РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2021Справа № 910/14922/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Саврас-Сервіс"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "АДВ Дистриб`юшен"

про: стягнення 357 099, 82 грн

Суддя: Людмила ШКУРДОВА

секретар с/з Лисенко А.І.

Представники сторін:

від позивача - Ковальов Є.Ф., за ордером

від відповідача - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Саврас-Сервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АДВ Дистриб`юшен" про стягнення 357 099, 82 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.21 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по оплаті за Договором суборенди №01-11/17 від 01.11.2017р., в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 118 802,60 грн - орендної плати, 5 520,20 грн - експлуатаційні витрати, 17 949,73 грн - індексація орендної плати, 165 839,62 грн - комунальні послуги. В зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за Договором суборенди №01-11/17 від 01.11.2017р. позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 80 604,66 грн - пеню, 31 917,54 грн - інфляційні втрати, 14 798,94 грн - 3 % річних.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, своїм правом на надання відзиву не скористався.

Крім того, інформація про час та місце розгляду даної справи розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є оприлюдненою, відповідач не був позбавлений можливості ознайомитися з датою розгляду справи, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 02.12.2021 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2017 року між ТОВ «САВРАС-СЕРВІС» та Публічним акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» укладено Договір оренди, згідно акту приймання - здачі об`єкта від 01.06.2017 року позивачем прийнято: приміщення в Будівлі медико-санітарної частини 1592,1 кв.м. , об`єкт оренди знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 70А.

У відповідності до додаткової угоди № 1 від 30 листопада 2019 року до Договору оренди №ДО - 01/Б 2017 від 01 червня 2017 року, сторони дійшли згоди розірвати Договір оренди №ДО - 01/Б 2017 від 01 червня 2017 року з 01.12.2019.

Між TOB «САВРАС-СЕРВІС» (суборендодавець) та ТОВ «АДВ ДИСТРИБ`ЮШЕН» (суборендар) укладено Договір суборенди №01-11/17 від 01 листопада 2017 року, у відповідності до якого у тимчасове платне користування передано нежитлові приміщення площею 228,5 кв.м в Будівлі медико- санітарної частини загальною площею 3308,5 кв.м., з місцем розташування за адресою: м. Київ, вул.Виборзька, 70А (далі - Договір суборенди).

01 грудня 2017 року згідно акту приймання-передачі майна до Договору суборенди №01-11/17 від 01 листопада 2017 року TOB «САВРАС-СЕРВІС» (суборендодавець) передав, а ТОВ «АДВ ДИСТРИБ`ЮШЕН» (суборендар) прийняв в суборендне користування майно, а саме нежитлові приміщення площею 228,5 кв.м в Будівлі медико-санітарної частини загальною площею 3308,05 кв.м, з місцем розташування за адресою: м.Київ, вул.Виборзька, 70 А.

01 вересня 2018 року згідно акту приймання-передачі орендованого майна до Договору суборенди №01-11/17 від 01 листопада 2017 року ТОВ «САВРАС-СЕРВІС» (суборендодавець) передав, а ТОВ «АДВ ДИСТРИБ`ЮШЕН» (суборендар) прийняв в орендне користування майно, а саме нежитлові приміщення площею 394,3 кв.м на 3-му (третьому) поверсі в Будівлі медико-санітарної частини з місцем розташування за адресою: м.Київ, вул. Виборзька, 70A.

У відповідності до п.3.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 01 вересня 2017 року суборендар незалежно від наслідків господарської діяльності сплачує суборендодавцю протягом строку дії цього Договору оренду плату за користування об`єктом оренди у розмірі всього з ПДВ за 1 кв.м (один квадратний метр) в місяць - 150,65 грн. Загальна сума орендної плати за базовий місяць суборенди складає 59 401,30 грн., в тому числі ПДВ 20 % у сумі 9 900,22 грн. В розмірі орендної плати враховано відшкодування податку на землю.

Відповідно до п.3.2 Договору плата за користування об`єктом оренди сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок суборендодавця не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця за поточний місяць, на умовах 100 % попередньої оплати.

Згідно з п.4.1. Договору суборенди встановлено, що суборендар відшкодовує суборендодавцю вартість спожитої електричної енергії та витрат на утримання електричних мереж якими здійснюється передача електричної енергії; вартість спожитої холодної води та витрат на утримання інженерних водопровідних мереж якими здійснюється передача холодної води та експлуатаційні витрати з обслуговуванням Об`єкта суборенди (в тому числі послуги з забезпечення сторожового режиму, складування та вивозу сміття і відходів, утримання місць загального користування, обслуговування в`їзду та виїзду автотранспорту суборендаря тощо), які несе суборендодавець у зв`язку з діяльністю суборендаря.

Пунктом 10.3. Договору суборенди встановлено, що у випадку порушення строку сплати суборендної плати (передбаченого п.3.2. цього Договору) за користування об`єктом суборенди, суборендар сплачує суборендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до п.3.5. Договору суборенди розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на офіційний індекс інфляції, який встановлений Державною службою статистики України за попередній місяць, але не нижче розміру орендної плати за базовий місяць, вказаної в пункті 3.1.

Відповідно до п.3.6. Договору суборенди нарахування орендної плати проводиться з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі майна та до останнього дня фактичного користування майном. Майно вважається поверненим з моменту підписання Акту прийому-передачі майна з суборенди. Орендна плата за майно нараховується до дати повернення майна (включаючи день підписання Акту прийому-передачі).

Пунктом 4.1. Договору суборенди встановлено, що суборендар відшкодовує суборендодавцю вартість спожитої електричної енергії та витрат на утримання електричних мереж якими здійснюється передача електричної енергії; вартість спожитої холодної води та витрат на утримання інженерних водопровідних мереж якими здійснюється передача холодної води та експлуатаційні витрати з обслуговуванням об`єкта оренди, які несе суборендодавець у зв`язку з діяльністю суборендаря (далі за текстом - комунальні послуги).

Розрахунок експлуатаційних витрат з обслуговування об`єкту оренди встановлюється у розмірі 7,00 грн. за 1 (один) кв.м. площі об`єкта оренди.

Відповідно до п.4.3. Договору суборендар здійснює компенсацію експлуатаційних витрат з обслуговування об`єкту оренди, які є частиною Комунальних послуг, на підставі розрахунку, який складається і надається суборендодавцем та згідно виставленими суборендодавцем до оплати рахунків у порядку, передбаченому в п.4.6 цього Договору

У відповідності до додаткової угоди № 4 від 29 листопада 2019 року до Договору суборенди №01-11/17 від 01 листопада 2017 року, сторони дійшли згоди розірвати Договір суборенди №01-11/17 від 01 листопада 2017 року з 30.11.2019.

Позивач вказує, що у відповідача перед ним рахується заборгованість в розмірі 229 778,68 грн за Договором суборенди, з яких 118 802,60 грн - орендної плати, 5 520,20 грн - експлуатаційні витрати, 17 949,73 грн - індексація орендної плати, 165 839,62 грн - комунальні послуги.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами ст.ст.11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором піднайму (суборенди).

Відповідно до ч.3 ст.774 ЦК України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Статтею 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч.1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч.6 ст.283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

За приписами частин 1 та 2 ст.774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

Таким чином, право на укладення договору піднайму зі сторони наймодавця має відповідно особа, уповноважена на укладення договору піднайму, в зв`язку з чим саме така особа має право на захист свого права щодо своєчасної оплати за договором.

Умовами договору оренди від 01 червня 2017 року не передбачено право орендаря передавати в суборенду орендоване майно, в матеріалах справи відсутні докази того, що орендодавцем надано було орендарю дозвіл на передачу орендованого майна в суборенду.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У розумінні зазначених приписів суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий зміст захисту права полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. (ст. 4 ГПК України).

Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Оскільки, правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, у зв`язку з чим таке право підлягає захисту.

Порушення права чи охоронюваного законом інтересу повинне мати об`єктивний характер і виражатися в позбавленні або зменшенні обсягу певних благ особи, права чи інтереси якої порушено, певних благ, які вона мала до порушення або справедливо очікувала набути у майбутньому.

Відповідно до ст. 74 ГПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Процесуальне законодавство встановлює критерії, відповідність яким визначає здатність того чи іншого доказу мати доказову силу. Такими критеріями є належність, допустимість, достовірність та достатність доказів.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження права позивача на передачу майна в суборенду.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено свого порушеного права та правомірність застосування способу захисту у вигляді стягнення з відповідача заборгованості по суборендній платі, в зв`язку із використанням обумовленого Договором суборенди приміщення, оскільки не доведено право на отримання таких коштів, як особою, якій належним власником передано приміщення в оренду.

За таких підстав, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті суборендної плати в розмірі 118 802,60 грн, 5 520,20 грн - експлуатаційні витрати, 17 949,73 грн - індексація орендної плати, 165 839,62 грн - комунальні послуги.

Вимоги в частині стягнення з відповідача 80 604,66 грн - пені, 31 917,54 грн - інфляційних втрат, 14 798,94 грн - 3 % річних також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від основної вимоги, в задоволенні якої судом відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 231, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Дата складення тексту рішення: 14.12.21