номер провадження справи 33/103/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 Справа № 908/2953/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.,

при секретарі судового засідання Хилько Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні матеріали справи № 908/2953/21

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Експрес Страхування (вул. Велика Васильківська, 15/2, м. Київ, 01024, ідентифікаційний код 36086124)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО (проспект Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068, ідентифікаційний код 13622789)

про стягнення 130000,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з додатковою відповідальністю Експрес Страхування з позовом до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між Товариством з додатковою відповідальністю Експрес Страхування (страховик, позивач) та ОСОБА_1 (страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №208.21.2584371, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Renault Logan, державний номер НОМЕР_1 . 12 квітня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Renault Logan, державний номер НОМЕР_1 , та Audi A4, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.05.2021 у справі №369/4936/21 визнано винним у скоєнні ДТП ОСОБА_2 . Позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 140774,51 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Audi A4, державний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована полісом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО серії ЕР/202681779 з лімітом відповідальності за завдану майнову шкоду в розмірі 130000,00 грн. та франшизою 0,00 грн. Позивач звернувся до відповідача із заявою вих. №3357/07-3.21.1414 від 12.05.2021 про виплату страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн. Відповідач залишив вимогу позивача без задоволення. На підставі вказаних обставин позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн.

Позов заявлено на підставі норм ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 524, 526, 527, 530, 533, 625, 979, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 9, 16, 25, 27 Закону України Про страхування, ст. ст. 22, 33 - 37 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2953/21 за правилами спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 33/103/21, судове засідання призначено на 09.11.2021.

В судовому засіданні 09.11.2021 був присутній представник позивача, здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Accord.

Представник позивача в судовому засіданні 09.11.2021 відповів на питання суду.

Відповідач у судове засідання 09.11.2021 свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 017742 від 18.10.2021 з відміткою про вручення 20.10.2021.

Враховуючи першу неявку в судове засідання представника відповідача, з метою всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи в їх сукупності, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 07.12.2021 о 10 год. 30 хв.

В судове засідання 07.12.2021 сторони своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання представників усіх учасників справи, судове засідання проводилося без фіксування технічними засобами, на підставі ч.3 ст. 222 ГПК України.

В судовому засіданні 07.12.2021 судом прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з додатковою відповідальністю Експрес Страхування (страховик, позивач) та ОСОБА_1 (страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №208.21.2584371 від 11.02.2021, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Renault Logan, державний номер НОМЕР_1 (далі забезпечений транспортний засіб).

Строк дії договору встановлено з 12.02.2021 по 11.02.2022.

В період дії договору 12.04.2021 сталася дорожньо-транспортна забезпеченого транспортного засобі та транспортного засобу Audi A4, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою про ДТП №046562 від 12.04.2021.

13.04.2021 страхувальник звернувся до позивача із заявою про страхову подію та виплату страхового відшкодування на рахунок СТО Автомобільний центр Голосіївський.

Згідно з висновком про вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (справа №3.21.1414) вартість відновлювального ремонту забезпеченого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 146374,51 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт №ЗН-2011655 від 31.05.2021 та рахунку-фактури «Автомобільний центр Голосіївський» вартість робіт та матеріалів з відновлення забезпеченого транспортного засобу склала 146374,51 грн. з ПДВ.

Страховим актом №3.21.1414-1 від 23.04.2021 позивач визначив до виплати страхувальнику страхове відшкодування в сумі 140774,51 грн. (146374,51 грн. за вирахуванням франшизи позивача 5600,00 грн., яка розрахована позивачем відповідно до пп. 1 п. 8 договору в розмірі 2% від страхової суми).

Платіжним дорученням №ЦО02591 від 26.04.2021 позивач перерахував на користь СТО Автомобільний центр Голосіївський страхове відшкодування в розмірі 140774,51 грн.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.05.2021 у справі №369/4936/21 визнано винним у скоєнні ДТП ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Audi A4, державний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована полісом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО серії ЕР/202681779 з лімітом відповідальності за завдану майнову шкоду в розмірі 130000,00 грн. та франшизою 0,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою вих. №3357/07-3.21.1414 від 12.05.2021 про виплату страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн. Заяву отримано відповідачем 31.05.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач залишив вимогу позивача без задоволення.

На підставі вказаних обставин позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

У ст. 9 Закону України від 07.03.1996 № 85/96-ВР Про страхування визначено, що страховим відшкодуванням є страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Матеріалами справи підтверджується, що за умовами договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №208.21.2584371 від 11.02.2021, відповідно до заяви страхувальника позивач виплатив 26.04.2021 страхове відшкодування на рахунок СТО в розмірі 140774,51 грн.

За приписами ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна норма міститься у ст. 27 Закону України від 07.03.1996 № 85/96-ВР Про страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У ст. 6 вказаного Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.05.2021 у справі №369/4936/21 визнано винним у скоєнні ДТП ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Audi A4, державний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована полісом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО серії ЕР/202681779 з лімітом відповідальності за завдану майнову шкоду в розмірі 130000,00 грн. та франшизою 0,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з висновком про вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (справа №3.21.1414) вартість відновлювального ремонту забезпеченого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 146374,51 грн.

У заяві вих. №3357/07-3.21.1414 від 12.05.2021 позивач пред`явив відповідачу вимогу про виплату страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн. (з урахуванням ліміту відповідальності та франшизи відповідача).

За приписами пункту 36.2 статті 36 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У постанові Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17 викладено правовий висновок про те, що згідно з положеннями статті 11 Цивільного кодексу України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

Право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

З виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 Цивільного кодексу України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статі 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Виходячи з викладених висновків великої палати Верховного Суду та приписів законодавства, суд дійшов висновку, що порядок виплати страхового відшкодування, встановлений Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поширюється не тільки на страхувальника, але й на іншу особу, яка має право на виплату страхового відшкодування, в даному випадку на позивача, у тому числі щодо строків виплати страхового відшкодування та відповідальності за їх порушення.

Заяву позивача про виплату страхового відшкодування отримано відповідачем 31.05.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, відповідач не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, тобто до 30.08.2021 (з урахуванням вихідних днів відповідно до приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України) повинен був на підставі пункту 36.2 статті 36 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно з п. 37.2 ст. 37 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Згідно з п. 36.7 ст. 36 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Щодо вимог позивача на суму 130000,00 грн. відповідач не надав доказів прийняття обґрунтованого рішення про відмову у виплаті позивачу страхового відшкодування та надання його позивачу у вставлений строк відповідно до п. 36.2 ст. 36, п.37.2 ст. 37 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також відповідач не надав суду доказів виплати позивачу страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн. або обґрунтованих заперечень проти позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач правомірно пред`явив до стягнення з відповідача страхове відшкодування в розмірі 130000,00 грн.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в розмірі 2270,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО (проспект Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068, ідентифікаційний код 13622789) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Експрес Страхування (вул. Велика Васильківська, 15/2, м. Київ, 01024, ідентифікаційний код 36086124) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн. (сто тридцять тисяч грн. 00 коп.) та витрати на сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.).

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 13.12.2021.

Суддя М.В. Мірошниченко