РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.11.2021Справа № 910/15493/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баланс-Груп"

до Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

про стягнення сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 1 058 314 631,66 грн.

Представники сторін:

від позивача: Чекмарьов О.С., ордер серія КС № 614825; Карнаухова І.М., ордер серія ВВ № 1018701;

від відповідача: Гаврись Я.Б., довіреність № 284/22 від 21.10.2021.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Баланс-Груп" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Центренерго" (далі - відповідач) про стягнення 1 058 314 631,66 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/15493/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 09.01.2019.

В підготовчому засіданні 09.01.2019 суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 16.01.2019.

Ухвалою господарського суду від 16.01.2019 у справі № 910/15493/18 призначено судову бухгалтерську експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою господарського суду від 09.09.2019 провадження у справі № 910/15493/18 поновлено. Підготовче засідання призначено на 25.09.2019.

Ухвалою господарського суду від 25.09.2019 провадження у справі № 910/15493/18 зупинено, висновок експерта за результатами проведення судової експертизи направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на доопрацювання.

Ухвалою господарського суду від 07.12.2020 провадження у справі № 910/15493/18 поновлено. Підготовче засідання призначено на 20.01.2021.

В підготовчих засіданнях 20.01.2021, 02.02.2021 та 03.03.2021 оголошено перерви до 02.02.2021, до 03.03.2021 та до 17.03.2021 відповідно.

В підготовчому засіданні 17.03.2021 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 24.03.2021.

В судовому засіданні 24.03.2021 оголошено перерву до 07.04.2021.

В судовому засіданні 07.04.2021 суд на місці ухвалив: відкласти судове засідання на 18.05.2021.

В судових засіданнях 18.05.2021, 15.06.2021, 21.07.2021 та 01.09.2021 оголошено перерви до 15.06.2021, до 21.07.2021, до 01.09.2021 та до 07.09.2021 відповідно.

До господарського суду м. Києва надійшла заява позивача про відвід судді Паламар П.І.

Ухвалою від 01.09.2021 № 910/15493/18 заявлений відвід визнано необґрунтованим, справу № 910/15493/18 передано для вирішення в установленому порядку питання про відвід судді Паламаря П.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛАНС ГРУП" про відвід судді Паламар П.І. задоволено, відведено суддю Паламар П.І. від розгляду справи № 910/15493/18.

За результатами повторного автоматичного розподілу справи №910/15493/18 справу передано для розгляду судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2021 справа № 910/15493/18 прийнята до свого провадження суддею Грєховою О.А., провадження у справі № 910/15493/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баланс-Груп" до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про стягнення сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 1 058 314 631,66 грн. зупинено до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Громадської організації «Громадська варта України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.08.2021.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 апеляційну скаргу Громадської організації «Громадська варта України» залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 - без змін.

21.10.2021 до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи № 910/15493/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 поновлено провадження у справі № 910/15493/18, розгляд справи по суті призначено на 15.11.2021.

У судове засідання 15.11.2021 представники сторін з`явились.

За результатами судового засідання судом оголошено перерву до 29.11.2021.

24.11.2021 представником відповідача подано заперечення на заяву.

У судове засідання 29.11.2021 представники сторін з`явились.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 29.11.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2004 порушено провадження у справі № 15/76-б за заявами державного підприємства "Ровенькиантрацит" Міністерства палива та енергетики України та Полтавського акціонерного банку "Полтава-банк" про визнання банкрутом відкритого акціонерного товариства "Державна енергогенеруюча компанія "Центренерго".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі № 15/76-б-43/624-б, зокрема визнано кредиторами Публічного акціонерного товариства "Центренерго" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Востокенергоремонт" на суму 737.117, 01 грн. - вимоги четвертої черги; Донецьке науково-виробниче об`єднання "Символ" на суму 14.596.826, 87 грн. - вимоги четвертої черги; Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" на суму 45.240.934,37 грн. - вимоги четвертої черги, та встановлено наступне:

- заборгованість у сумі 126 104,21 грн. підтверджується рішенням арбітражного суду м. Києва від 04.03.1999 р. у справі №19/117 та постановою ВДВС Залізничного РУЮ від 20.07.2001 р. про відкриття виконавчого провадження, наявними в матеріалах справи, а тому є конкурсною та підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів;

- заборгованість у сумі 112 427,85 грн. підтверджується рішенням арбітражного суду м. Києва від 24.03.1999 р. по справі №19/161 та постановою ВДВС Залізничного РУЮ від 20.07.2001 р. про відкриття виконавчого провадження, наявними в матеріалах справи, а тому є конкурсною та підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів;

- заборгованість у сумі 176 985,70 грн. підтверджується рішенням арбітражного суду м. Києва від 21.04.1999 р. по справі №19/249 та постановою ВДВС Залізничного РУЮ від 20.07.2001 р. про відкриття виконавчого провадження, наявними в матеріалах справи, а тому є конкурсною та підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів;

- заборгованість у сумі 465 859,50 грн. підтверджується рішенням арбітражного суду м. Києва від 08.06.1999 р. по справі №19/296 та постановою ВДВС Залізничного РУЮ від 20.07.2001 р. про відкриття виконавчого провадження, наявними в матеріалах справи, а тому є конкурсною та підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів;

- заборгованість у сумі 630 523,69 грн. підтверджується рішенням арбітражного суду м. Києва від 28.09.99 р. по справі №21/382 та постановою ВДВС Залізничного РУЮ від 29.08.2001 р. про відкриття виконавчого провадження, наявними в матеріалах справи, а тому є конкурсною та підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів;

- заборгованість у сумі 99 235,28 грн. підтверджується рішенням арбітражного суду м. Києва від 14.06.2000 р. по справі №19/241 та постановою ВДВС Залізничного РУЮ від 20.07.2001 р. про відкриття виконавчого провадження, наявними в матеріалах справи, а тому є конкурсною та підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів;

- заборгованість у сумі 36 046 736, 65 грн. підтверджується рішенням господарського суду м. Києва від 28.11.2001 р. по справі №22/274, постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2002 р. та постановами ВДВС Шевченківського РУЮ від 21.01.02 р. та від 15.05.2002 р. про відкриття виконавчого провадження, наявними в матеріалах справи, а тому є конкурсною та підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів;

- заборгованість у сумі 2 771 457, 40 грн. підтверджується рішенням господарського суду м. Києва від 25.06.2002 р. по справі №19/353 та постановою ВДВС Шевченківського РУЮ від 06.09.2002 р. про відкриття виконавчого провадження, наявними в матеріалах справи, а тому є конкурсною та підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів;

- щодо заборгованості у сумі 4 811 604, 09 грн., яка підтверджується відповідними рішенням господарського суду м. Києва від 08.06.2004 р. у справі №15/113 та постановою ВДВС Шевченківського РУЮ від 10.08.2004 р. про відкриття виконавчого провадження судом встановлено, що включенню до реєстру вимог кредиторів підлягає сума у розмірі 4 806 786,09 грн. Сума заборгованості у розмірі 4818 грн. (пеня, інфляційні, 3% річних, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) є поточною та не підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів, оскільки рішення було винесене після порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Центренерго".

- заборгованість у сумі 1 818,00 грн., яка виникла внаслідок сплати Кредитором державного мита та витрат по інформаційно-технічного забезпечення у справі №7/443, оспорювана заборгованість по якій була погашена ПАТ "Центренерго" до вирішення справи по суті, не може бути включена до реєстру вимог кредиторів, оскільки не підтверджена не підтверджена виконавчими або розрахунковими документами тому не може вважатися безспірною, передбаченими ст. 49 ГПК України;

- отже, загальна сума вимог Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз", яка підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів боржника становить 45.240.934, 37 грн. - вимоги четвертої черги:

- вимоги Донецького науково-виробничого об`єднання "Символ" складаються з: 80894759,05 грн. по рішенню господарського суду Донецької області від 07.08.2001р. по справі № 8/309; 5348378,65 грн. по рішенню господарського суду м. Києва від 17.04.2002р. по справі №16/444; 18239019, 06 грн. по рішенню господарського суду Донецької області від 07.08.2001р. по справі №8/308;

- ДНВО "Символ" були надані суду додаткові пояснення від 22.04.2014 № 14/102-1, відповідно до яких заявник у зв`язку з проведенням взаєморозрахунків з боржником у порядку Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" просить включити до реєстру вимог кредиторів заборгованість у сумі 14596826,87.

- вимоги даного кредитора виникли на підставі договору № 65/230 від 03.01.1998 і рішення Господарського суду Донецької області від 07.08.2001 по справі № 8/309, рішення Господарського суду м. Києва від 17.04.2002 по справі № 16/444 та договору № 66/9-К від 28.12.1998 і рішення Господарського суду Донецької області від 07.08.2001 по справі № 8/308;

- відповідно до рішення Господарського суду Донецької області від 07.08.2001 по справі № 8/309 з ВАТ "Центренерго" стягнуто на користь ДНВП "Символ" по договору № 65/230 від 03.01.1998 - 80893059,05 грн основного боргу, 1700 грн витрат по сплаті держмита. Загальна сума боргу по рішенню Господарського суду Донецької області від 07.08.2001 по справі №8/309 становить 80894759,05 грн.;

- ВАТ "Центренерго" було підписано договори та проведено взаєморозрахунки відповідно до Закону України № 2711-IV від 23.06.2005 "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" на загальну суму 74666045,81 грн.;

- суд встановив, що боржником не здійснено оплату заборгованості за рішенням Господарського суду Донецької області від 07.08.2001 по справі №8/309 у сумі 6228713,24 грн.

- документів, які підтверджують оплату вказаної заборгованості боржник суду не надавав;

- відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 17.04.2002 № 16/444 з ВАТ "Центренерго" було стягнуто на користь ДНВП "Символ" у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань по договору № 65/230 від 03.01.1998 - 3520248,44 грн - інфляційні, 1826429,52 грн - 3% річних, 1700 грн - держмито, 69 грн - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу;

- на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 17.04.2002 № 16/444 сторони уклали мирову угоду від 08.01.2004, яка була затверджена ухвалою господарського суду м. Києва від 16.01.2004 № 16/444;

- ВАТ "Центренерго" провело розрахунки по зазначеній мировій угоді частково і сума заборгованості по мировій угоді становить 490 113,63 грн;

- докази оплати вказаної заборгованості боржник суду не надавав;

- відповідно до рішення Господарського суду Донецької області від 07.08.2001 по справі № 8/308 з ВАТ "Центренерго" було стягнуто на користь ДНВО "Символ" по договору № 66/9-К від 28.12.1998 18 239 019,06 грн та 1700 грн держмита.

- на виконання рішення господарського суду Донецької області від 07.08.2001 по справі № 8/308 сторони уклали мирову угоду від 08.01.2004, яка затверджена ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.03.2004 № 8/308;

- відповідно до умов зазначеної мирової угоди, сторони зафіксували заборгованість ВАТ "Центренерго" станом на 08.01.2004 в розмірі 9878000,00 грн та домовились, що погашення боргу буде здійснюватися щомісячно у відповідності до Графіку погашення боргу;

- судом встановлено, що заборгованість ПАТ "Центренерго" за мировою угодою від 08.01.2004 по справі № 8/308. складає 7878000,00 грн.;

- боржник не надавав суду доказів оплати зазначеної заборгованості.

- отже, загальна сума вимог Донецького науково-виробничого об`єднання "Символ", яка підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів боржника становить 14.596.826, 87 грн. - вимоги четвертої черги;

- вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Востокенергоремонт" виникли з неналежного виконання боржником зобов`язань по наступним договорам;

- відповідно договору № 19 від 15.07.2002 р. кредитор виконав роботи в серпні-листопаді 2002 року на загальну суму 176 184,06 грн., що підтверджується актами виконаних робіт № 4-09-02 за вересень 2002 р. на суму 49 619,59 грн., № 4-10-02 за жовтень 2002 р. на суму 113 438,06 грн., № 3-12-02 за грудень 2002 р. на суму 10 882,30 та № 4-12-02 за грудень 2002 р. на суму 2 244,11 грн.;

- у подальшому роботи були оплачені частково шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 96 876,22 грн. Залишок заборгованості по договору № 19 від 15.07.2002 р. становить 79 307,84 грн.;

- відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку;

- також, відповідно до договору № 32 від 02.12.2002 р. кредитором було виконано роботи на загальну суму 18 700,61 грн., що підтверджується актами виконаних робіт № 05-12-02 на суму 7 705,26 грн. та № 04-01-03 на суму 10 995,35 грн.;

- боржником, на виконання договору, 14.05.2003 року було проведено часткову оплату акту № 04-01-03 на суму 5 000,00 грн. внаслідок чого непогашена заборгованість складає 13 700,61 грн.

- відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

- 26.12.02 р. між кредитором та боржником було укладено договір № 30 на виконання умов якого боржник виконав роботи в січні - грудні 2003 року на загальну суму 708668, 62 грн.;

- після часткових оплат боржником заборгованість складає 610 581,41 грн.;

- відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку;

- відповідно до умов договору № 3 від 30.01.03 р. Заявник виконав роботи по виготовленню продукції для ремонтно-відновлювальних робіт в березні - вересні 2003 року на загальну суму 97 327,15 грн., що підтверджується актами № 2/03 на суму 30 883,19 грн., № 3/03 на суму 47 582,50 грн. за березень 2003 р., № 4/04 на суму 11 737,22 грн., № 5/04 на суму 7 124,24 грн. за квітень 2003 року;

- роботи були оплачені частково на суму 63 800,00 грн. залишок заборгованості становить 33 527,15 грн.;

- таким чином, кредиторські вимоги ТОВ „Востокенергоремонт" за договором № 3 від 30.01.03 р. в сумі 33 527,15 грн. можуть бути включені до реєстру вимог кредиторів.

- отже, загальна сума, яка підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів боржника становить 737.117, 01 грн. - вимоги четвертої черги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2015 у справі № 15/76-б-43/624-б, зокрема задоволено заяви Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Баланс Груп" (далі - позивач), замінено кредиторів у справі № 15/76-б-43/624-б: асоціацію "Донецьке науково-виробниче об`єднання "Символ" - Товариством з обмеженою відповідальністю "Баланс Груп" (ідентифікаційний код 39610834); Товариство з обмеженою відповідальністю "Востокенергоремонт" - Товариством з обмеженою відповідальністю "Баланс Груп" (ідентифікаційний код 39610834); внесено зміни до реєстру вимог кредиторів публічного акціонерного товариства "Центренерго", в частині заміни: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" - Товариством з обмеженою відповідальністю "Транснова" (ідентифікаційний код 32251730); - асоціації "Донецьке науково-виробниче об`єднання "Символ" - Товариством з обмеженою відповідальністю "Баланс Груп" (ідентифікаційний код 39610834); - Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокенергоремонт" - Товариством з обмеженою відповідальністю "Баланс Груп" (ідентифікаційний код 39610834); затверджено зміни до реєстру вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Центренерго" у справі № 15/76-б-43/624-б.

Означеною ухвалою встановлено наступне:

- 25.09.15 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз", як Первісний кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транснова" (ідентифікаційний код 32251730), як Новим кредитором, було укладено договір № 8-2015-363 про відступлення права вимоги;

- відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору Первісний кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника - Публічного акціонерного товариства "Центренерго" за основними Договорами на загальну суму: 45.242.877, 37 грн. (сорок п`ять мільйонів двісті сорок дві тисячі вісімсот сімдесят сім гривень 37 копійок);

- пунктом 1.2.вищевказаного договору встановлено, що сума переведених боргових зобов`язань, зазначених в п. 1.1. цього Договору підтверджується основними договорами та рішеннями судів у наступних розмірах: сума 126.104, 21 грн. за рішенням арбітражного суду м. Києва від 04.03.1999 р. у справі №19/117; сума 112.427, 85 грн. за рішенням арбітражного суду м. Києва від 24.03.1999 р. по справі №19/161; сума 176.985,70 грн. за рішенням арбітражного суду м. Києва від 21.04.1999 р. по справі №19/249; сума 465.859,50 грн. за рішенням арбітражного суду м. Києва від 08.06.1999 р. по справі №19/296; сума 630.523, 69 грн. за рішенням арбітражного суду м. Києва від 28.09.99 р. по справі №21/382; сума 99 235,28 грн. за рішенням арбітражного суду м. Києва від 14.06.2000 р. по справі №19/241; сума 36.046.736,65 грн. підтверджується рішенням господарського суду м. Києва від 28.11.2001 р. по справі №22/274 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2002 р.; сума 2.771.457, 40 грн. підтверджується рішенням господарського суду м. Києва від 25.06.2002 р. по справі №19/353; сума 4.811.604, 09 грн., яка підтверджується відповідними рішенням господарського суду м. Києва від 08.06.2004 р. у справі №15/113; сума 1.818,00., яка виникла внаслідок сплати заявником державного мита та витрат по інформаційно-технічному забезпеченню у справі № 7/443, оспорювана заборгованість по якій була погашена ВАТ "Центренерго" до вирішення справи по суті; сума 125,00 грн. яка виникла внаслідок сплати заявником державного мита та витрат з інформаційно-технічного забезпечення по поданню заяви про визнання вимоги відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" кредитором у справі №15/76-б-43/624-б про банкрутство;

- зазначені вище суми складають загальний обсяг кредиторських вимог зазначених у п. 1.1. цього договору;

- згідно п.2.3. Новий кредитор отримує право на вимогу грошових зобов`язань, зазначених в п.1.1. цього договору, що відступається Первісним кредитором, з моменту підписання Сторонами цього Договору;

- як встановлено судом, розпорядник майна не заперечував про заміну кредиторів по справі;

- ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 17.11.15 у справі №15/76-б-43/624-б відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" (ідентифікаційний код 20578072) визнано кредитором публічного акціонерного товариства "Центренерго" (ідентифікаційний код 22927045): на суму 45.240.934, 37 грн. - вимоги четвертої черги;

- 05.10.15 між Асоціацією "Донецьке науково-виробниче об`єднання "Символ", як Первісний кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Баланс Груп" (ідентифікаційний код 39610834), як Новим кредитором, було укладено договір № 1 про відступлення права вимоги;

- відповідно п.1.1. Договору Первісний кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника - Публічного акціонерного товариства "Центренерго" за основними Договорами на загальну суму: 14.596.826, 87 грн. (чотирнадцять мільйонів п`ятсот дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять шість гривень, 87 копійок), а Новий кредитор зобов`язується сплатити впродовж 3 (трьох) робочих днів на користь Первісного кредитора грошову суму у розмірі 5.300.000, 00 грн. (п`ять мільйонів триста тисяч гривень 00 копійок) та передати у власність будь-які акції на суму 9.296.826,87 (дев`ять мільйонів двісті дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять шість гривень 87 копійок);

- пунктом 1.2. вищевказаного договору встановлено, що сума переведених боргових зобов`язань, зазначена в п. 1.1. цього Договору підтверджується основними договорами та рішеннями судів: мировою угодою від 08.01.2004 р. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2002 р. по справі №16/444 на суму 490.113,63 грн. (чотириста дев`яносто тисяч сто тринадцять гривень 63 копійки); мировою угодою від 08.01.2004 р. на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 07.08.2001 р. по справі № 3/308 на суму 7.878.000,00 грн. (сім мільйонів вісімсот сімдесят вісім тисяч гривень 00 копійок); рішенням Господарського суду Донецької області від 07.08.2001 р. № 8/309 на суму 6.228.713, 24 грн. (шість мільйонів двісті двадцять вісім тисяч сімсот тринадцять гривень 24 копійки); в тому числі судові витрати за зазначеними у цьому пункті рішеннями судів на загальну суму 5.169,00 грн. (п`ять тисяч сто шістдесят дев`ять гривень 00 копійок);

- згідно п.2.3. Новий кредитор отримує право на вимогу грошових зобов`язань зазначених в п.1.1. цього Договору, що відступається Первісним кредитором, з моменту підписання Сторонами цього Договору;

- як встановлено судом, розпорядник майна не заперечував про заміну кредиторів по справі;

- ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 17.11.15 у справі №15/76-б-43/624-б Донецьке науково-виробниче об`єднання "Символ" (ідентифікаційний код 13536943) визнано кредитором публічного акціонерного товариства "Центренерго" (ідентифікаційний код 22927045) на суму 14.596.826, 87 грн. - вимоги четвертої черги;

- 13.10.15 між товариством з обмеженою відповідальністю "Востокенергоремонт" як Первісний кредитором, та Публічним акціонерним товариством "Миколаївобленерго" (ідентифікаційний 23399393), як Новим кредитором, було укладено договір № б/н про відступлення права вимоги;

- відповідно п.1.1. Договору в порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника - Публічного акціонерного товариства "Центренерго" - про сплату боргу в загальній сумі 737.117,01 грн. (сімсот тридцять сім тисяч сто сімнадцять гривень 01 копійка), а Новий кредитор зобов`язується сплатити на користь Первісного кредитора за відступлення права вимоги грошову суму в розмірі 737.117,01 грн. (сімсот тридцять сім тисяч сто сімнадцять гривень 01 копійка). Право вимоги, яке є об`єктом відступлення за цим Договором, та підстави його виникнення зазначені в п. 1.2 - 1.3 цього Договору;

- пунктом 1.2. вищевказаного договору встановлено, що згідно з п. 1.1. цього Договору до Нового кредитора переходять права вимоги Первісного кредитора щодо отримання від Боржника боргу в сумі 737.117,01 грн. за виконані роботи на підставі основних договорів: № 19 від 15.07.2002 р. на суму 79.307,84 грн., № 32 від 02.12.2002 р. на суму 13.700, 61 грн., № 30 від 26.12.2002 р. на суму 610 581,41 грн., № 3 від 30.01.2003 р. на суму 33.527,15 грн.;

- згідно пункту 1.6. договору, Новий кредитор отримує право на вимогу грошових зобов`язань, зазначених в цьому Договорі (п. 1.1 - 1.3), з моменту підписання між Первісним кредитором та Новим кредитором цього договору;

- ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 17.11.15 у справі №15/76-б-43/624-б товариство з обмеженою відповідальністю "Востокенергоремонт" (ідентифікаційний код 31438136) визнано кредитором публічного акціонерного товариства "Центренерго" (ідентифікаційний код 22927045) на суму 737.117, 01 грн. - вимоги четвертої черги;

- крім того, судом встановлено, що у подальшому 30.11.15 між Публічним акціонерним товариством "Миколаївобленерго" (ідентифікаційний код 23399393) як Первісний кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Баланс Груп" (ідентифікаційний код 39610834), як Новим кредитором, було укладено договір про відступлення права вимоги;

- відповідно п. 1.1. Договору в порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника - Публічного акціонерного товариства "Центренерго" - про сплату боргу в загальній сумі 737.117,01 грн. (сімсот тридцять сім тисяч сто сімнадцять гривень 01 копійка), а Новий кредитор зобов`язується сплатити на користь Первісного кредитора за відступлення права вимоги грошову суму в розмірі 737.117,01 грн. (сімсот тридцять сім тисяч сто сімнадцять гривень 01 копійка). Право вимоги, яке є об`єктом відступлення за цим Договором, та підстави його виникнення зазначені в п. 1.2 - 1.3 цього Договору;

- пунктом 1.2. вищевказаного договору встановлено, що згідно з п. 1.1. цього Договору до Нового кредитора переходять права вимоги Первісного кредитора щодо отримання від Боржника боргу в сумі 737.117,01 грн. за виконані роботи на підставі основних договорів: № 19 від 15.07.2002 р. на суму 79.307,84 грн., № 32 від 02.12.2002 р. на суму 13.700, 61 грн., № 30 від 26.12.2002 р. на суму 610 581,41 грн., № 3 від 30.01.2003 р. на суму 33.527,15 грн.

- згідно пункту 1.6. договору, Новий кредитор отримує право на вимогу грошових зобов`язань, зазначених в цьому Договорі (п. 1.1 - 1.3), з моменту підписання між Первісним кредитором та Новим кредитором цього договору;

- як встановлено судом, розпорядник майна не заперечував про заміну кредиторів по справі.

06 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транснова» (далі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Баланс-Груп» (далі - новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги № 11-2018 (далі - Договір) за умовами якого, первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника - Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на загальну суму 45 242 876,37 грн., а новий кредитор зобов`язується сплатити на користь первісного кредитора грошову суму у розмірі 45 242 876,37 грн. та право вимоги всіх пов`язаних із зобов`язанням платежів (3% річних, інфляційні та інші).

Пунктом 1.2 Договору визначено, що сума переведених боргових зобов`язань, зазначена в п. 1.1 цього Договору, виникла на підставі основних договорів та підтверджується рішеннями судів у наступних розмірах:

- сума 126 103,21 грн. за рішенням арбітражного суду м. Києва від 04.03.99 у справі № 19/117;

- сума 112 427,85 грн. за рішенням арбітражного суду м. Києва від 24.03.99 у справі №19/161;

- сума 176 985,70 грн. за рішенням арбітражного суду м. Києва від 21.04.99 у справі №19/249;

- сума 465 859,50 грн. за рішенням арбітражного суду м. Києва від 08.06.99 у справі №19/296;

- сума 630 523,69 грн. за рішенням арбітражного суду м. Києва від 28.09.99 у справі №21/382;

- сума 99 235,28 грн. за рішенням арбітражного суду м. Києва від 14.06.00 у справі №19/241;

- сума 36 046 736,65 грн. за рішенням господарського суду м. Києва від 28.11.01 у справі №22/274 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2002;

- сума 2 771 457,40 грн. за рішенням господарського суду м. Києва від 25.06.02 у справі №19/353;

- сума 4 811 604,09 грн. за рішенням господарського суду м. Києва від 08.06.04 у справі №15/113;

- сума 1 818,00 грн., яка виникла внаслідок сплати заявником державного мита та витрат по інформаційно-технічному забезпеченню у справі №7/443, оспорювана заборгованість по якій була погашена ВАТ "Центренерго" до вирішення справи по суті;

- сума 125,00 грн. яка виникла внаслідок сплати заявником державного мита та витрат з інформаційно-технічного забезпечення по поданню заяви про визначення Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» кредитором у справі № 15/76-б-43/624-б про банкрутство.

Зазначені вище суми складають частину кредиторських вимог ТОВ «Транснова», визнаних ухвалами Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 та 01.12.2015.

Відповідно до п. 1.3 Договору до нового кредитора переходять права первісного кредитора за зобов`язаннями та правами, що є кредиторськими вимогами первісного кредитора до ПАТ «Центренерго» у справі про банкрутство № 15/76-б-43/624-б, в обсязі, зазначеному в п. 1.1 цього Договору.

Відступлені права вимоги первісного кредитора за цим Договором підтверджуються ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2015 у справі № 15/76-б-43/624-б про банкрутство ПАТ «Центренерго» (п. 1.4 Договору).

Згідно з п. 2.2 Договору новий кредитор отримує право на вимогу грошових зобов`язань, зазначених у п. 1.1 цього Договору, що відступається первісним кредитором, з моменту підписання та скріплення печатками сторонами цього договору.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що в силу існування договорів про відступлення права вимоги, ухвали Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі № 15/76-б-43/624-б, враховуючи вимоги статті 514 ЦК України, кредитором до ПАТ «Центренерго» у зобов`язаннях на суму 60 576 821,25 грн. є ТОВ «Баланс-Груп».

Оскільки, як зазначає позивач, заборгованість у розмірі 60 574 877,25 грн. станом на 12.11.2018 не сплачена на користь позивача, ТОВ «Баланс Груп» заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 27 258 694,76 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1 030 439 236,90 грн., нараховані за період з 09.02.2004 по 12.11.2018.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, зазначає, що заборгованість на яку нараховує ТОВ «Баланс Груп» є конкурсною заборгованістю та погашення її здійснюватиметься виключно в рамках справи про банкрутство на умовах визначених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Також відповідач зазначає, що нарахування інфляційних та 3% річних на суму боргу в розмірі 60 574 877,25 грн. є безпідставним, оскільки основна заборгованість ПАТ «Центренерго» перед ТОВ «Баланс Груп» складає 15 333 943,88 грн. Крім того, відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на корить другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ця норма кореспондується з приписами частини 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, законодавець передбачив право відступлення тільки дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.

Частиною 1 статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Згідно з приписами частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання та вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічні висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2004 порушено провадження у справі №15/76-б (15/76-б-43/624-б) про визнання Відкритого акціонерного товариства «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго» (нова назва - Публічне акціонерне товариство "Центренерго") та відповідно до ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, до закінчення у справі - зупинено виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до введення мораторію, зупинено заходи, спрямовані на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується обома сторонами, позивачем здійснюється нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суми заборгованості, які є конкурсними вимогами, були визнані у межах справи № 15/76-б-43/624-б та включені до вимог четвертої черги.

Ухвалою Господарського суду м. Києва у справі № 15/76-б-43/624-б (про банкрутство ПАТ "Центренерго") від 19.08.2019 року провадження у справі № 15/76-б-43/624-б про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (ідентифікаційний код 22927045) закрито, дію мораторію припинено.

Постановою Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 3 грудня 2019 року ухвала Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у справі № 15/76-б-43/624-б залишена без змін.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, нарахування 3% річних та інфляційних втрат здійснено позивачем у період з 09.02.2004 по 12.11.2018, тобто у період дії мораторію, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (2343-12) (в редакції, чинній на момент порушення провадження у справі про банкрутство) мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у свій Постанові по справі № 11/Б-1203 від 06 лютого 2019 року зазначив наступне: «Статтею 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції чинній до 19.01.2013, встановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Згідно з абзацом 24 статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції чинній до 19.01.2013, мораторій на задоволення вимог кредиторів являє собою зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію.

Тобто, мораторій поширює свою дію на конкурсну заборгованість та не поширює на поточну. Поточні вимоги кредиторів боржника знаходяться у вільному правовому режимі до визнання боржника банкрутом.»

Аналогічна позиція, викладена і у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 р. у справі № 5023/10655/11.

Більше того, в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.10.2019 р. по справі №2340/4157/18, суд висловив наступну правову позицію, що оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які виникли (термін виконання яких настав) після введення мораторію, то і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення. Підставою для припинення нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших видів санкцій за всіма видами заборгованості боржника є прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, що визначено нормою абзацу п`ятого частини першої статті 38 Закону №2343-ХІІ в редакції Закону №4212-VI (абзац четвертий частини першої статті 23 Закону №2343-ХІІ, чинній до 19.01.2013).

Про послідовність та незмінність позиції законодавця в регулюванні питання відповідальності боржника, який перебуває в судовій процедурі банкрутства, свідчать і норми статей 41, 59 Кодексу України з процедур банкрутства від 18.10.2018 №2597-VIII, з набранням чинності яким з 21.10.2019 втратив чинність Закон №2343-ХІІ, які за змістом аналогічні нормам статей 19, 38 Закону №2343-ХІІ.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 р. по справі №2340/4157/18 зазначив, що встановлена нормою абзацу четвертого частини четвертої статті 12 Закону №2343-ХІІ (в редакції, чинній до 19.01.2013) заборона щодо нарахування неустойки (штрафу, пені), застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів стосується невиконання чи неналежного виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дати введення мораторію, і не поширюється на поточні зобов`язання (зобов`язання, які виникли після цієї дати) боржника. Боржник, стосовно якого порушено провадження про визнання банкрутом і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, звільняється від відповідальності лише за невиконання зобов`язань, щодо яких запроваджено мораторій. За поточними зобов`язаннями боржник відповідає на загальних підставах до прийняття господарським судом постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за період з 09.02.2004 по 12.11.2018, ґрунтуються на вимогах, щодо яких в означений період нарахування було запроваджено мораторій, оскільки такі вимоги є конкурсними вимогами в означений період, визнані у межах справи № 15/76-б-43/624-б та включені до вимог четвертої черги, що унеможливлює у відповідності до вищевикладеного, нарахування на такі вимоги 3% річних та інфляційних втрат протягом строку дії мораторію, в зв`язку з чим, вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Також, відповідачем заявлено про пропуск строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 260 Цивільного кодексу України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п. 1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29 травня 2013 року N 10 (далі - Постанова № 10) позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України, та у господарських відносинах (стаття 3 Господарського кодексу України, далі - ГК України).

Відповідно до п. 2.2 Постанови № 10 за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відтак, оскільки, у даній справі суд дійшов до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог, підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності відсутні.

При цьому, оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.12.2021

Суддя О.А. Грєхова