ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2021м. ДніпроСправа № 904/8444/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоустановка", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод перетворювальної техніки", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 74 037, 05 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоустановка" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод перетворювальної техніки" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 74 037,05 грн., з яких 68 220,85 грн. - основний борг, 3 853,35 грн. - 3% річних, 1 962, 86 грн. - втрати від інфляції.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору №261119/1 від 26.11.2019 в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

В порушенням вимог ухвали суду від 18.10.2021 року, яка вручена відповідачу 06.11.2021, останній відзив на позовну заву не надав, в зв`язку із чим, керуючись ч.9 ст.165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2019 року між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Покупцем) укладено Договір поставки № 261119/1. (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Постачальник бере на себе зобов`язання поставити і передати у власність Покупця товари виробничо-технічного призначення (надалі - Товар), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити Товар в строки і на умовах даного Договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору асортимент товару, одиниця виміру товару узгоджується кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, загальна вартість товару узгоджується сторонами та вказується у рахунках та видаткових накладних, які являються специфікацією в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають невід`ємну частину цього Договору.

Пунктом 6.1. Договору Покупець оплачує поставлений Постачальником Товар за цінами, зафіксованими у рахунку на дату виставлення рахунку на кожну окрему партію товару на умовах, визначених в даному Договорі.

Загальна сума кожної окремої поставки зазначається в рахунках та накладних документах. Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюється в безготівковому порядку в національній валюті України. (п.п. 6.2. , 6.3., Договору.)

Пунктом 6.4. Договору сторони погодили, що оплата Товарів Покупцем проводиться у порядку 100% вартості протягом 30 календарних днів на підставі видаткової накладної, виставленої Постачальником, шляхом перерахування котів на поточний рахунок Постачальника.

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 83 608, 47 грн., що підтверджується видатковими накладними № 412.0015 від 04.12.2019 року, № 1812.0038 від 18.12.2019 року та виставив рахунки для оплати № 8090 від 29.11.2019 року, № 7301 від 03.12.2019 року.

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково в сумі розмірі 15 387,62 грн. (а.с.35,36), внаслідок чого в останнього виникла заборгованість перед Позивачем в сумі 68 220,85 грн.

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості суду не надано.

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми матеріального закону, Позивач просить суд стягнути з Відповідача три проценти річних за період прострочення з 04.02.2020 року 07.10.2021 року в розмірі 3 853,35 грн. та інфляційні втрат у розмірі 1 962, 86 грн. за вказаний період. (9).

Судом проведено перевірку наданого у справу розрахунку та встановлено, що позивачем невірно проведено нарахування, зокрема, не враховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 920/200/16, згідно з яким, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення нарахувань відсотків річних.

Як убачається з матеріалів справи, часткові оплати товару були здійснені Відповідачем 01.09.2020 року та 19.04.2021 року (а.с. 35,36), а отже, у відповідні дати здійснення часткових платежів, нарахування відсотків річних мало проводитися з урахуванням зменшення суми заборгованості станом на дату здійснення таких платежів.

Таким чином, за підрахунками суду, здійсненими з урахуванням наведених вище вимог та враховуючи межі заявленого позивачем періоду, розмір процентів річних складає суму 3 834,57 грн.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково в сумі 74 018,28 грн., з яких 68 220, 85 грн. - основний борг, 3 834, 57 грн. - 3% річних, 1 962, 86 грн. - втрати від інфляції.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 86, 129, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод перетворювальної техніки" (49000, м. Дніпро, вул. Молодо гвардійська, 6, майданчик, 2А, корпус, 51, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоустановка" (69006, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 15, ) 68 220,85 грн. основного боргу, 3 834,57 грн. три проценти річних, 1 962,86 грн. втрат від інфляції, 2 269,40 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.12.2021

Суддя О.В. Ліпинський