексу України з процедур банкрутства та ст.ст. 216, 234, 235 Господарського процесуального кодексу, господарський суд

УХВАЛИВ:

Визнати частково грошові вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 116А; ідентифікаційний код 33467331) у розмірі 71598,53грн заборгованість із виплати заробітної плати.

Відмовити у визнанні грошових вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс» у розмірі 26156,93грн.

Відкласти розгляд вимог кредиторів, заявлених після закінчення строку, встановленого для їх подання, у судовому засіданні на 20.12.2021 о 12:20год., зал судового засідання №313.

Повідомити сторін про місце, час та дату судового засідання боржника, розпорядника майна, кредиторів - ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Росія», ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська».

Ухвала складена та підписана 08.12.2021.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку, визначеному Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова