ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 рокуСправа № 912/2788/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Солдатової К.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/2788/21

за позовом: Заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури, вул. Верхня Пермська, 4, м. Кропивницький, 25006 в інтересах держави в особі

Східного офісу Держаудитслужби України, вул. Володимира Антоновича, буд. 22, корп. 2, м. Дніпро, 49101

та Кіровоградської обласної ради, пл. Героїв Майдану, 1, м. Кропивницький, 25022

до відповідача Дочірнього підприємства "Центргаз" відкритого акціонерного товариство "Кіровоградгаз", вул. Володарського, 67, м. Кропивницький, 25006

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача 2 - Комунальне некомерційне підприємство "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради", вул. Глінки, 46, м. Кропивницький, 25009

про стягнення 63 130,00 грн

Представники:

від прокуратури - Топонар Н.С., посвідчення № 058769 від 17.12.20;

від позивача І - Тодорова О.Л., витяг з ЄДРПОУ, самопредставництво;

від позивача ІІ - участі не брали;

від відповідача - участі не брали;

від 3-ї особи - участі не брали.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури (далі - Прокурор) звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби України та Кіровоградської обласної ради з позовною заявою з вимогами до Дочірнього підприємства "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" (далі - ДП "Центргаз", відповідач) про стягнення 63 130,00 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначено, що внаслідок безпідставного збільшення ціни за додатковими угодами до договору про постачання природного газу, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради" та ДП "Центргаз", такі додаткові угоди суперечать вимогам ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та в силу ст. 37 наведногоЗакону є нікчемними, а отже грошові кошти, які отримано ДП "Центргаз" підлягають поверненню до бюджету на підставі ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 29.09.2021 за поданим позовом відкрито провадження у справі № 912/2788/21 за правилами загального позовного провадження. Згідно ухвали, у справі призначено підготовче засідання; залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача 2 - Комунальне некомерційне підприємство "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради" (далі - КНП "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради", третя особа); учасникам справи встановлено строк для подання заяв по суті справи.

28.10.2021 розпочато підготовче провадження, в якому постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.11.2021.

25.11.2021 відкрито судове засідання з розгляду справи по суті, в якому оголошено перерву до 14.12.2021.

14.12.2021 продовжено судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні Прокурором позовні вимоги підтримано повністю.

Представник Східного офісу Держаудитслужби України, який був присутній в судовому засіданні 14.12.2021, повідомив про підтримання позовних вимог Прокурора.

Від третьої особи надійшла заява від 13.12.2021 про розгляд справи без участі представника КНП "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради".

Інші учасники справи про причини відсутності в засіданні суду своїх представників не повідомили.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників справи про дату, час і місце розгляду справи та на підставі п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу за відсутності в судовому засіданні 14.12.2021 представників Кіровоградської обласної ради і ВАТ "Кіровоградгаз".

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення Прокурора, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, судом встановлено наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

Згідно даних веб-сайту "Рrozorro" (а.с. 65-71), Комунальним закладом "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини Кіровоградської обласної ради" проведено відкриті торги щодо закупівлі "природного газу" - 110 000 метрів кубічних з очікуваною вартістю 1 067 000,00 грн, що становить 9,7 грн за 1 метр кубічний.

Учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвалися:

ДП "Центргаз" з первинною пропозицією 1 016 400 грн, остаточна пропозиція 875 160 грн:

ТОВ "Укртранссервіс-груп" з первинною пропозицією 939 430 грн, остаточна пропозиція 875 410 грн.

За результатом проведення торгів переможцем вказаного аукціону визначено ДП "Центргаз"з остаточною пропозицією 875 160 грн.

03.01.2018 між Комунальним закладом "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини Кіровоградської обласної ради" (Споживач) та ДП "Центргаз" (Постачальник) укладено договір за №Т1-18-0001 про постачання природного газу (а.с. 30-32, далі - Договір).

Згідно вказаного Договору, Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2018 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором (пункт 1.1.).

Річний плановий обсяг постачання газу - до 110,000 тис. куб. м (пункт 1.2.).

Відповідно до пункту 3.1. Договору, загальна вартість Договору (визначається за результатами проведення процедури відкритих торгів на підставі тендерної пропозиції Учасника) становить 875 160,00 грн з ПДВ, в тому числі ПДВ 145 860,00 грн. Ціна газу (у відповідності до тендерної пропозиції) становить 6 630,00 грнн. за 1000 куб. м., крім того ПДВ 1 326,00 грн, всього з ПДВ - 7 956,00 грн.

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пункту 3.1. цього Договору, застосовується Сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим Договором (пункт 3.3.).

В пункті 3.2. Договору передбачено, що ціна, зазначена в п. 3.1. Договору, може змінюватись протягом дії Договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору, з урахуванням вимог ст. 36 Закону України від 25.12.2015 "Про публічні закупівлі".

Відповідно до пункту 3.5. Договору, загальна сума Договору складається з місячних сум вартості газу, поставленого Споживачеві за даним Договором, і на день його укладення становить 875 160,00 грн.

Строк дії Договору визначено в частині постачання газу - з дати підписання до 31 грудня 2018 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 11.1.).

Згідно з пунктом 11.5. Договору, усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками Сторін та скріплюються їх печатками. Істотні умови Договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків визначених ст. 36 від 25.12.2015 "Про публічні закупівлі".

До Договору підписано Специфікацію на поставку товару - природний газ в кількості 110 000 м. куб за ціною 7,956 грн з ПДВ 1 тис. м. куб. на загальну вартість 875 160,00 грн з ПДВ (а.с. 33).

У подальшому між Комунальним закладом "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини Кіровоградської обласної ради" та ДП "Центргаз" укладено наступні додаткові угоди до Договору:

- №1 від 19.01.2018 - змінено планові обсяги постачання газу по місяцях та реквізити сторін;

- №2 від 24.01.2018 - збільшено піну за природний газ до 8 751,60 грн з ПДВ за 1 тис. куб.м та зменшено обсяг постачання до 100 000 тис.куб.м.;

- №3 від 20.02.2018 - збільшено ціну за природний газ до 9 626,76 грн за 1 тис.куб.м ;

- №4 від 21.02.2018 - збільшено ціну за природний газ до 9 780 грн за 1 тис. куб.м ;

- №5 від 22.03.2018 - зменшено ціну за природний газ до 8 400 грн за 1 тис. куб.м;

- №6 від 19.04.2018 - збільшено ціну за природний газ до 9 240 грн за 1 тис. куб.м;

- №7 від 30.05.2018 - збільшено ціну за природний газ до 10 041 грн за 1 тис. куб.м ;

- №8 від 07.06.2018 - збільшено піну за природний газ до 10 893,60 грн за 1 тис. куб.м;

- №9 від 27.08.2018 - збільшено ціну за природний газ до 11 083,20 грн за 1 тис. куб.м;

- №10 від 25.09.2018 - зменшено річний обсяг газу до 60,9838 тис.куб.м. та загальну вартість договору до суми 547 952,85 грн за ціною газу 11 083,20 за тис. куб.м. (а.с. 34-43).

Підставами для укладення додаткових угод про зміну ціни за природний газ стали звернення ДП "Центргаз" та подання експертних висновків Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати (а.с. 45-64).

На виконання Договору поставлено наступну кількість природного газу, за який проведено розрахунок:

за січень 2018 - 15,870 тис.м.куб за ціною 7 293,00 грн без ПДВ за 1 тис.м.куб. на загальну суму 138 887,89 грн, оплачено згідно платіжного доручення № 47 від 24.01.2018;

за лютий 2018 - 18,807 тис.м.куб за ціною 8 150,00 грн без ПДВ за 1 тис.м.куб. на загальну суму 183 932,46 грн, оплачено згідно платіжного доручення № 180 від 22.02.2018;

за березень 2018 - 20,856 тис.м.куб за ціною 7 000,00 грн без ПДВ за 1 тис.м.куб. на загальну суму 175 190,40 грн, оплачено згідно платіжного доручення № 291 від 23.03.2018;

за квітень 2018 - 5,405 тис м.куб за ціною 7 700,00 грн без ПДВ за 1 тис.м.куб. на загальну суму 49 942,20 грн, оплачено згідно платіжного доручення № 417 від 03.05.2018 (а.с. 73-80).

25.09.2018 між Комунальним закладом "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини Кіровоградської обласної ради" та ДП "Центргаз" укладено угоду про розірвання Договору з вересня 2018 року (а.с. 44).

Як зазначено Прокурором у позові, підвищення ціни за додатковими угодами було необґрунтованим, внаслідок чого додаткові угоди суперечать вимогам ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та в силу ст. 37 Закону є нікчемними, а отже грошові кошти, які отримано ДП "Центргаз" підлягають поверненню до бюджету.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ст. ст. 173-175, 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 11, 509, 526 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення зобов`язань, які мають виконуватись належним чином відповідно до договору та закону.

В ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Абзацом другим частини 3 ст. 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно вимог ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами (частина 1).

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 2).

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (частина 3).

Частина 6 ст. 265 Господарського кодексу України передбачає, що до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно положень Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу, за таким договором продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662); покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692).

За частиною 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 Цивільного кодексу України, частиною 1 якої встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі".

Вказаний Закон (в редакції, яка діяла на момент укладення Договору і додаткових угоди до нього) передбачав, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 36 Закону).

За приписами ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" у наведеній вище редакції умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Згідно із ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі" у відповідній редакції, договір про закупівлю є нікчемним у разі, зокрема, його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

За правилами ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Мотивована оцінка аргументів сторін та поданих доказів.

Як встановлено матеріалами справи, Договір за №Т1-18-0001 про постачання природного газу від 03.01.2018 укладено за результатами публічних закупівель відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

Станом на момент підписання Договору сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за Договором

До вказаного Договору укладено додаткові угоди, за якими збільшено ціну за одиницю товару із одночасним зменшенням, по деяким угодам, загальної кількості одиниць товару (обсягу постачання природного газу).

Вище зазначено, що Закон України "Про публічні закупівлі", який діяв в редакції на момент укладення Договору і додаткових угод, встановлював імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме за пунктом 2 частини 4 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

Згідно наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що підставами для підвищення піни природного газу стали подані ДП "Центргаз" до Споживача експертні висновки Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати (далі - Експертні висновки), за якими вказано інформацію щодо ринкової ціни природного газу за 1 тис.м. куб (далі - одиниця товару).

Так, під час укладення додаткової угоди № 2 від 24.01.2018, згідно якої збільшено ціну газу за одиницю товару до 7 293,00 грн без ПДВ і 8 751,60 грн з ПДВ враховано наступні Експертні висновки:

№ В-892 від 01.11.2017, згідно якого ціна на природний газ вказана 9 692,40 грн з ПДВ;

№ В-1003 від 01.12.2017 - ціна 9 918,00 грн з ПДВ;

№ В-09 від 03.01.2018 - ціна 10 732,80 грн з ПДВ.

Поміж тим, із вказаних документів слідує, що коливання (підвищення ціни) мало місце ще до моменту укладення Договору 03.01.2018, а не після його підписання, і про вказане підвищення ціни було відомо ДП "Центргаз".

Суд зауважує, що метою регулювання, передбаченої ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі" можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10%, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Так, ст. 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Отже, для внесення змін до вже укладеного договору постачальник повинен обґрунтувати, чому підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендерній ціні та довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Поміж тим, як встановлено матеріалами справи, на момент подання тендерної пропозиції ДП "Кіровоградгаз" володіло інформацією щодо збільшення ціни на природний газ у грудні 2017 року порівняно з листопадом 2017 року та, при цьому, запропонував ціну, яка є меншою від ціни за вказаний період.

Володіючи інформацією щодо ціни згідно вказаних вище Експертних висновків, які отримані відповідачем за запитом останнього, ДП "Центргаз" після зниження ціни у відкритих торгах добровільно взяло на себе зобов`язання постачати до закладу газ за ціною 7,956 грн. з ПДВ за 1 тис. м. куб.

Лист ДП "Центргаз" від 18.01.2018 не містить жодних пояснень щодо підстав для внесення змін з урахуванням наведеного вище, тоді як лише посилання на частину 4 ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі" не достатньо для збільшення ціни товару.

Вказаний висновок відповідає висновку Верховного Суду у складі об`єднаної палати, викладеного у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19. Згідно ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ст. 3 Цивільного кодексу України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13).

Відповідно до Закону "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях; метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Поміж тим, укладення 24.01.2018 додаткової угоди № 2, за якою підвищено ціну, призвело до нівелювання результатів відкритих торгів. Адже цінові пропозиції переможця та іншого учасника торгів відрізнялися між собою несуттєво. Таким чином, замовник втратив можливість скористатися пропозиціями іншого учасника відкритих торгів, але газ по ціні, запропонованій переможцем тендеру, закупити не зміг. Після укладення Договору перша поставка природного газу у січні 2018 року була здійснена вже за підвищеною ціною в розмірі 8 751,6 грн з ПДВ за одиницю товару.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону "Про публічні закупівлі".

Наведене надає підстави для висновку, що додаткова угода № 2 від 24.01.2018 укладена з порушенням вимог, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції, яка діяла на момент укладення додаткової угоди.

В ст. 217 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Оскільки зменшення об`єму постачання природного газу згідно додаткової угоди № 2 від 24.01.2018 пов`язано зі збільшенням ціни на газ, суд дійшов висновку, що нікчемність вказаної додаткової угоди в частині збільшення ціни має наслідком нікчемність всієї додаткової угоди.

В лютому 2018 року сторони Договору укладають дві угоди про підвищення ціни за одиницю товару, а саме: № 3 від 20.02.2018 - встановлено ціну 9 626,76 грн з ПДВ; № 4 від 21.02.2018 - грн встановлено ціну 9 780,00 грн з ПДВ.

Отже, вказані угоди укладено з різницею в один день та сумарний відсоток збільшення ціни за такими угодами становить 10, 6 % від попередньої ціни згідно додаткової угоди № 2 і перевищує верхню межу допустимих 10% підвищення ціни відповідно до ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Суд враховує, що згідно роз`яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" від 07.04.2015 №3302-05/11398-07 у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін.

Поряд з цим, укладення таких договорів через один день свідчить про явне зловживання правом на відповідне збільшення. На користь вказаного також свідчить постачання у лютому 2018 року природного газу за ціною згідно додаткової угоди № 4 від 21.02.2018. Тобто, за весь місяць лютий 2018 року розрахунок проведено по остаточній ціні згідно додаткової угоди № 4 від 21.02.2018, яке перевищує попередню ціну розрахунку більш ніж на 10%.

Окрім того, як повідомляє Прокурор, згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", ціни на природний газ для бюджетних організацій у період із січня 2018 року по березень 2018 року демонстрували тенденцію до зниження.

Аналогічні відомості щодо ціни газу наведені на загальнодоступному ресурсі ТБ "Українська енергетична біржа".

На сайті НКРЕКП розміщені результати моніторингу функціонування ринку природного газу за І квартал 2018 року, де зокрема вказано, що: "протягом І кварталу 2018 року (січень-березень) ціни на природний гаї на нерегульованому сегменті роздрібного ринку для всіх категорій споживачів показали тенденцію до зниження.

Також, в додаткових угодах № 3 від 20.02.2018 та № 4 від 21.02.2018 не вказано про зміни щодо обсягу поставки природного газу, а тому укладення таких угод має наслідком збільшення суми, визначеної в договорі.

При укладенні подальших додаткових угод про збільшення ціни газу, а саме: № 7 від 30.05.2018, № 8 від 07.06.2018, № 9 від 27.08.2018 також не вказано про зміни обсягу газу в напрямку його зменшення, що автоматично збільшувало ціну Договору при кожному укладенні таких угод.

Наведене є прямим порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції на дату укладення додаткових угод), згідно яких заборонено збільшення суми, визначеної в договорі, при збільшені ціни за одиницю товару.

Як зазначено, в ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції на дату укладення додаткових угод) передбачалось, що договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (зокрема, постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження №12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18)).

Отже, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) та від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 вказано, що договори, що укладені всупереч вимогам п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі", є нікчемними в силу закону і не потребують визнання їх недійсними судом.

Враховуючи наведене та за встановлених судом обставин укладення додаткових угод до Договору, за якими збільшено ціну на природний газ, з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі", суд дійшов висновку, що такі угоди є нікчемними (недійсними) в силу приписів ст. 37 зазначеного Закону.

За частиною 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Частиною 1 ст. 236 Цивільного кодексу України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Отже, визнання недійсною будь-якої додаткової угоди тягне за собою нікчемність всіх послідуючих додаткових угод, оскільки кожна наступна додаткова угода мас фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично незаконною, оскільки без попередньої додаткової угоди буде ціна по послідуючій угоді фактично перевищувати підвищення ціни за одиницю товару більше, ніж на 10 %, визначених в ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції на момент вчинення правочину) у порівнянні із основним договором.

Наслідки недійсності застосовуються також до додаткової угоди №5 від 22.03.2018, за якою зменшено ціну за природний газ до 8 400 грн за 1 тис. куб.м порівняно з попередніми угодами. Так, за встановлених судом обставин нікчемності всіх попередньо укладених угод, за додатковою угодою №5 від 22.03.2018 відбулось фактичне збільшення ціни газу порівняно з Договором, однак таке збільшення немає необхідних для цього підстав.

Оскільки зменшення об`єму постачання природного газу згідно додаткової угоди № 10 від 25.09.2018 пов`язано зі збільшенням ціни на газ, суд дійшов висновку, що нікчемність вказаної додаткової угоди в частині встановлення збільшеної ціни має наслідком нікчемність всієї додаткової угоди.

Таким чином, правовідносини з постачання газу між ДП "Кіровоградгаз" та Комунальним закладом "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини Кіровоградської обласної ради" регулюються Договором у його первинній редакції з урахуванням змін згідно додаткової угоди №1 від 19.01.2018.

Згідно Договору, з урахуванням внесених змін згідно додаткової угоди №1 від 19.01.2018, в період січень-квітень 2018 року підлягав постачанню газ в загальному обсязі 67 тис. куб.м по ціні 7 956,00 грн з ПДВ за 1 000 куб.м.

Як свідчать матеріали справи, за період січень-квітень 2018 року було поставлено 60,938 тис. куб.м, за який проведено розрахунок відповідно до встановленої в додаткових угодах ціни в загальному розмірі 547 852,95 грн.

Поряд з цим, враховуючи первісно визначену ціну газу за Договором, за отриманий природний газ в обсязі 60,938 тис. куб.м підлягало сплаті всього 484 822,73 грн.

Частиною 1 ст. 670 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

За вказаних обставин та у зв`язку з тим, що відповідачем передано споживачу меншу кількість товару, ніж це встановлено Договором, отримана відповідачем оплата у сумі 63 130 грн за товар, який був поставлений за цінами, які визначені у нікчемних угодах, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

Щодо порушення інтересів держави та підстав представництва інтересів Прокурором.

Згідно п. 3 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор, серед іншого, звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави в позовній, чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

У відповідності до п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України №3-рп/99 у справі № 1-1/99 від 08.04.1999 прокурор або його заступник самостійно визначає з посиланням на чинне законодавство в чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтовуючи в позовній заяві необхідність їх захисту, та визначає орган, який уповноважений державою виконувати відповідні функції в спірних правовідносинах.

В зазначеному рішенні вказано, що оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин. Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

В обґрунтування порушення інтересів держави Прокурор вказує на те, що у даному випадку порушенням інтересів держави є порушення принципів здійснення публічних закупівель та протиправне і неефективне витрачання бюджетних коштів.

Вказано, що фінансування закладу при закупівлі природного газу відбувається з державного та обласного бюджету, однак Кіровоградською обласною радою не вжито заходів до повернення безпідставно витрачених коштів до бюджету.

Зазначено, що Східним офісом Держаудитслужби України, як органом, який здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів, також не вжито жодних заходів щодо державного фінансового контролю та повернення коштів до бюджету

При оцінці доводів Прокурора судом враховано наступне.

Повноваження Східного офісу Держаудитслужби у відповідній сфері зазначається у ст.8 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема що моніторинг закупівель проводить центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його органи на місцях. Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Згідно із ч.І ст.2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення моніторингу, державного фінансового аудиту, перевірки закупівель та інспектування.

За змістом пунктів 1,7,8, 10 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові тії бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей; пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджет) виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Отже, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

З урахуванням наведеного, Східний офіс Держаудислужби є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель. Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі №826/9672/17 та у постанові Верховного Суду у складі колегії об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради №486-гр від 21.12.2018 року затверджено статут КНП "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради" (далі - Статут, а.с. 91-98)

Згідно Статуту, КНП "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради" (далі - Підприємство) створено шляхом перетворення з Комунального закладу "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу" згідно рішенням Кіровоградської обласної ради від 19 травня 201 7 року №308 та є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків вказаного закладу (пункти 1.1., 1.3.).

Засновником (учасником) Підприємства є Кіровоградська обласна рада (пункт 1.8.).

Підприємство належить до об`єктів комунальної власності і користується майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст області (далі - спільної власності) та закріплене за ним на праві оперативного управління, з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремого майна, що здійснюється за згодою Засновника у встановленому порядку та в межах, установлених законодавством і Засновником або уповноваженим органом (пункт 4.2.).

Згідно ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать, зокрема, органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

Фінансування закладу при закупівлі природного газу відбувається з державного та обласного бюджету.

У силу вимог ст. 61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" затвердження обласного бюджету відноситься до виключної компетенції сесії обласної ради.

Статтею 10 Закону покладено обов`язок на обласні ради щодо представництва спільних інтересів територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами.

Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, у тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження (ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості. підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування (ст. 17 Закону).

Також, відповідно до ч. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України має бути дотримано принцип ефективності та результативності при складанні та виконанні бюджетів де усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісною надання послуг, гарантованих державою, місцевим самоврядуванням, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеною бюджетом обсягу коштів.

Водночас ч. 1 ст. 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет) (пункт 3).

У силу вимог ст. 26 Бюджетного кодексу України головний розпорядник та розпорядник бюджетних коштів маг організувати внутрішній контроль для забезпечення дотримання законності та ефективності використання бюджетних коштів, досягнення результатів відповідно до встановленої мети, завдань, планів і вимог щодо діяльності бюджетної установи та її підвідомчих установ.

За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з цим, Східним офісом Держаудитслужби України та Кіровоградською обласною радою не вжито заходів до повернення до бюджету витрачених коштів.

Так, прокуратурою повідомлено Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області листом №24-385вих-21 від 20.08.2021 та Кіровоградську обласну раду листом №24-408вих-21 від 10.09.2020 про виявлені прокуратурою порушення вимог законодавства (а.с. 103-104, 106-107).

В листі від 08.09.2021 №041125-17/3431-2021 Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області повідомлено про вивчення даного питання (а.с. 105).

Листом від 16.09.2021 №35-2158/1 Кіровоградська обласна рада повідомила, що не належить до органів, що здійснюють контроль у сфері публічних закупівель та не є органом, уповноваженим здійснювати державний фінансовий контроль за використанням фінансових ресурсів у ході публічних закупівель, а також те, що в обласної ради відсутні підстави для подання позовної заяви.

Листами від 17.09.2021 прокуратурою повідомлено Східний офіс Держаудитслужби України та Кіровоградську обласну раду про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді (а.с. 110-113).

Як встановлено матеріалами справи, внаслідок допущених порушень вимог Закону України "Про публічні закупівлі" безпідставно підвищено ціну на газ, що призвело до переплати бюджетних коштів за фактично поставлений природний газ.

Суд погоджується з обґрунтуванням Прокурора, що внаслідок наведеного порушено принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, створення добросовісної конкуренції у сфері закупівлі, принципи максимальної ефективності та економії, що створило ризик до протиправного витрачання бюджетних коштів, нераціонального та неефективного їх використання. Вказане є порушенням інтересів держави.

Також є ґрунтовним твердження Прокурора, що суперечності, які виникають у бюджетних правовідносинах, зачіпають як інтереси держави, так і суспільні інтереси, тож порушення інтересів держави у цій сфері є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.

Однак, як встановлено матеріалами справи, навіть після отримання інформації від Прокурора про порушення законодавства про публічні закупівлі, Східним офісом Держаудитслужби України перевірка не проведена, відповідний позов до суду не подано.

Кіровоградською обласною радою в межах її повноважень також будь-яких заходів на усунення повідомлених Прокурором порушень не здійснено.

Вказане свідчить про пасивність дій уповноважених органів та відсутність з їх боку будь-яких намірів захистити порушені інтереси держави.

З викладеного слідує, що порушені державні інтереси є незахищеними. Суб`єкти, до компетенції яких віднесені повноваження щодо здійснення необхідного захисту інтересів держави, бездіють та свої обов`язки не виконують, що відповідно до сг. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення та підтримання даного позову.

При цьому суд враховує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 визначено, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як ньому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

У постанові Верховного Суду у складі колегії об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 зі справи №927/491/19 зазначено, що обчислення розумного строку для реагування відповідного органу на повідомлення прокурора повинно враховувати не лише останнє повідомлення прокурора про подання позову до суду, а й попередні листи, направлені прокурором органу, якщо в них міститься інформація про стверджувані порушення (а не просто направлено запит на надання інформації).

З урахуванням наведеного, суд вважає підтвердженими підстави для представництва Прокурором інтересів держави в суді за поданим у даній справі позовом згідно визначених позивачів.

На підставі викладеного позовні вимоги Прокурора в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби України та Кіровоградської обласної ради про стягнення з ДП "Центргаз" на користь бюджету в особі КНП "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради" коштів в сумі 63 130 грн підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір за правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Інших судових витрат сторони не заявляють.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Центргаз" Відкритого акціонерного товариство "Кіровоградгаз" (вул. Володарського, 67, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 31146068) на користь бюджету в особі Комунального некомерційного підприємства "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради" (вул. Глінки, 46, м. Кропивницький, 25009, ідентифікаційний код 23227427) на розрахунковий рахунок UA0029135, МФО 820172, ДКСУ м. Київ, обласний бюджет) кошти в сумі 63 130 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Центргаз" відкритого акціонерного товариство "Кіровоградгаз" (вул. Володарського, 67, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 31146068) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (вул. Верхня Пермська. 4, м. Кропивницький, 25006, одержувач - Кіровоградська обласна прокуратура, ідентифікаційний код 02910025, р/рахунок: UA0004600, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО: 820172) 2 270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Кіровоградській обласній прокуратурі електронною поштою: ; Східному офісу Держаудитслужби України (49101, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, буд. 22, корп. 2); Кіровоградській обласній раді на електронну адресу: ; Дочірньому підприємству "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" (25006, м. Кропивницький, вул. Володарського, 67); Комунальному некомерційному підприємству "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради" (25009, м. Кропивницький, вул. Глінки, 46).

Повне рішення складено 15.12.2021.

Суддя В.В.Тимошевська