ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 грудня 2021 року Справа № 903/801/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши справу № 903/801/21

за позовом: Державного комунального підприємства "Луцьктепло", м. Луцьк

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Чернецького Олега Станіславовича, м. Луцьк

про стягнення 204 586,30 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Кирись Зоряна Леонтіївна, договір про надання юридичних послуг №322/21 від 02.08.2021,свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю серія ВЛ №812;

від відповідача: Комарницька-Михальчук Оксана Євгеніївна, ордер серія ВЛ №000,028399 від 22.10.2021, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю серія ВЛ №824;

в с т а н о в и в: Державне комунальне підприємство "Луцьктепло" звернулось з позовом до Фізичної особи-підприємця Чернецького Олега Станіславовича про стягнення 204 586,30 грн., з них: 154 162, 60 грн. - основний борг за передану теплову енергію, 36 536,40 грн. - інфляційні втрати, 13 887,30 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу (постачання) теплової енергії від 20.12.2016 №3-17, в частині своєчасної оплати.

Ухвалою суду від 05.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав:

- відзив на позовну заяву за вх.№01-57/6155/21 від 20.10.2021, в якому заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову та просить відмовити в повному об`ємі. В обґрунтування підстав відзиву посилається на те, що не є стороною договору купівлі-продажу (постачання) теплової енергії від 20.12.2016 №3-17. Крім того звертає увагу суду на те, що відповідно до приписів ст. 717 ЦК України за договором дарування не переходять борги дарувальника- ФОП Чернецької В.Б. до обдарованого ФОП Чернецького О.С. за період коли власником даного приміщення була, саме ФОП Чернецька В.Б. Разом з тим, доводить, що у останнього відсутня заборгованість перед ДКП «Луцьктепло » за умовами додаткової угоди до договору купівлі - продажу (постачання ) теплової енергії № 11-80 від 30.09.2014, в підтвердження долучив квитанції про оплату за послуги з теплопостачання.

- клопотання за вх.№01-57/6168/21 від 20.10.2021, в якому просить здійснювати розгляд справи №903/801/21 в спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідь на відзив на адресу суду від Державного комунального підприємства "Луцьктепло" не надходила.

Ухвалою суду від 09.11.2021 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін зі стадії відкриття провадження у справі, судове засідання призначено на 22.11.2021.

В судовому засіданні 22.12.2021 було оголошено перерву до 02.12.2021.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному об`ємі та просить суд задоволити позов, через відділ діловодства суду подала пояснення за вх.№01-57/7113/21 від 25.11.2021 в яких заперечує доводи відповідача у відзиві та долучила договір купівлі-продажу (постачання) теплової енергії від 30.09.2014 за №11-80.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив та просить відмовити в позові, оскільки останній не споживав теплову енергію за спірний період, так як не був власником спірного майна.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

07.03.2013 між ОСОБА_1 (дарувальник за договором) та Чернецькою Вікторією Болеславівною (обдаровуваний за договором) був укладений договір дарування, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Вовчук Мариною Володимирівною за Р.№105 у відповідності до умов, якого дарувальник передає майно у власність обдаровуваної безоплатно, нежитлове підвальне приміщення /А-4/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 126,8 кв.м. (нерухоме майно/нежитлове приміщення). Земельна ділянка, на якій знаходиться вищезгадане нерухоме майно не є приватною власністю дарувальника. (а.с. 43-44)

20.12.2016 між ДКП «Луцьктепло» (позивач) та Чернецькою Вікторією Болеславівною (споживач) укладено договір купівлі - продажу (постачання ) теплової енергії № 3-17, однак даний договір підписаний лише зі сторони позивача. (а.с. 50-51)

Відповідно до п.п 1.1 договору передбачено, що теплопостачальна організація відпускає теплову енергію у вигляді гарячої води споживачу, який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію системи теплоспоживання.

Відповідно до п.п 2.1.1 договору визначено, що постачати теплову енергію, призначену для обігрівання приміщень споживача, по теплових мережах до системи теплоспоживання споживача безперебійно впродовж опалювального періоду (за винятком часу, необхідного для ліквідації аварій на теплових мережах, припинення або обмеження постачання енергоносіїв на котельні). Початок і закінчення опалювального періоду визначається розпорядженням луцького міського голови.

На виконання умов даного договору ДКП «Луцьктепло» доводить, що на дало послуги ФОП Чернецькій Вікторії Болеславівні з теплопостачання згідно виставлених рахунків за теплову енергію за період з грудня 2016 включно по квітень 2019 на загальну суму 132 607,76 грн. (а.с.10 -26, 28)

Як слідує із матеріалів справи, 07.12.2018 між Чернецькою Вікторією Болеславівною (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдаровуваний) укладено договір дарування, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Вовчук Мариною Володимирівною за Р.№820, у відповідності до умов, якого дарувальник передає майно у власність обдаровуваної безоплатно, нежитлове підвальне приміщення /А-4/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 126,8 кв.м. (нерухоме майно/нежитлове приміщення). Земельна ділянка, на якій знаходиться вищезгадане нерухоме майно не є приватною власністю дарувальника. (а.с. 45-46) Право власності на дане нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав за номером запису: 29357592 від 07.12.2018.

30.09.2014 між ДКП «Луцьктепло» (позивач) та ОСОБА_3 (відповідач) укладено договір купівлі - продажу (постачання ) теплової енергії № 11-80 за умовами, якого теплопостачальна організація відпускає теплову енергію у вигляді гарячої води споживачу, який зобов`язаний оплатити прийняту теплову енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію системи тепло споживання (тепловикористального обладнання) (п.п 1.1 договору)

Згідно п.п 1.2 договору визначено, що теплова енергія використовується споживачем через тепловикористальні установки для підтримання належного температурного режиму (обігрівання) належних йому приміщень (централізованого опалення)

29.03.2019 між ДКП «Луцьктепло» (позивач) та ОСОБА_3 (відповідач) укладено додатковий договір до договору купівлі - продажу (постачання ) теплової енергії № 11-80 від 30.09.2014. (а.с. 91)

Відповідно до п. 1додаткової угоди сторони внесли зміни в додаток №1 до договору купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №11-80 від 30.09.2014 в такій редакції:

1) магазин пр. Соборності, 14а,

2) приміщення вул. Кравчука, 44/46,

3) приміщення пр. Волі, 4,

4)приміщення вул. Кравчука, 38/4,

5)приміщення Винниченка,25,

6)нежитлове підвальне приміщення пр. Волі,12.

Згідно п.п 3 додаткової угоди визначено, що договір діє з 07.12.2018 з врахуванням ч.3 ст. 631 ЦК України.

На виконання умов додаткової угоди ДКП «Луцьктепло» згідно рахунків за теплову енергію за період з квітня 2019 включно по травень 2020 надав послуги ФОП Чернецькому Олегу Станіславовичу на загальну суму 64944,50 грн. (а.с.27, 29-36)

Позивач звернувся з позовом до ФОП Чернецького О.С. та просить стягнути 204 586,30 грн. за період з грудня 2016 включно по травень 2020 за передану теплову енергію на підставі договору №3-17 від 20.12.2016, та доводить що ФОП Чернецький О.С., є власником приміщення по пр.Волі 12 у м.Луцьку на підставі договору дарування від 07.12.2018, право власності на дане нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав за номером запису: 29357592 від 07.12.2018, а відтак останній повинен відповідати за зобов`язання ФОП Чернецької В.Б. за спірний період.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив із такого.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Предметом даного судового розгляду є стягнення заборгованості за наданні послуги теплопостачання за умовами договорів:

1) купівлі - продажу (постачання) теплової енергії № 3-17 від 20.12.2016, який укладений між ДКП «Луцьктепло» (позивач) та ФОП Чернецькою Вікторією Болеславівною (споживач), на підставі виставлених рахунків на оплату;

2) додаткової угоди від 29.03.2019 до договору купівлі - продажу (постачання) теплової енергії № 11-80 від 30.09.2014, яка укладена ДКП «Луцьктепло» (позивач) та ФОП Чернецьким Олегом Станіславовичем (споживач), на підставі виставлених рахунків на оплату.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.193 ГК України, статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Як встановлено 07.12.2018 між Чернецькою Вікторією Болеславівною (дарувальник ) та ОСОБА_3 (обдаровуваний ) укладено договір дарування приміщення по пр.Волі 12 у м.Луцьку.

Отже, відповідач - ФОП Чернецький О.С. є власником приміщення по пр. Волі, 12 у м. Луцьку з 07.12.2018 на підставі відповідного дарування, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав за номером запису №29357592 від 07.12.2018.

Судом досліджено та встановлено, що на підставі додаткової угоди до договору купівлі - продажу (постачання) теплової енергії № 11-80 від 30.09.2014. за період з 07.12.2018 по 25.05.2020 було виставлено також ФОП Чернецькому О.С. та ним здійснено оплату, що підтверджується наступним :

- рахунок №892 від 22.04.2019 за грудень 2018 - квітень 2019 на суму 18 366,7грн., який частково оплачений відповідачем на суму 2 961,5грн., що підтверджується квитанцією від 14.05.2019 та 03.05.2019 (залишок заборгованості перейшов в рахунок за травень 2019 ) (а.с. 92-93);

- рахунок №429 від 17.05.2019 заборгованість в т.ч. за попередні періоди складала 18 757,56грн., даний борг був відповідачем повністю оплачений згідно квитанцій на суму 3 757,56грн. від 21.06.2019, 5000,00грн. від 22.07.2019 та 10 000,00грн. від 22.07.2019 (а.с. 94-95);

- рахунок №777, який був повністю сплачений згідно квитанції від 03.12.2019 (а.с. 96-97)

- рахунок №1014 від 20.12.2019, який оплачений згідно квитанції від 10.01.2020 (а.с. 98-99)

- рахунок №920 від 23.01.2020, який оплачений згідно квитанції від 10.02.2020 ( а.с. 100, 101)

- рахунок №990 від 25.02.2020, який оплачений згідно квитанції від 16.03.2020 (а.с. 102-103)

- рахунок №919 від 28.04.2020, який оплачений згідно банківської виписки 29.04.2020 (а.с. 104- 105)

Враховуючи вище викладене, судом встановлено, що відповідно до умов додаткової угоди від 29.03.2019 до договору купівлі - продажу (постачання) теплової енергії № 11-80 від 30.09.2014. за період з 07.12.2018 по 25.05.2020 заборгованість ФОП Чернецький О.С. перед ДКП «Луцьктепло» оплатив послуги за постачання теплової енергії. Заборгованість на підставі додаткової угоди від 29.03.2019 відсутня.

Як слідує із матеріалів справи, відносини з оплати заборгованості за період з грудня 2016 включно по квітень 2019 в сумі 128 615.61 грн. виникли на підставі договору купівлі - продажу (постачання) теплової енергії № 3-17 від 20.12.2016, який укладений між КП «Луцьктепло» (позивач) та ФОП Чернецькою Вікторією Болеславівною (споживач).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Тобто новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник.

Зокрема, за правовою позицією викладеною у постанові №686/6276/91 від 01.09.2020. Верховний Суд вказав на безпідставність касаційної скарги в частині незастосування судами ч. 3 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», згідно з якою у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника.

Зазначена стаття регулює обов`язки співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. 2 цієї статті кожен із них несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Тлумачення наведеної норми права дає можливість дійти висновку про те, що у цьому випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачених законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги.

Отже, чинним законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не обговорено в договорі купівлі-продажу.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи пояснення та докази сторін, господарський суд, дійшов висновку, що у позові слід відмовити.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.129 ГПК України судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст.73-79, 86, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. В позові відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено

09.12.2021

Суддя В. М. Дем`як