ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.12.2021р. Справа №905/694/21 (905/1380/21)

за позовом ОСОБА_1 , м.Маріуполь

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ", м.Маріуполь

про стягнення заборгованості із заробітної плати в сумі 140958,95 грн. та компенсації втрати частини заробітку у зв`язку із порушенням термінів її виплати

Суддя Левшина Г.В.

без виклику сторін

Ухвалою суду від 28.04.2021р. відкрите провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ", м.Маріуполь (); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ", м.Маріуполь () строком на сто сімдесят календарних днів; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича.

ОСОБА_1 , м.Маріуполь, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ", м.Маріуполь, про стягнення заборгованості із заробітної плати в сумі 140958,95 грн. та компенсації втрати частини заробітку у зв`язку із порушенням термінів її виплати.

Одночасно з позовною заявою подано клопотання про витребування доказів, а саме: довідку про розмір заборгованості з заробітної плати та довідку з розрахунком суми компенсації втрати частини заробітної плати.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.07.2021р. встановлений єдиний унікальний номер судової справи №905/694/21 (905/1380/21), справу передано до провадження судді Левшиної Г.В. на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з перебуванням у провадженні судді Левшиної Г.В. справи №905/694/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ", м.Маріуполь ().

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.07.2021р. прийнято до провадження в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ", м.Маріуполь справу №905/694/21 (905/1380/21); справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

06.10.2021р. до суду відповідачем надано відзив на позов, згідно якого заборгованість із заробітної плати перед позивачем становить 140958,95 грн. Крім цього, до відзиву на позов відповідачем додано інформацію про розмір заборгованості та належних до виплати сум із розрахунком суми компенсації втрати частини заробітної плати по позивачу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, за результатами оцінки матеріалів справи, суд встановив:

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За приписом ст.21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа "Суханов та Ільченко проти України") "майно" може являти собою "існуюче майно" або засоби, включаючи "право вимоги" відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні "законне сподівання"/"правомірне очікування" стосовно ефективного здійснення права власності.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Згідно ст.ст.115, 116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як встановлено, ОСОБА_1 працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю "СРЗ" директором з охорони праці та промисловості безпеки.

Згідно з розрахунковим листком таб.№19616 за червень 2021р. сума заборгованості із заробітної плати перед позивачем на кінець місяця становить 140958,95 грн. (у тому числі оплата простоїв, компенсація відпустки, матеріальна вихідна допомога).

Одночасно, згідно з відзивом відповідача станом на момент звільнення заборгованість із заробітної плати перед позивачем також дорівнює 140958,95 грн.

Частиною 2 ст.233 КЗпП України передбачено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ" заборгованості із заробітної плати на момент звільнення в сумі 140958,95 грн. підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення про стягнення з відповідача компенсації за весь час порушення строків виплати заробітної плати суд зауважує наступне:

Згідно ст.34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок компенсації втрати доходів внаслідок порушення встановлених строків їх виплати передбачено Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Згідно із статями 2, 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Основною умовою для виплати громадянам компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів, зокрема, заробітної плати. При цьому, компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 07 листопада 2012 року справа №6-131цс12.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до п.4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Відповідно до правового висновку закріпленого в Постанові Верховного Суду України у від 7 листопада 2012 року (справа №6-131цс12): "основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема, заробітної плати, пенсії, соціальної виплати, страхових виплат). При цьому, компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення".

Беручи до уваги, що відповідачем порушено строки виплати заробітної плати позивачу, суд, перевіривши наданий розрахунок сум компенсації втрати частини заробітної плати позивачу, який наведений в інформації про розмір заборгованості, вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 4074,42 грн. компенсації за невчасну виплату заробітної плати.

Судовий збір, від сплати якого позивач був звільнений, підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.13, 46, 74, 76-79, 86, 91, 120, 129, 165, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , м.Маріуполь до Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ", м.Маріуполь про стягнення заборгованості із заробітної плати в сумі 140958,95 грн. та компенсації втрати частини заробітку у зв`язку із порушенням термінів її виплати задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ" (87510, м.Маріуполь, пр.Луніна, буд.2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 ) заборгованість із заробітної плати в сумі 140958,95 грн., компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку із порушенням термінів її виплати в сумі 4074,42 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СРЗ" (87510, м.Маріуполь, пр.Луніна, буд.2, ) на користь державного бюджету України судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 16.12.2021р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду згідно ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.В. Левшина