ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 грудня 2021 року Справа № 903/793/21

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Коваль Олександр Миколайович

за участю представників сторін:

від позивача: Танасійчук О.М. - довіреність №34 від 12.07.2021

від відповідача-1: Солтисюк А.П. - ордер серія АС №1027975 від 25.10.2021

від відповідача-2: Матвіїв В.М. - ордер серія АС №1026760 від 04.10.2021

взяв участь прокурор відділу Волинської обласної прокуратури: Гудков М.В. -службове посвідчення №059376 від 25.01.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області в режимі відеоконференції справу №903/793/21 за позовом виконувача обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради, Комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» про визнання недійсним рішення тендерного комітету та договору,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2021 виконувач обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури звернувся в суд в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби з позовною заявою до Комунального підприємства "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради, Комунального підприємства "Луцький комбінат шкільного і студентського харчування" про визнання недійсним рішення тендерного комітету КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" про намір укласти договір про закупівлю за результатами переговорної процедури №UA-2021-03-16-001384-с із КП "Луцький комбінат шкільного і студентського харчування", оформлене протоколом засідання тендерного комітету від 16.03.2021 №11-03-2021 та визнання недійсним договору від 29.03.2021 №10/03, укладеного між КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" та КП "Луцький комбінат шкільного і студентського харчування".

Заява обґрунтована тим, що процедура закупівлі проведена з порушенням положень Закону України "Про публічні закупівлі".

Ухвалою суду від 29.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалу суду від 29.09.2021 відповідачі отримали 01.10.2021, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.72-73).

КП "Луцький комбінат шкільного і студентського харчування" у відзиві від 14.10.2021 (а.с. 76-101) у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що тендерні пропозиції КП «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» та ТОВ «Хелсі Смарт Фуд» були відхилені і до оцінки допущено менше двох тендерних пропозицій (фактично не допущено нікого), то опубліковані КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради відкриті торги закупівлі послуг харчування на 2021 рік, очікуваною вартістю закупівлі 9 679 560 грн. 00 коп. були автоматично відмінені електронною системою закупівель. Результати двох оголошених тендерних закупівель вказують на відсутність на ринку послуг їдалень у межах територіальної громади Луцька достатньої кількості учасників, які б відповідали вимогам тендерної документації та могли б належним чином забезпечити харчування пацієнтів КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради, у зв`язку з чим останній маючи нагальну потребу забезпечити пацієнтів та персонал харчуванням оприлюднив оголошення про проведення переговорної процедури. В позовній заяві прокурором не розмежовано процедури здійснення відкритих торгів та відкритих торгів з обов`язковим додатковим оприлюдненням англійською мовою, що призвело до хибного тлумачення норми ЗУ «Про публічні закупівлі». Докази прийняття спірного рішення тендерного комітету без дотримання прозорого здійснення закупівель відсутні. Посилання на невідповідність додаткових угод вимогам ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі» є безпідставним у зв`язку з їх відсутністю. Наявність факту порушення або загрози порушення відповідачами інтересів держави є необґрунтованими і недоведеними. Вказав орієнтовну суму судових витрат, які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема 10 000,00 грн. - витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Луцька окружна прокуратура у відповіді на відзив від 22.10.2021 (а.с.102-130) позовні вимоги підтримує. Зазначає, що трьох членів тендерного комітету КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради Луцьким міськрайонним судом притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП та накладено на кожного стягнення у вигляді штрафу. Укладений спірний договір №10/03 про надання послуг із організації та здійснення харчування пацієнтів та працівників замовника укладений 29.03.2021. Згідно п. 10.1 договору він набирає чинності з моменту підписання та поширює свою дію на відносини, що фактично тривають з 21.02.2021 та діє до 31.12.2021. Тобто сторонами визначено поширення дії договору на відносини, які тривають до проведення переговорної процедури закупівлі та укладення оспорюваного правочину. У зв`язку з тим, що Південним офісом Держаудитслужби не вжито заходів для усунення порушень законодавства про закупівлі, прокуратура відповідно до ст. 131-1 Конституції України зобов`язана вжити заходів представницького характеру, передбачених ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру».

Протокольною ухвалою від 26.10.2021 суд розгляд справи у підготовчому засіданні відклав на 09.11.2021 об 11 год. 00 хв.

КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради у відзиві від 26.10.2021 позовні вимоги заперечує. Зазначає, що при проведенні закупівель відсутня достатня кількість тендерних пропозицій, які б відповідали вимогам тендерної документації. З метою недопущення залишення без харчування пацієнтів, лікарнею застосовано переговорну процедуру закупівлі послуг харчування. Закупівля послуг харчування лікарнею здійснюється за рахунок не бюджетних коштів, а власних коштів, отриманих внаслідок провадження господарської діяльності з медичної практики, що спростовує твердження прокуратури про заподіяння лікарнею шкоди державі у вигляді незаконних витрат бюджетних коштів.

КП "Луцький комбінат шкільного і студентського харчування" у запереченнях на відповідь на відзив від 30.10.2021 (а.с. 153-168) у задоволенні позову просить відмовити. Відповідь на відзив просить повернути у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження повноважень особи, яка її підписала. Зазначає, що для оплати послуг з харчування по спірному договору не використовуються державні кошти, у зв`язку з чим твердження позивача про порушення інтересів держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використання бюджетних коштів є необгрунтованим.

Південний офіс Держаудитслужби у поясненнях від 05.11.2021 (а.с. 179-180) зазначає, що замовник застосував переговорну процедуру закупівлі послуг їдалень без наявних підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про публічні закупівлі», оскільки ним відмінено процедури відкритих торгів з публікацією англійською мовою не через відсутність достатньої кількості тендерних пропозицій.

КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради у запереченнях від 03.11.2021 (а.с. 189-198) на відповідь на відзив позовні вимоги заперечує. Зазначає, що відкриті торги не відбулись у зв`язку з допущенням до оцінки менше двох тендерних пропозицій, що свідчить про відсутність достатньої кількості тендерних пропозицій. Рішення Луцького міськрайонного суду про притягнення членів тендерного комітету до адміністративної відповідальності не набрали законної сили та оскаржені до Волинського апеляційного суду. Вказує на відсутність правових підстав для звернення прокуратури до суду з даним позовом.

КП «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» у заяві від 08.11.2021 підготовче засідання просить провести без участі його представника, закрити підготовче провадження, призначити розгляд справи по суті.

Луцька окружна прокуратура у відповіді на відзив від 03.11.2021 (а.с. 202-213) позовні вимоги підтримує, оскільки замовник застосував переговорну процедуру закупівлі послуг їдалень без наявних підстав. Висновок за результатами моніторингу процедури закупівлі є законним і обґрунтованим, оскільки не був визнаний протиправним. Проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних інтересів відповідає функціям прокурора.

У поясненнях на заперечення від 08.11.2021 (а.с. 215-223) Луцька окружна прокуратура зазначає, що відповідь на відзив підписана уповноважено особою на підставі наказу керівника Волинської обласної прокуратури від 11.10.2021 №682-к. Факт притягнення чи не притягнення членів тендерної комісії до адміністративної відповідальності ніяким чином не впливає на наявність чи відсутність підстав для визнання недійсним правочину з підстав його невідповідності цивільному законодавству.

Суд протокольною ухвалою від 09.11.2021 відмовив у задоволенні клопотання про повернення відповіді на відзив без розгляду. Відзив на позов від 27.10.2021, письмові пояснення від 05.11.2021, відповідь на відзив від 08.11.2021 та пояснення на заперечення на відповідь на відзив від 09.11.2021 приєднав до матеріалів справи. Розгляд справи у підготовчому засіданні закрив, розгляд справи по суті призначив на 30.11.2021 об 11 год. 45 год.

У судовому засіданні 30.11.2021 судом протокольною ухвалою оголошено перерву до 02.12.2021 о 15 год. 00 хв.

02.12.2021 представник КП «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» подав заяву, в якій просив суд залишити позов прокурора без розгляду (т.2, а.с.1-3).

У судовому засіданні 02.12.2021оголошено перерву до 08.12.2021 о 09:30 год.

06.12.2021 прокурор подав письмові пояснення по справі.

Представник КП «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» 07.12.2021 на електронну адресу суду надіслав пояснення щодо заяви про залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні прокурор та представник позивача просить відмовити в задоволенні заяви відповідача-2 про залишення позову без розгляду, а позов задовольнити повністю.

Представники відповідача просять суд залишити позов без розгляду, у разі відмови в задоволенні заяви - відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представниікв сторін та прокурора, дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Закон України «Про публічні закупівлі» установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Згідно ст. 2 Закону до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать:

1) органи державної влади (орган законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад;

2) Пенсійний фонд України, цільові страхові фонди зі страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, медичного страхування та страхування на випадок безробіття (далі - органи соціального страхування);

3) юридичні особи, які є підприємствами, установами, організаціями (крім тих, які визначені у пунктах 1 і 2 цієї частини) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак:

юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів;

органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи;

у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків;

Згідно ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про публічні закупівлі» оголошення про проведення конкурентних процедур закупівель у строки, встановлені у частині першій цієї статті, обов`язково додатково оприлюднюються в електронній системі закупівель англійською мовою, якщо очікувана вартість закупівлі перевищує суму, еквівалентну, зокрема для товарів і послуг - 133 тисячам євро.

Згідно ст. 13 Закону закупівлі можуть здійснюватися шляхом застосування однієї з таких конкурентних процедур: відкриті торги; торги з обмеженою участю; конкурентний діалог. Як виняток та відповідно до умов, визначених у частині другій статті 40 цього Закону, замовники можуть застосовувати переговорну процедуру закупівлі.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про публічні закупівлі» відкриті торги є основною процедурою закупівлі. Під час проведення процедури відкритих торгів тендерні пропозиції мають право подавати всі зацікавлені особи. Для проведення процедури закупівлі має бути подано не менше двох пропозицій.

Згідно ст. 32 ЗУ «Про публічні закупівлі» замовник відміняє тендер у разі: відсутності подальшої потреби в закупівлі товарів, робіт чи послуг; неможливості усунення порушень, що виникли через виявлені порушення законодавства у сфері публічних закупівель, з описом таких порушень, які неможливо усунути. Тендер автоматично відміняється електронною системою закупівель у разі: 1) подання для участі: у відкритих торгах - менше двох тендерних пропозицій; у конкурентному діалозі - менше трьох тендерних пропозицій; у відкритих торгах для укладення рамкових угод - менше трьох тендерних пропозицій; у кваліфікаційному відборі першого етапу торгів з обмеженою участю - менше чотирьох пропозицій; 2) допущення до оцінки менше двох тендерних пропозицій у процедурі відкритих торгів, у разі якщо оголошення про проведення відкритих торгів оприлюднено відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону, а в разі застосування конкурентного діалогу, другого етапу торгів із обмеженою участю або здійснення закупівлі за рамковими угодами з кількома учасниками - менше трьох тендерних пропозицій.

КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради на веб-порталі електронної системи публічних закупівель «Prozorro» опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів UA-2020-12-11-003376-а з предметом закупівлі - послуги харчування (на 2021 рік), вартість предмета закупівлі - 9 679 560 грн. 00 коп., кінцевий строк для подання тендерних пропозицій - 11.01.2021 18:00 год. Місце поставки товарів: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Загородня, 20 та Волинська обл., с. Жабка, вул. Вишнева, 25. Торги проводились з публікацією англійською мовою (а.с. 17-18).

Згідно протоколу розгляду тендерних пропозицій UA-2020-12-11-003376-а КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради тендерні пропозиції відхилено (а.с. 19), зокрема:

- Луцького комбінату шкільного і студентського харчування відхилено у зв`язку з тим, що вона «не відповідає встановленим абз.1 ч. 3 ст. 22 Закону вимогам до учасника відповідно до законодавства. Замовник відхиляє пропозицію на підставі п. 1 ст. 31 - не відповідає встановленим абз. 1 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про публічні закупівлі», а саме: не накладено КЕП на тендерну пропозицію - вимога п. 1 Розділу ІІІ Інструкції з підготовки тендерної пропозиції тендерної документації»;

- ТОВ «Хелсі Смарт Фуд» відхилено у зв`язку з тим, що вона «не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації. Замовник відхиляє тендерну пропозицію на підставі п.п.2 п. 1 ст. 31 ЗУ «Пропублічні закупівлі», оскільки не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації, а саме: відсутні перспективні меню на фірмовому бланку за підписом уповноваженої особи - п. 3 Додатку 5 тендерної документації;, відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно в межах м. Луцька або копії договорів оренди нерухомого майна та виробничих потужностей (харчоблоку) в межах м. Луцька п. 2 Додатку 5 тендерної документації. Надано договір орнеди нежитлового приміщення (складських приміщень) - п.27 файлу « 3. МТД. pdf», файлу « 10. Аналогічний договір.pdf».

За результатами проведення процедури закупівлі UA-2020-12-11-003376-а КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради складено звіт від 19.01.2021 (а.с. 20-21), яким встановлено підставу для прийняття рішення про неукладення договору про закупівлю - допущення до оцінки менше двох тендерних пропозицій.

КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради на веб-порталі електронної системи публічних закупівель «Prozorro» опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів UA-2021-01-19-000317-с з предметом закупівлі - послуги харчування (на 2021 рік), вартість предмета закупівлі - 9 679 560 грн. 00 коп., кінцевий строк для подання тендерних пропозицій - 19.02.2021 об 11:00 год. Місце поставки товарів: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Загородня, 20 та Волинська обл., с. Жабка, вул. Вишнева, 25. Торги проводились з публікацією англійською мовою (а.с. 22-23).

Згідно протоколу розгляду тендерних пропозицій UA-2021-01-19-000317-с (а.с. 24) КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради тендерні пропозиції відхилено. Тендерну пропозицію ТОВ «Хелсі Смарт Фуд» відхилено у зв`язку з тим, що вона «не відповідає кваліфікаційним критеріям, установленим ст. 16 Закону та/або наявні інші підстави. Встановлено, що при розгляді меню, яке подане на тендер для надання послуг харчування виявлена невідповідність енергетичної цінності замовлених відповідних страв. В п. 2 додатку 5 тендерної документації вимагалося , що учасник у складі тендерної документації повинен надати правовстановлюючі документи на нерухоме майно в межах м. Луцька або копії договорів оренди нерухомого майна та виробничих потужностей (харчоблоку) в межах м. Луцька. Дана вимога не виконана. У поданій довідці про наявність обладнання та МТБ ТОВ «Хелсі Смарт Фуд» вказує, що договір про надання транспортних послуг від 01.09.2017 дійсний до 31.12.2021, але згідно п. 7.1 даного договору термін його дії - до 31.12.2018. Додаткова угода або інший документ про можливість і факт пролонгації договору не надані. Таким чином товариство не відповідає кваліфікаційним критеріям, що є причиною відхилення даної тендерної пропозиції». Тендерну пропозицію Луцького комбінату шкільного і студентського харчування допущено до аукціону.

За результатами проведення процедури закупівлі №UA-2021-01-19-000317-с КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради складено звіт від 28.02.2021 (а.с. 26-27), яким встановлено підставу для прийняття рішення про неукладення договору про закупівлю - допущення до оцінки менше двох тендерних пропозицій.

01.03.2021 КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради на веб-порталі електронної системи публічних закупівель «Prozorro» опубліковано оголошення про проведення переговорної процедури №UA-2021-03-01-002589-с.

Згідно протоколу розкриття тендерних пропозицій №UA-2021-03-01-002589-с (а.с. 30) Луцький комбінат шкільного і студентського харчування відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації.

На засіданні тендерного комітету 01.03.2021, оформленого протоколом №02-03-2021 (а.с. 32-35), вирішено, зокрема спірну закупівлю здійснити шляхом застосування переговорної процедури закупівлі через відсутність достатньої кількості тендерних пропозицій; прийняти рішення про намір укласти договір про закупівлю з Луцьким комбінатом шкільного і студентського харчування; затверджено обґрунтування застосування переговорної процедури закупівлі.

Згідно повідомлення про намір укласти договір (під час застосування переговорної процедури) №UA-2021-03-01-002589-с умовою застосування переговорної процедури вказано двічі відміну процедури відкритих торгів, у тому числі частково (за лотом), через відсутність достатньої кількості тендерних пропозицій, визначених Законом. Місцем поставки товарів визначено: м. Луцьк, вул. Загородня, 20, пр. Відродження, 30, с. Жабка, вул. Вишнева, 25 (а.с. 31).

За результатами проведення процедури закупівлі №UA-2021-03-01-002589-с КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради складено звіт від 28.03.2021 (а.с. 28-29), яким встановлено підставу для прийняття рішення про неукладення договору про закупівлю - неможливість усунення виявлених порушень законодавства у сфері публічних закупівель. Місцем поставки товарів визначено: м. Луцьк, вул. Загородня, 20, пр. Відродження, 30, с. Жабка, вул. Вишнева, 25.

16.03.2021 КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради на веб-порталі електронної системи публічних закупівель «Prozorro» опубліковано оголошення про проведення переговорної процедури №UA-2021-03-16-001384-с.

Згідно протоколу розкриття тендерних пропозицій №UA-2021-03-16-001384-с (а.с. 36) Луцький комбінат шкільного і студентського харчування відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації.

На засіданні тендерного комітету 16.03.2021, оформленого протоколом №11-03-2021 (а.с. 50-53) вирішено, зокрема спірну закупівлю здійснити шляхом застосування переговорної процедури закупівлі через відсутність достатньої кількості тендерних пропозицій; прийняти рішення про намір укласти договір про закупівлю з Луцьким комбінатом шкільного і студентського харчування; затверджено обґрунтування застосування переговорної процедури закупівлі.

Згідно повідомлення про намір укласти договір (під час застосування переговорної процедури) №UA-2021-03-16-001384-с умовою застосування переговорної процедури вказано двічі відміну процедури відкритих торгів, у тому числі частково (за лотом), через відсутність достатньої кількості тендерних пропозицій, визначених Законом (а.с. 37).

За результатами проведення процедури закупівлі №UA-2021-03-16-001384-с КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради складено звіт від 29.03.2021 (а.с. 38-39), яким встановлено відсутність підставу для прийняття рішення про неукладення договору про закупівлю.

29.03.2021 між КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради (замовник) та Луцьким комбінатом шкільного і студентського харчування (виконавець) укладено договір №10/03, згідно умов якого останній бере на себе зобов`язання надавати послуги із організації та здійснення харчування пацієнтів замовника за кодом ДК 021:2015:55510000-8 Послуги їдалень (послуги харчування), а замовник - оплачує надані послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1). Ціна договору - 9 679 560 грн. 00 коп. (п. 3.1). Строк надання послуг - до 31.12.2021 (п. 5.1). Місце надання послуг: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Загородня, 20, Волинська обл., м. Луцьк, пр. Відродження, 30, Волинська обл., с. Жабка, вул. Вишнева, 25 (п. 5.2). Договір набирає чинності з моменту підписання договору та відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України поширює свою дію на відносини, що фактично тривають з 21.02.2021 та діє до 31.12.2021, а в частині зобов`язань до повного їх виконання (п. 10.1).

Додатком №1 від 29.03.2021 сторонами визначено найменування товару - послуги харчування м. Луцьк, вул. Загородня, 20, пр. Відродження, 30 - 3-х разове харчування, 1 ліжко-дня, кількість ліжок/днів - 101 170, загальна вартість 6 879 560 грн. 00 коп., послуги харчування дітей санаторію «Дачний» с.Жабка, вул. Вишнева, 25, - 4-х разове харчування, 1 ліжко-дня, кількість ліжок/днів - 28 000, загальна вартість 2 800 000 грн. 00 коп. (а.с. 42).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про публічні закупівлі» переговорна процедура закупівлі застосовується замовником як виняток у разі: якщо було двічі відмінено процедуру відкритих торгів, у тому числі частково (за лотом), через відсутність достатньої кількості тендерних пропозицій, визначеної цим Законом. При цьому предмет закупівлі, його технічні та якісні характеристики, а також вимоги до учасника процедури закупівлі не повинні відрізнятися від вимог, що були визначені замовником у тендерній документації.

Таким чином, закон дозволяє проводити переговорну процедуру, якщо відкриті торги було двічі скасовано, зокрема частково (за лотом), через відсутність достатньої кількості тендерних пропозицій. Тобто причинами скасування торгів має бути саме подання до участі в них менше двох тендерних пропозицій.

У листі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 03.10.2020 №3304-04/60124-06 «Щодо переговорної процедури закупівлі» роз`яснено, що підстава для застосування переговорної процедури закупівлі визначена в п. 1 ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про публічні закупівлі» якщо було двічі відмінено процедуру відкритих торгів, у тому числі частково (за лотом), через відсутність достатньої кількості тендерних пропозицій, визначеної цим Законом. При цьому предмет закупівлі, його технічні та якісні характеристики, а також вимоги до учасника процедури закупівлі не повинні відрізнятися від вимог, що були визначені замовником у тендерній документації застосовується у разі відміни торгів на підставі абзацу другого пункту 1 частини другої статті 32 Закону (подання для участі у відкритих торгах менше двох тендерних пропозицій) та за умови прийняття таких рішень щодо здійснення закупівлі у поточному році.

В той же час, відповідно до інформації, оприлюдненої в електронній системі, закупівлі послуг харчування на 2021 рік за номерами UA-2020-12/11-003376-a, UA-2021-01-19-00317-с не відбулися з причин «допущення до оцінки менше двох тендерних пропозицій», що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про публічні закупівлі».

Крім того, висновком про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-03-16-001384-c (а.с. 47-48), яка проводилась КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради у формі переговорної процедури, встановлено, що за результатами аналізу питання наявності підстав застосування переговорної процедури виявлено порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 40 Закону. Південний офіс Держаудитслужби зобов`язав комунальне підприємство здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законом порядку, зокрема розірвати договір з дотриманням положень ГК України та ЦК України та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку опублікувати інформацію та/документи, що свідчать про усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель.

В той же час вказані заходи щодо усунення виявлених порушень КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради у встановленому законом порядку не виконані.

Крім того, сторонами у п. 10.1 спірного договору визначено поширення його дії на відносини, які тривають з 21.02.2021, а саме до проведення переговорної процедури закупівлі та укладення договору.

Згідно ч. 3 ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі» забороняється укладення договорів про закупівлю, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Департамент сфери публічних закупівель Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України у відповіді на запит №1374/2020 (а.с. 120) зазначає, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення (ч. 3 ст. 631 ЦК України), у випадку проведення переговорної процедури закупівлі з підстав, визначених п.п. 2, 4, 5 ч. 2 ст. 40 Закону.

В той же час, у даному випадку переговори між відповідачами проведено із посиланням на п. 1 ч. 2 ст. 40 Закону, у даному випадку норма ч. 3 ст. 631 ЦК України застосуванню не підлягає.

Посилання відповідачів на необхідність розмежування процедури здійснення відкритих торгів та відкритих торгів з обов`язковим додатковим оприлюдненням англійською мовою не береться судом до уваги, оскільки ЗУ «Про публічна закупівлі» визначено вичерпний перелік конкурентних процедур, які застосовуються для закупівлі товарів, послуг. Відкриті торги, де вартість предмета закупівлі перевищує суму, еквівалентну 133 тисячам євро не є окремим видом процедури, а лише визначає ряд особливостей їх проведення.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

В контексті зазначеного, вирішуючи спір про визнання договору недійсним, суд має встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання такого правочину недійсним на момент його вчинення.

Частиною сьомою статті 179 Господарського кодексу України визначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до приписів частини першої статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво чи багатосторонніми (договори).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України, а саме :

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (постанова Верховного Суду №917/782/20 від 14.04.2021).

Враховуючи вищевикладене, застосування замовником переговорної процедури без наявності умов, визначених Законом України "Про публічні закупівлі" є підставою для визнання недійсним Договору як такого, що укладений з порушенням вимог закону.

Зміст статей 3, 15, 16 ЦК України свідчить, що правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Такі висновки, викладені також у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі №920/1771/14 та постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №910/23369/17.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, суд виходить із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17), саме тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц).

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (така ж правова позиція викладена у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18).

Виходячи із змісту статті 215 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

В якості способу захисту інтересів держави Прокурор обрав визнання недійним договору, укладеного за результатом переговорної процедури, та скасування рішення тендерного комітету.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №905/1870/20 від 14.09.201 суд зазначив:

«… судам необхідно встановлювати, в чому конкретно полягала завідома суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру у кожної із сторін.

Наявність такого наміру у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність договору, що укладається, і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Намір юридичної особи визначається як намір тієї посадової або іншої фізичної особи, яка підписала договір, маючи на це належні повноваження. За відсутності останніх наявність наміру у юридичної особи не може вважатися встановленою.

Зі змісту заявленого позову вбачається, що його подано на захист порушених, на думку Прокурора, матеріальних інтересів держави, з підстав необґрунтованого застосування переговорної процедури закупівлі та при недотриманні визначеного законодавством принципу максимальної ефективності, а отже, задоволенню такого позову мало б передувати доведення Прокурором щонайменше суми збитків, понесених державою внаслідок укладення правочину на визначених сторонами умовах, та встановлення їх невигідності для держави.

В зв`язку з наведеним судам попередніх інстанцій необхідно було дослідити, яке з вищенаведених ймовірних порушень прав держави відновлює обраний Прокурором спосіб захисту.

Суди попередніх інстанцій повинні були дослідити питання в якій мірі виконано зобов`язання за договором та зазначити в чому полягає неефективність використання коштів державного підприємства.»

В даному випадку, суд надав оцінку доводам відповідача-1, а саме, те, що всі послуги виконуються виконавцем у повному обсязі та вчасно, в передбачений договором строк. Якість наданих послуг - задовільна.

Прокурор доводить, що порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі», допущені при здійсненні спірної закупівлі UA-2021-03-16-0013 84-с, завдають шкоди безпосередньо державі у вигляді незаконних витрат бюджетних коштів, унеможливлення їх раціонального та ефективного використання та взагалі нівелювання встановлених законодавством правил проведення закупівель за бюджетні кошти.

Разом з тим, прокурор в позові та в судовому засіданні не зазначає, які інтереси держави порушені внаслідок недотримання визначеної законодавством процедури державної закупівлі, повинні мати матеріальний вираз.

Отже, обраний прокурором спосіб захисту таких прав, без вимоги про застосування реституції або відшкодування шкоди чи збитків, не може забезпечити їх реального захисту.

Також, Прокурор в позовній заяві та в судовому засіданні не вказав розмір неефективно використаних бюджетних коштів та не заявляв вимог про відшкодування державі розміру понесених, на його думку, збитків.

Під час розгляду справи Прокурором не зазначено, щодо невідповідності кількості, вартості або ж якості наданих виконавцем державному підприємству послуг, розмір збитків, чи інших істотних порушень, які б могли вплинути на виконання умов оспорюваного договору.

Прокурором також не доводилось ні наявність інших потенційних учасників закупівлі, що могли б задовольнити потреби Відповідача-1 за менші кошти, ні наявність на ринку, на той час, більш вигідних для державного підприємства цінових пропозицій, незважаючи на те, що вказане є невід`ємною частиною для висновку про порушення прав держави, та, відповідно, про можливість задовольнити заявлені у справі вимоги із вказаних підстав.

З урахуванням викладеного вище, в контексті доведення Прокурором порушення інтересів держави і суспільства, суд вважає, що визначення пріоритетності інтересів держави з урахуванням таких принципів, як добросовісність, розумність і справедливість та обґрунтувати ймовірне порушення прав держави шляхом неефективного використання бюджетних коштів, на яке посилається Прокурор в позовній заяві не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту (Постанова ОП КЦС ВС від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити ефективне поновлення порушеного права.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Отже, вказаний прокурором спосіб судового захисту у практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати відновлення порушеного права держави.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам необхідно зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" ЄСПЛ наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають певну свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 204/3503/19 (провадження № 61-2162св21).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 5 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 зроблено висновок, що "недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим".

Щодо заяви Комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» про залишення позову без розгляду, судом враховано наступне.

Тлумачення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

З наведеного можна дійти висновку, що наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналіз частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Тобто, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (частини 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, частина 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Крім того, наявність у прокурора таких повноважень жодним чином не суперечить системі європейських цінностей та не порушує інституту основоположних прав та свобод людини. На підтвердження цього твердження в Рекомендаціях Комітету міністрів Державам-учасницям щодо ролі прокурорів поза межами кримінального судочинства від 19.09.2012 визначено, що якщо національна правова система визначає обов`язки та повноваження державних прокурорів за межами системи кримінального правосуддя, їхньою місією має бути представництво загальних або громадських інтересів, захист прав людини та основних свобод, а також підтримка верховенства права.

Господарським судом досліджено та встановлено, що у матеріалах справи наявні докази дотримання прокурором частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо попереднього повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення з даним позовом до суду.

Так, Луцька окружна прокуратура зверталась до позивача з листом №53-4757 вих 21 від 24.09.2021, в якому зазначено, що Прокуратурою ініціюється подання до господарського суду позову в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради, Комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» про визнання недійсним рішення тендерного комітету, оформлене протоколом засідання тендерного комітету від 16.03.2021 № 11-03-2021 та визнання недійсним Договору від 29.03.2021 за № 10/03. Повідомлено, що Південний офіс Держаудитслужби вправі оскаржити наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Південного офісу Держаудитслужби (т.1, а.с.13).

Луцька окружна прокуратура про виявлені порушення законодавства інформувала Південний офіс Держаудитслужби листом від 09.09.2021 № 53- 4422вих-21 (а.с.43-44).

У своїй відповіді від 17.09.2021 №151515-17/4781-2021 Південний офіс Держаудитслужби зазначив про те, що офіс не наділений відповідними повноваженнями на звернення до суду за результатами проведення такого контрольного заходу як моніторинг закупівлі (т.1, а.с.45-46).

Крім того, протягом розгляду даної справи Південний офіс Держаудитслужби підтримував позов прокуратури з огляду на допущені замовником порушення законодавства у сфері публічних закупівель та зазначало про відсутність законодавчо визначених підстав для звернення Південного офісу Держаудитслужби до суду в якості позивача у такій категорії спорів.

Щодо «інтересу держави», судом враховано наступне.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За приписами частин третьої та четвертої статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт З частини другої статті 129 Конституції України).

Підстави представництва прокурором інтересів держави з`ясовуються насамперед судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття ''інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року №3- рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт З мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом.

Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 806/1000/17.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні повноваження" визначено, як орган державної влади або орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц зазначила, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначила, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обгрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необгрунтованим.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 12.10.2020 у справі № 916/1033/20, від 08.10.2020 у справі № 904/5912/18,

Проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 по справі № 912/989/18.

Крім того, використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави.

Звернення прокурора до суду з вказаною позовною заявою має важливе значення для зміцнення правопорядку в сфері здійснення публічних закупівель і захисту економічної конкуренції та додержання всіма учасниками цих суспільних відносин принципу законності (ст. 68 Конституції України).

У даному конкретному випадку позовну заяву прокурором подано в інтересах Південного офісу Держаудитслужби, оскільки саме Позивачем, згідно зі статтею 8 Закону України «Про публічні закупівлі» (частиною першою указаної статті Закону визначено, що моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи), здійснено моніторинг процедури закупівлі №UA-2021-03-16-001384-c та 22.06.2021 оприлюднено у електронній системі закупівель висновок, де констатовано порушення, які Комунальним підприємством «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради не були усунуті (з урахуванням наведеного органом державного фінансового контролю у подальшому вчинено дії щодо притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері публічних закупівель).

З урахуванням наведеного, до моменту пред`явлення позову відповідне листування, посилання на яке в тому числі міститься у поданій 02.12.2021 представником Відповідача 2 до суду заяві, прокурором проводилося саме із Південним офісом Держаудитслужби.

Таким чином, зважаючи на обставини обізнаності Позивача про наявні порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі», які останній виявив в ході здійснення моніторингу процедури закупівлі, а також беручи до уваги відсутність реагування з його сторони щодо самостійного вжиття заходів судового захисту порушених державних інтересів, прокурор звернувся із позовом в інтересах указаного вище органу державного фінансового контролю.

При цьому, в позові прокурором, із посиланням на відповідні норми Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43, звернуто увагу на наявність у Державної аудиторської служби України (далі - Держаудитслужба) повноважень щодо вжиття заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства, в тому числі у судовому порядку.

Також у позовній заяві міститься посилання на п. 7 зазначеного вище Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43, згідно якого Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи, яким у даному конкретному випадку виступає Позивач - Південний офіс Держаудитслужби.

Про те, що міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби можуть бути позивачами у справах за позовами прокурорів про визнання недійсними договорів про закупівлю свідчить судова практика, зокрема постанови Верховного Суду, посилання на які також міститься у позовній заяві (постанови від 23.02.2021 у справі №905/1926/19 та від 18.06.2021 у справі №905/72/20).

Невиконання встановлених законодавством норм при організації та проведенні тендерних процедур порушує інтереси держави в частині гарантування організації діяльності органів державної влади відповідно до вимог Конституції та законів України, забезпечення безумовного виконання нормативно-правових актів держави.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Статтею 87 Бюджетного кодексу України визначено види видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, зокрема до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на: охорону здоров`я - програму державних гарантій медичного обслуговування населення.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» програма державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій) - програма, що визначає перелік та обсяг медичних послуг (включаючи медичні вироби) та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами.

Згідно з ч. 1 ст. З Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» відповідно до цього Закону держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.

Положеннями ч. 1. ст. 18 Основ законодавства України про охорону здоров`я, держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.

Таким чином, твердження відповідача про те, що закупівля послуг здійснюється за рахунок не бюджетних, а власних коштів не заслуговують на увагу.

Відтак, в даному випадку у прокурора наявні підстави для представництва.

Таким чином, суд вважає доведеними та обґрунтованими підстави подачі позову прокурором, а тому заява Комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» про залишення позову без розгляду до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з предмету та підстав даного позову, необхідним є встановлення і доведення обставин, які передусім, свідчать про продовження позивачем користування земельною ділянкою. Більш того, доведення таких обставин належними і допустимими доказами покладається саме на позивача у справі.

Між тим, позивачем не надано до суду належних і допустимих доказів, які надають можливість встановити обставини коритсування земельною ділянкою після закінчення дії договору.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

За таких обставин, інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору - відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав, впливу не мають.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.129 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на прокуратуру.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 236-242 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

в задоволенні заяви представника Комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» про залишення позову виконувача обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради, Комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» про визнання недійсним рішення тендерного комітету та договору, без розгляду - відмовити.

в задоволенні позову виконувача обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради, Комунального підприємства «Луцький комбінат шкільного і студентського харчування» про визнання недійсним рішення тендерного комітету та договору - відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлений протягом десяти днів.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 13.12.2021.

Суддя І. О. Гарбар