ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" грудня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2270/21

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянувши у попередньому засіданні

заяву Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», м. Київ

про визнання грошових вимог

у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

Учасники справи у попереднє засідання не з`явились

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області (далі суд) від 13.09.2021 відкрито провадження у справі №911/2270/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , боржник); введено процедуру реструктуризації боргів строком на 120 днів; призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Юрченко Ольгу Миколаївну (свідоцтво № 222 від 26.02.2013); постановлено оприлюднити на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника та вирішено інші процесуальні питання у справі та призначено попереднє засідання на 01.11.2021.

У свою чергу, за змістом ч. 6 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс) офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Так, абз. 1 ч. 9 ст. 39 Кодексу встановлено, що з метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному веб-порталі судової влади України не пізніше наступного дня з дня постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі господарський суд оприлюднює повідомлення про відкриття провадження у справі боржника (офіційне оприлюднення).

На виконання зазначеного положення, 19.07.2021 суд, за допомогою автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду», здійснив офіційне оприлюднення відповідного оголошення, номер публікації якого 66869.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, зокрема, ст.45 Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, граничним строком для подання відповідних заяв є 13.10.2021 (включно).

Так, 29.09.2021 засобами поштового зв`язку до суду звернулось Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ», заявник) із заявою №412.1.1/89 від 24.09.2021 (вх. №23084/21 від 04.10.2021) про грошові вимоги до боржника у загальному розмірі 120 524,47грн.

Отже, заявником дотримано строк, встановлений ч. 1 ст. 45 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законами України.

Ухвалою суду від 20.10.2021, на підставі ст. 46 Кодексу та ст. 174 ГПК України, заяву АТ «ПУМБ» залишено без руху та надано заявнику час для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання зазначеної ухвали. У зв`язку із чим, 01.11.2021 судом, на підставі ст. 183 ГПК України, у попередньому засіданні оголошено перерву до 15.11.2021, про що постановлено відповідну протокольну ухвалу від 01.11.2021.

Ухвалою суду від 05.11.2021, після усунення заявником недоліків своєї заяви, останню прийнято та призначено до розгляду у попередньому засіданні 15.11.2021.

Водночас, у період з 11.11.2021 по 21.11.2021 суддя Янюк О.С. перебувала у відпустці, у зв`язку із чим попереднє засідання призначене на 15.11.2021 не відбулось, а тому після дії вказаної обставини, ухвалою суду від 24.11.2021 призначено у справі відповідне засідання на 06.12.2021.

У попереднє засідання боржник та представник заявника не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце засідання були проінформовані належним чином та своєчасно. Водночас, явка вказаних осіб обов`язковою судом не визнавалась, а тому ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, суд дійшов висновку про проведення попереднього засідання без участі Верховського О.Є. та представника АТ «ПУМБ».

Водночас, у попереднє засідання також не з`явився керуючий реструктуризацією, проте, через канцелярію суду подав клопотання №02-22/14 від 03.12.2021 (вх. №27888/21 від 06.12.2021) про проведення засідання без його участі, яке суд на підставі ст. 42 ГПК України вважає за можливе задовольнити та здійснити розгляд заяви АТ «ПУМБ» без участі вказаного учасника справи.

Так, відповідно до ст. 113 Кодексу провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 47 Кодексу у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 913/479/18).

Проаналізувавши положення ч. 1 ст. 45, ч. 1 ст. 122 Кодексу, суд дійшов висновку, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. А неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст.ст.76-79 ГПК України повинні бути:

належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

допустимими підтверджують обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

достовірними створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

вірогідними - наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, розглянувши письмову заяву з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, суд зазначає наступне.

Так, АТ «ПУМБ» (ідентифікаційний код 14282829) у своїй заяві №412.1.1/89 від 24.09.2021 (вх. №23084/21 від 04.10.2021) просить суд визнати грошові вимоги останнього у розмірі 120 524,47грн, з яких: 92 363,08грн заборгованість за кредитом; 8 671,36грн заборгованість за відсотками; 19 490,03грн заборгованість за комісією. Підставою для звернення із заявою зазначає неналежне виконання боржником зобов`язань в частині вчасного повернення кредитних коштів, що призвело до виникнення у ОСОБА_1 відповідної суми заборгованості.

На виконання положень ч. 5 ст. 45, ст. 113 Кодексу, керуючим реструктуризацією та боржником розглянуто вищевказану заяву та визнано повністю грошові вимоги заявника у розмірі 120 524,47грн (т. 3 а.с. 175-178).

1. У свою чергу, судом встановлено, що 20.11.2020 ОСОБА_1 підписав в АТ «ПУМБ» заяву №201 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, із змісту якої вбачається, що боржник просив надати йому споживчий кредит на наступних умовах: сума кредиту 20 000,00 на споживчі цілі; строк кредиту 24 місяці; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%; розмір процентної ставки річних 0,01% (далі Договір-1; т. 3 а.с. 96).

Відповідно до розділу «графік платежів» Договору-1 платіжним періодом є з 20.11.2020 по 20.11.2022, дата платежу - до 20 числа кожного календарного місяця по 1 431,42грн.

На виконання умов Договору-1, АТ «ПУМБ» надані ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 20 000,00грн, що підтверджується меморіальним ордером №TR.45625861.89780.8810 від 20.11.2020 (т. 3 а.с. 99).

У свою чергу, боржником частково повернуто надані кредитні кошти, а саме, у розмірі 3 763,51грн, що підтверджується відповідною банківською випискою за період з 20.11.2020 по 12.09.2021 (т. 3 а.с. 28). Залишок становить 16 236,49грн.

1.1. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 Господарського кодексу України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 . Договір-1 за своєю правовою природою є договором про споживчий кредит, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного суду учасниками справи надано не було.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, встановлено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до п.п. 3, 10 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються загальний розмір наданого кредиту, а також порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).

Як встановлено судом, сторонами у відповідному Договорі-1 погоджено загальні витрати за кредитом у розмірі 20 000,00грн, а також порядок повернення кредиту, а саме: до 20 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 1 431,42грн.

Із матеріалів справи вбачається, що АТ «ПУМБ» 20.11.2020 виконав взяті на себе договірні зобов`язання та надав боржнику кредитні кошти у розмірі 20 000,00грн. У той час, ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредитних коштів виконав лише частково, а саме, здійснив погашення кредиту на загальну суму 3 763,51грн, чим допустив порушення строків погоджених сторонами у відповідному Договорі-1.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту щонайменше на один календарний місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Ураховуючи те, що боржник допустив прострочення строків погашення відповідного кредиту, суд дійшов висновку, що у заявника наявне право вимагати дострокового повернення частини кредитних коштів, що залишилася.

Як зазначалось вище, боржник взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів виконав лише частково та повернув кредитні кошти (тіло кредиту) у розмірі 3 763,51грн, а отже в останнього наявна сума заборгованості перед АТ «ПУМБ» у розмірі 16 236,49грн (20 000,00-3 763,51=16 236,49), яка підлягає визнанню.

1.2. Разом із цим, заявник просить визнати кредиторські вимоги у розмірі 0,53грн 0,01% річних за користування кредитом за період з 20.05.2021 по 12.09.2021. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів.

Як зазначалось вище, у відповідному Договорі-1 сторони погодили розмір процентної ставки за користування кредитом 0,01% річних, яка повинна сплачуватись щомісяця, до 19 числа кожного місяця з дати надання кредиту.

Так, перевіривши наданий АТ «ПУМБ» розрахунок процентів за користування кредитними коштами (т. 3 а.с. 10-11) у розмірі 0,53грн, суд вважає його арифметично правильним та таким, що підлягає визнанню.

1.3. Крім того, заявник просить суд визнати грошові вимоги у розмірі 3 452,96грн комісія за користування кредитними коштами за період з 20.04.2021 по 12.09.2021. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Так, у п. 4 Договору-1 установлено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%.

Ураховуючи зазначене та перевіривши наданий АТ «ПУМБ» розрахунок відповідної комісії у розмірі 3 452,96грн (т. 3 а.с. 11), суд вважає його арифметично правильним та таким, що підлягає визнанню.

2. 21.12.2019 ОСОБА_1 підписав в АТ «ПУМБ» заяву №501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, із змісту якої вбачається, що боржник просив надати йому споживчий кредит на наступних умовах: сума кредиту 70 000,00 на споживчі цілі; строк кредиту 36 місяців; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%; розмір процентної ставки річних 0,01% (далі Договір-2; т. 3 а.с. 97).

Відповідно до розділу «графік платежів» Договору-2 платіжним періодом є з 21.12.2019 по 21.12.2022, дата платежу - до 21 числа кожного календарного місяця по 4 737,74грн.

На виконання умов Договору-2, АТ «ПУМБ» надані ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 70 000,00грн, що підтверджується меморіальним ордером №TR.39766995.35880.8810 від 21.12.2019 (т. 3 а.с. 100).

У свою чергу, боржником частково повернуто надані кредитні кошти, а саме, у розмірі 29 164,13грн, що підтверджується відповідною банківською випискою за період з 20.11.2020 по 12.09.2021 (т. 3 а.с. 51). Залишок становить 40 835,87грн.

2.1. Як зазначалось вище, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 Господарського кодексу України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 . Договір-2 за своєю правовою природою є договором про споживчий кредит, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного суду учасниками справи надано не було.

Так, відповідно до положень до п.п. 3, 10 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються загальний розмір наданого кредиту, порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).

Як встановлено судом, сторонами у Договорі погоджено загальний розмір кредиту, а саме, 70 000,00грн, а також порядок його повернення - до 21 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 4 737,74грн.

Із матеріалів справи вбачається, що АТ «ПУМБ» 20.11.2020 виконав взяті на себе договірні зобов`язання та надав боржнику кредитні кошти у розмірі 70 000,00грн. У той час, ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредитних коштів виконав лише частково, а саме, здійснив погашення кредиту на загальну суму 29 164,13грн, чим допустив порушення строків погоджених сторонами у відповідному Договорі-2.

Згідно ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту щонайменше на один календарний місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Ураховуючи те, що боржник допустив прострочення строків погашення відповідного кредиту, суд дійшов висновку, що у заявника наявне право вимагати дострокового повернення частини кредитних коштів, що залишилася.

Як зазначалось вище, боржник взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів виконав лише частково та повернув кредитні кошти (тіло кредиту) у розмірі 29 164,13грн, а отже в останнього наявна сума заборгованості перед АТ «ПУМБ» у розмірі 40 835,87грн (70 000,00-29 164,13=40 835,87), яка підлягає визнанню.

2.2. Разом із цим, заявник просить визнати кредиторські вимоги у розмірі 1,44грн 0,01% річних за користування кредитом за період з 21.05.2021 по 12.09.2021. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до умов Договору-2 процентна ставка за користування кредитом становить 0,01% річних, яка сплачується щомісяця, до 21 числа кожного місяця з дати надання кредиту.

У свою чергу, суд, з урахуванням п. 8 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», перевіривши наданий АТ «ПУМБ» розрахунок процентів (т. 3 а.с. 14) у розмірі 1,44грн, вважає його арифметично правильним та таким, що підлягає визнанню.

2.3. Крім того, заявник просить суд визнати грошові вимоги у розмірі 16 037,07грн комісія за користування кредитними коштами за період з 21.04.2021 по 12.09.2021. З цього приводу суд зазначає наступне.

За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» комісія відноситься до загальних витрат за споживчим кредитом.

Так, у п. 4 Договору-2 установлено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,99%.

Ураховуючи зазначене та перевіривши наданий АТ «ПУМБ» розрахунок відповідної комісії у розмірі 16 037,07грн (т. 3 а.с. 151), суд вважає його арифметично правильним та таким, що підлягає визнанню.

3. 18.03.2021 ОСОБА_1 підписав в АТ «ПУМБ» заяву №101 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, із змісту якої вбачається, що боржник просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривнях та надати кредитну картку та встановити кредитний ліміт у сумі 1 000,00грн (далі Договір-3, т. 3 а.с. 98).

Відповідно до умов Договору-3 розрахунковим днем є 10 число місяця, реальна річна процента ставка складає 59,54%, орієнтовна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 1 255,82грн.

На виконання умов Договору-3 АТ «ПУМБ» встановлено кредитний ліміт у відповідному розмірі, що підтверджується банківською випискою по рахунку № НОМЕР_2 за період з 21.03.2018 по 04.09.2021. Водночас, із змісту вказаної банківською виписки вбачається, що боржником використані кредитні кошти у розмірі 570 676,58грн, та повернуті заявнику 535 385,86грн. Залишок становить 35 290,72грн (т. 3 а.с.86-95).

3.1. Як неодноразово зазначалось вище, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 Господарського кодексу України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2ст. 639 ЦК України).

Судом встановлено, що укладений між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 . Договір-3 за своєю правовою природою є договором банківського рахунку, який недійсною у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного суду учасниками справи надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За змістом ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати своїм клієнтам, зокрема, поточні рахунки. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що АТ «ПУМБ» виконав взяті на себе договірні зобов`язання та надавав боржнику у користування кредитні кошти у відповідному розмірі. Водночас, ОСОБА_1 своє зустрічне зобов`язання з повернення кредитних коштів виконав лише частково, у зв`язку з чим в останнього виникла відповідна заборгованість.

Ураховуючи зазначене та те, що боржник взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів виконав лише частково, суд дійшов висновку, що у заявника наявне право вимагати повернення частини кредитних коштів, що залишилася, а саме, у розмірі 35 290,72грн.

3.2. Разом з цим, АТ «ПУМБ» у своїй заяві просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 8 669,39грн - 59,54% річних за користування кредитом за період з 10.04.2021 по 12.09.2021. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як зазначалось вище, сторонами у Договорі-3 погоджено процентну ставку за користування кредитними коштами, а саме 59,54% річних.

Так, перевіривши наданий АТ «ПУМБ» розрахунок процентів за користування кредитними коштами (т. 3 а.с. 17-18) у розмірі 8 669,39грн, суд вважає його арифметично правильним та таким, що підлягає визнанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 Кодексу, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Ураховуючи те, що вимоги АТ «ПУМБ» визнані судом, то витрати на оплату судового збору заявником підлягають включенню до витрат пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність боржника.

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 123 Кодексу, протягом трьох робочих днів після постановлення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду арбітражний керуючий згідно з цією ухвалою письмово повідомляє кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст.ст. 234-235 ГПК України, ст.ст. 47, 113, 122 Кодексу, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» №412.1.1/89 від 24.09.2021 (вх. №23084/21 від 04.10.2021) про визнання грошових вимог задовольнити.

Визнати вимоги Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 у розмірі 120 524,47грн - основне зобов`язання.

2. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» у розмірі 4 540,00грн.

3. Вимоги кредиторів, заявлені після спливу строку, встановлено ч.1 ст.45 Кодексу, розглядаються судом у порядку черговості їх отримання та задовольняються в порядку черговості, встановленої ст. 133 Кодексу.

4. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення даної ухвали.

5. Зобов`язати керуючого реструктуризацією надати суду до 31.12.2021 (включно): реєстр вимог кредиторів боржника; докази організації та проведення зборів кредиторів.

7. Призначити судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 14.02.2022 на 15:30 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 108/16, у залі судових засідань № 6.

8. Інформацію по справі учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набрала законної сили 13.12.2021 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена протягом 10 днів до Північного апеляційного господарського суду у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 13.12.2021.