01.12.2021Справа № 910/1751/21
Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши матеріали справи
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МПС Україна»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартін»
про стягнення 552480,35 грн.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Хачікян С.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
05.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МПС Україна» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартін» про стягнення забезпечувального платежу у розмірі 552480,35 грн.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що ним на виконання умов Попереднього договору №7.1.07. (Mamamia!) від 16.09.2019 було сплачено на користь відповідача забезпечувальний платіж у розмірі 552480,35 грн. Однак, відповідач надіслав позивачу листа про укладення Основного договору з порушенням строку, встановленого попереднім договором, та під час карантинних обмежень, що унеможливило прибуття позивача у визначений час до нотаріуса для підписання Основного договору. Позивач вважає, що укладення Основного договору відбулось у зв`язку з бездіяльністю саме відповідача, у зв`язку з чим на підставі п. 6.3 Попереднього договору №7.1.07. (Mamamia!) від 16.09.2019 відповідач зобов`язаний повернути позивачу сплачений останнім забезпечувальний платіж.
16.03.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повідомив, що він належним чином та у встановлені Попереднім договором №7.1.07. (Mamamia!) від 16.09.2019 строки направив позивачу повідомлення про готовність укласти Основний договір, однак позивач безпідставно ухилився від укладення Основного договору, що відповідно до п.п. 3.6, 3.7, 6.3, 8.5 Попереднього договору №7.1.07. (Mamamia!) від 16.09.2019 є підставою для односторонньої відмови від договору відповідачем.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.06.2021, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №910/1751/21, відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «МПС Україна».

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 призначено у справі №910/1751/21 судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 01.12.2021.

У судове засідання 01.12.2021 з`явився представник заявника (відповідача), представник позивача у судове засідання 01.12.2021 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, буд. 31), що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якої вбачається, що 24.11.2021 поштове відправлення надійшло до точки доставки/видачі та 25.11.2021 не було вручене під час доставки (за ідентифікатором пошуку 860).

У судовому засіданні 01.12.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши подану відповідачем заяву та додані до неї документи і матеріали, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно з ч. 5 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Відповідно до ч. 6 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що, заперечуючи проти задоволення позову та з метою отримання звітів про дослідження змісту веб-сторінок у мережі інтернет, між відповідачем та Дочірнім підприємством «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» було укладено Договір про надання послуг №49/2021 від 09.02.2021.

05.03.2021 відповідач сплатив на користь Центру грошові кошти у розмірі 11988,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №574 від 05.03.2021.

Крім того, відповідачем долучено до відзиву на позовну заяву копію рахунку-акту №0503-1 від 05.03.2021, виставленого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченком В.В., в якому, зокрема, міститься інформація про надання нотаріусом послуг з засвідчення справжності підписів на заявах (на загальну суму 6500,00 грн разом з іншими послугами).

За платіжним дорученням №573 від 05.03.2021 відповідачем було сплачено на користь нотаріуса грошові кошти у загальному розмірі 6500,00 грн.

Враховуючи наявність в матеріалах справи доказів (звітів про дослідження зміст веб-сторінок та заяв свідків), якими відповідач обгрунтовував свої заперечення проти позову та з метою отримання яких відповідачем було сплачено грошові кошти у розмірі 13488,00 грн (1500,00 грн за нотаріальне засвідчення справжності підпису на двох заявах свідків та 11988,00 грн за звіти дослідження змісту веб-сторінок в мережі інтернет), суд дійшов висновку, що відповідачем при розгляді даної справи були понесені судові витрати у розмірі 13488,00 грн.

Позивачем не було подано клопотання про зменшення розміру судових витрат, понесених відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом було відмолено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «МПС Україна», понесені відповідачем судові витрати у сумі 13488,00 грн покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МПС Україна» (04070, м. Київ, вул. Набережено-Хрещатицька, буд. 31; ідентифікаційний код: 37570030) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартін» (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 12-А; ідентифікаційний код: 19257144) судові витрати у розмірі 13488 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн 00 коп.

2. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 09.12.2021.

Суддя О.М. Спичак