УХВАЛА

13 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 921/221/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С. В. головуючий (доповідач), Вронська Г.О., Стратієнко Л.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 (головуючий суддя - Матущак О., судді: Бонк Т., Якімець Г.) та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2021 (суддя Андрусик Н.О.)

у справі №921/221/21

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чародійка"

про визнання недійсними рішень загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чародійка" (далі - ТОВ "Чародійка") про визнання недійсними протоколів загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Чародійка" від 18.01.2020 №14 та від 26.03.2021 №17.

Господарський суд Тернопільської області рішенням від 22.07.2021 у справі №921/221/21 позов задовольнив частково; визнав недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Чародійка", оформлене протоколом загальних зборів засновників (учасників) від 18.01.2020 №14; в частині позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Чародійка", оформленого протоколом загальних зборів засновників (учасників) від 26.03.2021 №17 - відмовив; стягнув з позивача на користь відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_1 27.07.2021 подано до Господарського суду Тернопільської області заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30500,00 грн.

Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 09.08.2021 у справі №921/221/21, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021, в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовив.

ОСОБА_1 звернулася 03.12.2021 (згідно з протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису) до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: (1) звільнити від сплати судового збору за подання касаційної скарги; (2) скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2021 у справі №921/221/21, якими відмовлено у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу; (3) ухвалити рішення про стягнення із ТОВ "Чародійка" на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, повязаних з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.12.2021 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Бакуліна С.В. - доповідач (головуючий), Вронська Г.О., Губенко Н.М.

Розпорядженням заступника керівника апарату-керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 13.12.2021 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №921/221/21 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Губенко Н.М.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 13.12.2021 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Бакуліна С.В. - доповідач (головуючий), Вронська Г.О., Стратієнко Л.В.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Виходячи з приписів частини другої статті 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) ставка судового збору, що підлягала сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року встановлено у розмірі 2270,00 грн.

Таким чином за подання касаційної скарги на ухвалу суду апеляційної інстанції скаржник мав сплатити судовий збір в розмірі 2270,00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Скаржницею до касаційної скарги не додано документа, який підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, при цьому заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою статті 8 зазначеного вище Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про звільнення від сплати судового збору повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява №28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

Таким чином, звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору скаржниця зазначила, що розмір судового збору в сумі 2270,00 грн, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги у цій справі, значно перевищує розмір п`яти відсотків її річного доходу. У підтвердження викладених доводів позивачка подала: (1) копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з першого кварталу 2020 року по четвертий квартал 2020 року, (2) копію податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за податковий (звітній) період 2020 року, (3) копію довідки Пенсійного фонду України про розмір отриманої пенсії за 2020 рік, згідно з якими загальна сума отриманих доходів складає 43000,00 грн.

При цьому з касаційною скаргою ОСОБА_1 звернулася в листопаді 2021 року. Будь-яких доказів того, що у сукупності з доходами за 2021 рік, майновий стан скаржника на час звернення з касаційною скаргою був настільки незадовільним, що перешкоджав сплаті судового збору 2270,00 грн, останньою не надано.

Отже, за оцінкою суду скаржницею до касаційної скарги не додано інших доказів, які б у сукупності з наданими скаржницею доказами, підтверджували, що на момент подання касаційної скарги майновий стан скаржниці перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ураховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2021 у справі №921/221/21 підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржниці строку для усунення зазначених недоліків, а саме подання Суду документа про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги в установленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 2270,00 грн за наведеними нижче реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007

Код класифікації доходів бюджету: 22030102

Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055)

Символ звітності банку: 207

Згідно з частиною четвертою статті 174 та частиною другою статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292, 298 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2021 у справі №921/221/21.

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2021 у справі №921/221/21 залишити без руху.

2. Надати скаржниці строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

(Докази виконання вимог цієї ухвали надсилати/подавати на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О.Копиленка, 6, м. Київ, 01016).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий С. В. Бакуліна

Судді Г. О. Вронська

Л. В. Стратієнко