ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
15.12.2021 Справа № 905/2354/21
Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши
заяву Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України, м.Дніпро №366 від 09.12.2021
про забезпечення позову
Позивач, Державне підприємство «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України м.Дніпро, звернувся до Господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард С Плюс», м.Святогірськ, Донецька область про стягнення заборгованості в сумі 3 930 861,01грн., в тому числі: 3 852 746,10грн. - основний борг як передплата за непоставлений товар, 40 827,67грн. - пеня, 37 287,24грн. - 3% річних.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення відповідачем зобов`язань з поставки передплаченого товару за договором поставки №1/29072021 від 29.07.2021.
Ухвалою суду від 15.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.12.2021.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що статутний капітал ТОВ «Форвард С Плюс» значно менший ніж основна сума передплати за договором та заборгованості в цілому ТОВ «Форвард С Плюс» як постачальника перед позивачем, що унеможливлює виконання гарантійної функції зі сторони статутного капіталу та в подальшому призведе до недостатнього покриття суми боргу. Оскільки відповідач систематично попередньо ухилився від виконання зобов`язань перед позивачем, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості за договором, існує реальна вірогідність також ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову, у зв`язку з чим є необхідність у накладенні арешту на належне відповідачу майно та (або) грошові кошти у розмірі основної заборгованості від ціни позову з метою уникнення майбутнього ускладнення виконання судового рішення.
Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, суд зазначає таке:
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження.
При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх.
Отже накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №915/373/20.
За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Аналогічну правову позицію наведено у постановах від 30.03.18р. Верховного Cуду по справі № 905/2130/17 та від 13.02.18р. по справі № 911/2930/17.
Одним із завдань господарського судочинства у відповідності до вимог ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Судом встановлено, що що у даній справі між сторонами існує спір щодо стягнення попередньої оплати за договором внаслідок систематичного порушення відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем.
Тобто виконання в майбутньому судового рішення у даній справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.
Звертаючись із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилався на те, що існує реальна загроза невиконання в майбутньому судового рішення у даній справі та передумови спричиненню значної шкоди позивачеві - Державному підприємству «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України, внаслідок недостатності у відповідача грошових коштів для виконання зобов`язання за рішенням суду.
Таким чином, у даному випадку, враховуючи, що існують обґрунтовані ризики можливого невиконання рішення суду у разі задоволення позову, за висновками суду, застосування обраного заявником заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та попередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України, оскільки накладання арешту на майно та (або) грошові кошти створить перешкоди у відчуженні цього майна та розпорядженні грошовими коштами до прийняття рішення суду по суті спору. Тоді як невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та грошові кошти відповідача, унеможливить ефективний захист та поновлення прав заявника, у разі, якщо під час розгляду спору у даній справі будуть встановлені факти порушення його прав.
Викладене вище вказує на пов`язаність та адекватність застосування забезпечення позову у справі шляхом накладання арешту на майно та (або) грошові кошти відповідача.
Отже, оцінюючи доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд вважає, що існує достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття зазначених заявником заходів забезпечення позову в разі задоволення позовних вимог, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому заява про застосування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України, м.Дніпро №366 від 09.12.2021, задовольнити.
Ухвала набирає законної сили 15.12.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки передбачені ГПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явленням ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить три роки - до 16.12.2024.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Заходи забезпечення позову діють до вирішення Господарським судом Донецької області питання про скасування забезпечення позову або до скасування ухвали про забезпечення позову у встановленому законом порядку вищими судовими інстанціями.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованими клопотанням учасника справи.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя Лейба Максим Олександрович

Суддя М.О. Лейба