ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021м. ДніпроСправа № 904/8238/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект", м. Миколаїв

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпера Груп", м. Дніпро

про стягнення 8 291,07 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпера Груп" 8291,07 грн, з яких: 3057,30 грн пеня, 4977,00 грн штраф, 256,77 грн 3% річних.

Також позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань щодо своєчасного здійснення поставки товару (металопродукції) за договором закупівлі № 8375 від 19.04.2021, у зв`язку з чим позивач нарахував пеню, штраф і 3% річних.

Ухвалою суду від 05.10.2021 позовну заяву було залишено без руху.

12.10.2021 на адресу суду від позивача засобами поштового зв`язку надійшла заява з доказами на підтвердження усунення недоліків.

Ухвалою суду від 13.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання цієї ухвали.

Відповідач 11.11.2021 подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні, вважаючи, що позовні вимоги про стягнення 3% річних як плати за користування коштами покупця на підставі пункту 8.9 договору не відповідають нормам чинного законодавства, а розмір штрафних санкцій підлягає зменшенню відповідно до статті 551 Цивільного кодексу України. На думку відповідача, позовні вимоги про стягнення 3% річних як плати за користування коштами покупця є неправомірними та не підлягають задоволенню, оскільки застосовуються по відношенню до передоплати, що суперечить сутності цього поняття. До того ж, застосування такого виду відповідальності можливе лише до грошових зобов`язань, а не зобов`язань щодо поставки товару.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру неустойки відповідач посилається на таке: зобов`язання з поставки товару за замовленням позивача № Б1357 від 19.04.2021, не зважаючи на затримку, виконано ТОВ "Імпера Груп" у повному обсязі, що підтверджується видатковою накладною № Б14058 під 29.07.2021; прострочення виконання є незначним, а саме 43 дні; прострочення терміну доставки ватажу не завдало позивачу жодних збитків та не вплинуло на його господарську діяльність; позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували негативні наслідки від несвоєчасної поставки або понесення збитків іншими учасниками господарських відносин; відповідач здійснив поставку товару у повному обсязі і належної якості, що не заперечується позивачем. Зокрема, вказаний товар прийнятий покупцем без жодних зауважень, що підтверджується підписом уповноваженої особи.

Крім того, відповідач зауважує, що поставлений позивачу товар виготовлений Закритим акціонерним товариством "Волгоградський металургійний завод "Красний Октябрь", м.Волгоград, Російська Федерація, що підтверджується сертифікатом якості 3.1 №4656-11б. Тобто, товар був виготовлений не на території України, а тому існувала необхідність у перетинанні товаром державного кордону. Постановою КМУ "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з мстою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" № 1236 від 09.12.2020 року з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України продовжено карантин, що обумовило закриття частини митних постів. Така обставина змусила перевізників перетинати кордон через інші діючі пости та викликало затримку у ввезенні товару на територію України. Тож, за твердженням відповідача, затримка поставки товару обумовлена й обставинами продовження дії карантину на території України.

Від позивача 19.11.2021 засобами електронного зв`язку надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується із запереченнями відповідача, викладеними у відзиві на позов.

Позивач наголошує на тому, що з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують заперечення відповідача по суті позовних вимог, не вбачається його незгода з обставинами щодо факту поставки товару саме 03.08.2021, а також із розміром та порядком нарахування штрафних санкцій.

Щодо позиції відповідача про стягнення 3% річних від суми попередньої оплати за користування коштами, позивач зазначає, що ТОВ "Імпера Груп" погодилося, зокрема, із вказаними строками поставки та видами відповідальності, передбаченими пунктами 8.3, 8.9 договору; договір підписаний без зауважень та протоколу розбіжностей. Враховуючи положення частини третьої статті 693 Цивільного кодексу України, на суму попередньої оплати від дня її одержання від покупця можуть нараховуватись проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу, застосування якої можливе не тільки при виникненні грошових зобов`язань. За таких обставин позивач вважає, що правомірно застосував до відповідача положення пункту 8.9 договору; вимога про сплату 256,77 грн - 3% за користування чужими коштами є обґрунтованою та передбачена законодавством (ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Щодо позиції відповідача про зменшення розміру неустойки, позивач указує на необґрунтованість наведених відповідачем підстав з огляду на наступне:

- виконання зобов`язання в натурі не звільняє винну сторону від сплати штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання такого господарського зобов`язання;

- поставка товару в повному обсязі та належної якості є обов`язком відповідача;

- прострочення на 43 календарні дні (півтора місяці) не може вважатися незначним, оскільки розмір прострочення фактично дорівнює самому строку поставки;

- товар використовується позивачем у своїй діяльності в основному виробництві і його невикористання може призвести до зриву строків виготовлення обладнання, що, в свою чергу, може мати наслідком застосування до позивача штрафних санкцій;

- відповідач проігнорував звернення позивача щодо виробничої необхідності у товарі та належного виконання зобов`язань, не врахував інтереси останнього, не обрав для себе такий варіант поведінки як надання відповіді, принаймні із зазначенням обставин, якими наразі обґрунтовує можливість зменшення розміру штрафних санкцій;

- порядок підтвердження обставин непереборної сили, наявність яких може бути підставою для звільнення від відповідальності (розділ 9 договору), відповідачем дотриманий не був; укладаючи договір, відповідач мав розрахувати свої ризики, зокрема в частині строків поставки та вибору контрагентів.

Тож, вважаючи зауваження та посилання відповідача про можливість зменшення неустойки неналежними та необґрунтованими, а суму заявленої до стягнення неустойки такою, що не є надмірною та несправедливою, позивач підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" (далі покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпера Груп" (далі продавець, відповідач) було укладено договір закупівлі № 8375 від 19.04.2021 (далі договір).

Згідно з пунктом 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених даним договором, поставити покупцю металопродукцію, код 14620000-3 "Сплави" відповідно до Національного класифікатора України "Єдиний закупівельний словник ДК 021:2015", затвердженого наказом Мінекономрозвитку України від 23.12.2015р. № 1749, далі товар, зазначений у Специфікації № 1, що є Додатком до цього договору, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити поставлений товар у порядку та строки, передбачені договором.

Загальна кількість товару, що підлягає поставці, по сортам, групам, підгрупам, видам, маркам, типам, розмірам визначаються Специфікацією № 1 до договору (п. 1.2 договору).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що постачальник зобов`язався поставити товар на умовах поставки DАP склад покупця (м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 42-а), відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів "INCOTERMS" у редакції 2010 року.

За умовами пункту 3.4 договору товар, визначений Специфікацією № 1, поставляється протягом 45 календарних днів з моменту здійснення передоплати покупцем згідно отриманого рахунку від постачальника.

Поставка товару здійснюється на підставі та відповідно до підписаної сторонами Специфікації № 1 (п. 3.5 договору).

Відповідно до пункту 3.7 договору постачальник зобов`язаний письмово повідомити покупця про готовність поставити товар не пізніше п`яти календарних днів до погодженої сторонами дати поставки.

За змістом пункту 3.10 договору допускається відхилення за вагою ±10% від погодженої кількості на кожен вид товару по Специфікації № 1, при цьому в разі поставки товару за кількістю та вартістю більшій або меншій ніж зазначена у погодженій Специфікації № 1, остаточний розрахунок здійснюється за фактично поставлений товар, зазначений у видатковій накладній.

Поставка товару здійснюється за цінами, які визначені у Специфікації № 1 і включають всі податки, збори й інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші видатки постачальника, пов`язані з поставкою товару (п. 4.1 договору).

Пунктом 4.6 договору визначено, що ціна договору становить 71100,00 грн, у т.ч. ПДВ 11850,00 грн.

Ціна договору може бути зменшена у зв`язку зі зменшенням фактичного обсягу видатків покупця, узгодженої сторонами зміни ціни товару в бік зменшення (без зміни кількості обсягу та якості товару), шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п. 4.7 договору).

Згідно з пунктом 5.1 договору оплата покупцем товару здійснюється за відповідним рахунком постачальника в національній валюті шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у даному договорі (якщо постачальник не повідомить покупцеві реквізити іншого рахунка).

Пунктом 5.2 договору передбачено, що оплата за цим договором здійснюється наступним чином:

- передоплата у розмірі 50% від ціни договору здійснюється покупцем протягом 10 банківських днів від дати отримання рахунку постачальника на оплату;

- остаточний розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем не пізніше 30 календарних днів від дати поставки товару і здійснення постачальником реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою оплати товару вважається дата списання коштів з банківського рахунку покупця (п.5.3 договору).

Відповідно до пункту 8.3 договору у випадку порушення погоджених строків поставки товару постачальник сплачує покупцеві пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Крім того, у випадку порушення строків поставки товару більше ніж на 30 календарних днів покупець має право відмовитися від подальшого приймання й оплати товару, а також вимагати повернення раніше сплачених коштів, які постачальник зобов`язаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту одержання повідомлення покупця.

За умовами пункту 8.9 договору у випадку порушення постачальником передбачених цим договором строків поставки товару, за яку покупцем внесена повна або часткова попередня оплата, постачальник за користування коштами покупця зобов`язаний сплатити покупцеві 3% річних від суми коштів, сплачених покупцем, за період від дня оплати й до дня фактичної поставки товару.

Пунктом 9.1 договору встановлено, що при настанні стихійних явищ природного характеру (землетруси, повені, урагани, руйнування в результаті блискавки й т.п.), катастроф техногенного й антропогенного походження (вибухи, пожежі й т.п.), обставин соціального, політичного й міжнародного походження (воєнні дії, ембарго), які прямо й безпосередньо унеможливлюють виконання зобов`язань за цим договором, надалі форс-мажорні обставини, сторони звільняються від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань у зв`язку з форс-мажорними обставинами.

Сторона, для якої настали форс-мажорні обставини, зобов`язана протягом не більше ніж п`яти календарних днів із часу їх настання або припинення повідомити в письмовій формі іншу сторону. Факти, викладені в повідомленні, повинні бути підтверджені документом, виданим компетентним на це органом. Недотримання зазначених умов позбавляє сторону посилатися на форс-мажорні обставини (п. 9.2 договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 30.12.2021. Закінчення строку дії цього договору не звільніє сторони від відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних) за договором (п. 12.1 договору).

Відповідно до пункту 13.5 договору за всіма видами зобов`язань, вимог і відповідальності сторін за цим договором сторони встановили позовну давність тривалістю у три роки.

На виконання пункту 1.2 договору сторонами підписана Специфікація № 1 від 19.04.2021 (Додаток № 1 до договору), в якій передбачена поставка товару: Лист Б-ПН-О-3,0х710х2000 ГОСТ 19903-74/07Х12НМБФ-Ш (ЭП609-Ш)-М3б ТУ 14-1-2271-77 у кількості 150 кг за ціною 395,00 грн за кг (без ПДВ) на загальну суму 71100,00 грн з ПДВ (а.с. 19).

Відповідно до пункту 5.2 договору позивач здійснив на користь відповідача попередню оплату в розмірі 50% від ціни договору, що підтверджується платіжним дорученням № 334 від 06.05.2021 на суму 35550,00 грн (а.с. 20).

Відтак, відповідно до умов пункту 3.4 договору відповідач мав поставити позивачу товар не пізніше 22.06.2021 (з урахуванням частини п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України щодо закінчення строку, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день).

У зв`язку з порушенням строків поставки товару позивач 14.07.2021 надіслав на адресу відповідача претензію № 17-4473, в якій просив терміново здійснити поставку товару та сплатити на його користь нараховані штрафні санкції (а.с. 24 - 26). Згідно з рекомендованим повідомленням зазначена претензія була отримана відповідачем 29.07.2021 (а.с. 27).

Фактична поставка товару за договором була здійснена відповідачем лише 03.08.2021 на суму 70152,00 грн та у кількості 148 кг, що підтверджується видатковою накладною № Б14058 від 29.07.2021 та яка (поставка) відповідно до пункту 3.10 договору щодо толерансу (±10% від погодженої кількості) є належною.

Вимог позивача, викладених у його претензії щодо сплати штрафних санкцій, відповідач не виконав, що й стало причиною спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю підстав для покладення на відповідача відповідальності у вигляді пені, штрафу та 3% річних за користування чужими грошовими коштами у зв`язку з порушенням строку поставки товару за укладеним із позивачем договором.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Наявні у справі докази свідчать про те, що відповідач своє зобов`язання з поставки товару виконав із порушенням установленого договором строку. Факт несвоєчасної поставки товару відповідачем не заперечується.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України). Аналогічний припис викладено у частині сьомій статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписом частини першої статті 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Частиною другою вказаної статті визначено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Заявлена позивачем до стягнення пеня у сумі 3057,30 грн розрахована за загальний період з 21.06.2021 по 02.08.2021 із заборгованості в сумі 71100,00 грн.

Перевіркою наведеного позивачем розрахунку пені судом виявлено помилку у початковій даті нарахування пені та в сумі, визначеній базою для нарахування.

Оскільки граничним (останнім) днем поставки товару за договором є 22.06.2021, то право у позивача на нарахування пені у зв`язку з простроченням відповідачем строку поставки виникло 23.06.2021.

З урахуванням положень частини другої статті 231 Господарського кодексу України та умов пункту 8.3 договору, прострочення допущено відповідачем щодо поставки товару вартістю 70152,00 грн, що відповідає погодженому сторонами в пункті 3.10 договору відхиленню щодо його кількості та вартості. Тому, нарахування штрафних санкцій на суму вартості товару, визначену в Специфікації № 1, є необґрунтованим.

За наслідком перерахунку заявленої до стягнення пені остання підлягає зменшенню й з урахуванням меж позовних вимог за період з 23.06.2021 по 02.08.2021 із заборгованості у сумі 70152,00 грн буде становити 2876,23 грн.

Заявлений до стягнення з відповідача штраф у сумі 4977,00 грн, розрахований позивачем у розмірі 7% також із 71100,00 грн вартості товару, що є підставою для його зменшення до 4910,64 грн, виходячи із правильної величини вартості товару 70152,00 грн (70152,00х7% = 4910,64).

Відповідно до частини третьої статті 693 Цивільного кодексу України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Стаття 536 Цивільного кодексу України передбачає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пункт 8.9 укладеного сторонами договору передбачає сплату 3% річних за користування чужими грошовими коштами, що відповідає частині третій статті 693 Цивільного кодексу України та пов`язується з настанням певної відкладальної обставини порушення строку поставки товару, що, у свою чергу, відповідає нормативним приписам частини першої статті 212 Цивільного кодексу України.

Заявлені до стягнення 3% річних у сумі 256,77 грн розраховані позивачем за період з 07.05.2021 по 02.08.2021 із суми 35500,00 грн.

Перевіркою наведеного в позові розрахунку 3% річних підстав для їх зменшення судом не встановлено.

Відповідач доказів сплати позивачу сум штрафних санкцій та 3% річних не надав; обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував. Порушення умов договору, що є підставою для покладення на відповідача відповідальності у вигляді заявлених до стягнення штрафних санкцій та 3% річних, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин законними й обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача 8043,64 грн, з яких: 2876,23 грн - пеня, 4910,64 грн штраф, 256,77 грн - 3% річних.

Щодо підстав для зменшення неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених нормативних приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту зазначених правових норм також вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи: з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; терміну прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання та невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

За відсутності в законі переліку виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

При цьому винятковими є такі обставини, які дозволяють суду, а не зобов`язують його зменшити нараховані в силу закону чи договору штрафні санкції. Інакше нівелюється юридичне значення винятковості обставин та право суду на зменшення таких штрафних санкцій.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватися на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, за своєю правовою природою штрафні санкції є засобами стимулювання боржника до належного виконання свого обов`язку. Тому, передбачені законодавством санкції повинні застосовуватися у разі порушення зобов`язання.

Застосування (неустойки) пені та штрафу сторони передбачили в договорі. Штраф та пеня, що підлягають стягненню з відповідача, не є занадто великими у порівнянні з невиконаним відповідачем зобов`язанням та відповідають правовій природі й призначенню неустойки як засобу стимулювання та забезпечення виконання договірного зобов`язання. Період прострочення поставки товару є тривалим, оскільки дорівнює визначеному сторонами у договорі строку поставки від моменту здійснення попередньої оплати. Доказів виникнення складнощів у виконанні договірних зобов`язань, прояву добросовісності зі сторони відповідача у зв`язку з виникненням обставин, на які він посилається в обґрунтування неможливості своєчасного виконання зобов`язання з поставки товару, матеріали справи не містять. Тому посилання відповідача на відсутність його вини у порушенні зобов`язання не заслуговує на увагу. Застосування неустойки за чинним законодавством не обумовлене збитками кредитора. Сторони під час виконання договірних зобов`язань діяли в межах однакового для них підприємницького ризику.

За таких обставин правові підстави для зменшення неустойки (штрафу та пені), що підлягає стягненню з відповідача, відсутні.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача в сумі 2202,26 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам (8043,64х2270,00/8291,07 = 2202,26).

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпера Груп" про стягнення 8291,07 грн, з яких: 3057,30 грн пеня, 4977,00 грн штраф, 256,77 грн 3% річних, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпера Груп" (ідентифікаційний код 38677154, місцезнаходження: 49098, м. Дніпро, вул. Любарського, буд. 159) на користь Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" (ідентифікаційний код 31821381, місцезнаходження: 54018, м. Миколаїв, проспект Богоявленський, буд. 42а) пеню в сумі 2876,23 грн, штраф у сумі 4910,64 грн, 3% річних у сумі 256,77 грн, судовий збір у сумі 2202,26 грн.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13.12.2021.

Суддя І.І. Колісник