ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.11.2021м. СумиСправа № 920/831/21

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

За участю секретаря судового засідання Гребенюк С.В.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/831/21

за позовом Керівника Конотопської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області (вул. Миру, 1, с. Попівка, Конотопський район, Сумська область, 41627),

до відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства Глорія (вул. Садова, буд. 1, с. Пекарі, Конотопський район, Сумська область, 41675)

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі, зобов`язання повернути земельні ділянки,

за участю представників:

прокурор Тихонова О.М.;

від позивача не з`явився;

від відповідача Сірий А.М.;

УСТАНОВИВ:

30.07.2021 керівник Конотопської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача подав позовну заяву, в якій просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати рішення 24 сесії 7 скликання Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 20.03.2018 Про передачу в оренду земель комунальної власності; 2) визнати недійсним договір оренди землі № 1 від 21.03.2018, укладений між Пекарівською сільською радою Конотопського району Сумської області та Приватним сільськогосподарським підприємством Глорія; 3) зобов`язати відповідача повернути територіальній громаді в особі Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області земельні ділянки загальною площею 21,2971 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області.

Ухвалою від 10.08.2021 Господарський суд Сумської області відкрив провадження у справі № 920/831/21; призначив підготовче засідання на 15.09.2021, 12:00; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав прокурору та позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

31.08.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 7655 від 31.08.2021), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що прокурор не зазначив, які права та інтереси територіальної громади порушені оскаржуваним рішенням. У листі від 18.06.2021 № 02-25/2069 Попівська сільська рада звертала увагу прокуратури, що за договором оренди № 1 від 21.03.2018, у 2018 році нормативна грошова оцінка становила 551132 грн 21 коп., у 2021 році 371922 грн 33 коп., тому у випадку припинення (визнання недійсним) договору, за будь-яких підстав, нормативна грошова оцінка землі зменшиться на 179209 грн 88 коп., тобто на 32,52 %, що призведе до зменшення надходжень до місцевого бюджету Попівської сільської ради. Подання позову Конотопською окружною прокуратурою за формальних підстав не захищає інтереси територіальної громади та/або суспільний інтерес, а вочевидь призведе до істотних втрат місцевого бюджету. Прокурор не надав суду належних та допустимих доказів того, що ПСП Глорія не можна вважати добросовісним орендарем. Відповідно до акту передачі-прийому земельних ділянок та списку неуспадкованих часток до договору оренди, невитребуваних та неуспадкованих земельних ділянок, що був укладений між Пекарівською сільською радою та ПСП Глорія від 11.07.2013, земельні ділянки: кадастровий номер :02:001:0410, № паю - 1303, площею 0,7254 га, що належала ОСОБА_1 ; кадастровий номер :02:001:0445, № паю - 35, площею 2,5453 га, що належала ОСОБА_1 ; кадастровий номер :02:001:0496, № паю 1328, площею 0,7254 га, що належала ОСОБА_2 ; кадастровий номер :02:001:0459, № паю - 50, площею 2,5454 га, що належала ОСОБА_2 , вже перебували в оренді в ПСП ГЛОРІЯ та були передані в оренду за спірним договором оренди землі № 1 від 23.03.2018. Таким чином, оспорюваний договір оренди землі № 1 від 23.03.2018 є поновленням договору оренди невитребуваних та неуспадкованих земельних ділянок від 11.07.2013, спірні земельні ділянки не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) згідно з абз. 22 ч. 2 ст. 134 Земельного кодеку України в редакції станом на 21.03.2018. Нормативно грошова оцінка наданих в оренду земельних ділянок була проведена у відповідності з нормами чинного законодавства і визначалась з урахуванням індексації протягом 2016, 2017 років нормативної грошової оцінки земель згідно з даними офіційного документа - витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки № 27-28-0.2-217/2-15 від 21.01.2015, виданого управлінням Держземагенства у Конотопському районі Сумської області. Визначена у спірному договорі орендна плата сплачувалась орендарем повністю та вчасно. Прокурор пропустив строк позовної давності у три роки, який розпочався з 21.03.2018 (дата укладення договору оренди) та закінчився 22.03.2021 (ст. 257 ЦК України). Залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності, а сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Визнання протиправним та скасування рішення 24 сесії 7 скликання Пекарівської сільської ради від 20.03.2018, яким передано в оренду ПСП Глорія 12 земельних ділянок комунальної власності загальною площею 21,2971 га не породжує наслідків, оскільки воно вичерпало свою дію виконанням.

07.09.2021 позивач подав пояснення по справі (вх. №7808 від 07.09.2021), в якому зазначає, що не підтримує позовних вимог. Позивач вважає, що подання позову прокурором не захищає інтереси територіальної громади, а навпаки призведе до істотних втрат місцевого бюджету та погіршить суспільну ситуацію у територіальній громаді. Земельні ділянки, що передані в оренду ПСП Глорія, розташовані не єдиним масивом, а в декількох масивах, через певну відстань одна від одної, що унеможливлює новий продаж права оренди на них єдиним лотом, у зв`язку з чим необхідно розробляти 12 документацій із землеустрою, що спричинить додаткові витрати з бюджету Попівської сільської ради. Конотопська окружна прокуратура звернулася до господарського суду з позовом після спливу строку позовної давності.

09.09.2021 прокурор подав відповідь на відзив (вх. № 7908 від 09.09.2021), в якій зазначає, що суспільство, Український народ як сукупність окремих суб`єктів, індивідів, людей має конституційне право правомірно очікувати захисту суспільних інтересів у вигляді адекватної реакції держави на випадки порушення законності при вирішенні земельних питань, правомірно очікувати і розраховувати на те, що держава вживатиме усіх можливих законних засобів і способів для відновлення становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю. Отже, правовідносини, пов`язані з використанням земель державної чи комунальної власності, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула або може вибути з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає. Порушення інтересів держави полягають у: недотриманні сторонами договору встановленого на законодавчому рівні порядку розпорядження земельними ділянками комунальної власності та набутті прав на земельні ділянки комунальної власності всупереч закону; неправомірному і необґрунтованому визначенні розміру орендної плати за такі ділянки. Не проведення сільською радою земельних торгів позбавило інших суб`єктів господарювання права претендувати на передані земельні ділянки, позбавило орган місцевого самоврядування можливості конкурентного визначення розміру орендної плати, надходжень до місцевого бюджету коштів, які суб`єкти господарювання мали б сплатити в якості внеску за участь у земельних торгах. Таким чином, у цьому випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.

Також прокурор зазначає, що спірні земельні ділянки на момент передачі їх в оренду не були неуспадкованими земельними частками (паями), а відносилися до земель комунальної власності, що підтверджується даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Об`єктом оренди у спірному договорі є вже сформовані земельні ділянки комунальної власності, а неуспадковані земельні частки (паї). Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів. Спірні земельні ділянки перебувають у комунальній власності на підставі рішень суду та рішення органу місцевого самоврядування, проте, в порушення вимог Закону передані в оренду без проведення земельних торгів.

Щодо строків позовної давності прокурор зазначає, що Керівник Конотопської місцевої прокуратури у межах строків позовної давності 21.05.2020 звернувся з позовом до Господарського суду Сумської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області до Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області та ПСП Глорія про визнання незаконними та скасування рішення 24 сесії 7 скликання Пекарівської сільської ради від 20.03.2018 Про передачу в оренду земель комунальної власності, визнання недійсним договору оренди землі № 1 від 21.03.2018, укладеного між Пекарівською сільською радою та ПСП Глорія. Ухвалою від 29.09.2020 у справі № 920/503/20 Господарський суд Сумської області залишив без розгляду позовну заяву Конотопської місцевої прокуратури, у зв`язку з визначенням неналежного позивача.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Керівник Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Сумській області звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Постановою від 16.02.2021 Північний апеляційний господарський суд залишив без задоволення апеляційну скаргу Конотопської місцевої прокуратури, залишив без змін ухвалу Господарського суду Сумської області від 29.09.2020 у справі №920/503/20. Повний текст постанови складений 26.02.2021, отриманий прокуратурою 10.03.2021; касаційна скарга не подавалась. На підставі Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури від 19.09.2019 № 113-IX проведена реорганізація Конотопської місцевої прокуратури та згідно із Розділом II Прикінцеві і перехідні положення, на підставі наказу Генерального прокурора № 40 від 17.02.2021 розпочала роботу з 15.03.2021 Конотопська окружна прокуратура. З метою повторного встановлення підстав для вжиття заходів представницького характеру в порядку передбаченому ст. 23 Закону України Про прокуратуру Конотопською окружною прокуратурою 22.04.2021 листом за № 50-913 вих. 21 повідомлено новостворену Попівську сільську раду про виявлені прокурором порушення при використанні земельних ділянок комунальної власності. Оскільки сільська рада листом № 02-25/1544 від 27.04.2021 повідомила про намір детального вивчення питання, суб`єкту владних повноважень наданий розумний час для самостійного звернення до суду з метою захисту інтересів держави. У подальшому, прокуратурою скеровано листи № 50-1285 вих. 21 від 11.05.2021 та № 50-2142 вих. 21 від 15.06.2021 з метою з`ясування позиції Попівської сільської ради. За результатом листування 24.06.2021 прокуратурою прийнято рішення щодо звернення до суду з позовною заявою. Таким чином, пропуск строку позовної давності обумовлений не лише тим, що після року розгляду попереднього позову, його залишено без розгляду, а й процесуальною необхідністю органам прокуратури, з метою звернення до суду, повторно перевірити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді, що унеможливлює негайне звернення до суду в інтересах іншого суб`єкта владних повноважень. Вказане свідчить про поважність причин пропуску строку позовної давності, які пов`язані з обставинами, що залежать від факторів, які знаходяться поза межами контролю органів прокуратури.

14.09.2021 відповідач подав клопотання (вх. № 3383 від 14.09.2021), в якому просить суд залишити без розгляду позовну заяву. Відповідач зазначає, що прокурором не доведено порушення інтересу держави, прокурор не має законних повноважень на подання позову і представництво в суді інтересів територіальної громади в особі сільської ради.

15.09.2021 прокурор подав заперечення щодо клопотання про залишення без розгляду позову (вх. № 8037 від 15.09.2021), в якому зазначає, що органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи; порушення інтересів територіальної громади свідчить про одночасне порушення інтересів держави вцілому, що є підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в суді; прокурор, будучи самостійним суб`єктом господарських правовідносин може підтримувати позовні вимоги всупереч позиції органу, який має представляти інтереси держави в даній справі.

У судовому засіданні 15.09.2021, за участю прокурора та представника відповідача, суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 07.10.2021, 12:30; повідомлення позивача про дату, час та місце судового засідання в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

24.09.2021 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (вх. № 8271 від 24.09.2021), в якому підтримує свою позицію по справі.

27.09.2021 позивач подав лист (вх. № 8321 від 27.09.2021), в якому просить суд проводити розгляд справи без участі представника сільської ради, зазначає, що позов не підтримує.

Ухвалою від 07.10.2021 Господарський суд Сумської області відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду; закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті з повідомленням сторін на 02.11.2021, 11:00.

У судовому засіданні 02.11.2021, за участю прокурора та представника відповідача, суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 29.11.2021, 11:30; повідомлення позивача про дату, час та місце судового засідання в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

22.11.2021 позивач подав клопотання (вх. № 9634 від 22.11.2021), в якому просить суд проводити розгляд справи без участі представника Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області.

23.11.2021 прокурор подав клопотання про долучення до справи доказів (вх. № 9701 від 23.11.2021), а саме інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Прокурор зазначає, що при наданні додатків до позовної заяви, внаслідок механічної помилки, сформовано та надано суду інформаційну довідку Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0036 замість земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0036, що з`ясувалось лише на стадії розгляду справи по суті. Також прокурор зазначає, що на даний час внесені відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо правонаступництва Попівської сільської ради.

У судовому засіданні 29.11.2021 суд постановив протокольну ухвалу про поновлення прокурору строку для подання доказів, прийняття до розгляду клопотання прокурора (вх. № 9701 від 23.11.2021), долучення доказів до матеріалів справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 23 Закону України Про прокуратуру, представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові.

Вказаної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 по справі №912/2385/18.

Прокурор просить визнати незаконним та скасувати рішення 24 сесії 7 скликання Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 20.03.2018 Про передачу в оренду земель комунальної власності, визнати недійсним договір оренди землі № 1 від 21.03.2018, укладений між Пекарівською сільською радою Конотопського району Сумської області та Приватним сільськогосподарським підприємством Глорія.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 723-р Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Сумської області та рішення 1 сесії 8 скликання Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 08.12.2020 Пекарівську сільську раду реорганізовано шляхом приєднання до Попівської сільської ради, яка є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Пекарівської сільської ради.

У зв`язку з зазначеним, прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Попівської сільської ради.

Дослідивши обґрунтування, наведені Керівником Конотопської окружної прокуратури, суд дійшов висновку, що прокурор дотримався вимог статті 23 Закону України Про прокуратуру, статті 53 Господарського процесуального кодексу України звертаючись з позовом до суду. Прокурор повідомив сільську раду про допущене порушення законодавства під час прийняття оспорюваного рішення та укладення оспорюваного договору. Сільською радою не вжито заходів щодо звернення до суду з позовом після отримання повідомлення. У листах від 24.05.2021 та від 18.06.2021 Попівська сільська рада повідомила, що вважає недоцільним припинення договору та просила не вживати заходів представницького характеру, при цьому необґрунтовуючи відсутність порушення, на яке вказує прокурор. З огляду на це, прокурор звернувся до суду з позовом, з зазначенням у позовній заяві підстав не звернення сільської ради до суду, зазначенням в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.

Зокрема, прокурор вказує, що правовідносини, пов`язані з використанням земель державної чи комунальної власності, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула або може вибути з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає. Порушення інтересів держави полягають у: недотриманні сторонами договору встановленого на законодавчому рівні порядку розпорядження земельними ділянками комунальної власності та набутті прав на земельні ділянки комунальної власності всупереч закону; неправомірному і необґрунтованому визначенні розміру орендної плати за такі ділянки. Не проведення сільською радою земельних торгів позбавило інших суб`єктів господарювання права претендувати на передані земельні ділянки, позбавило орган місцевого самоврядування можливості конкурентного визначення розміру орендної плати, надходжень до місцевого бюджету коштів, які суб`єкти господарювання мали б сплатити в якості внеску за участь у земельних торгах.

Таким чином, у цьому випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.

Доводи відповідача про те, що прокурор не має законних повноважень на подання позову і представництво в суді інтересів територіальної громади в особі сільської ради суд вважає необґрунтованими.

Суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 07.10.2020 у справі № 918/153/19, відповідно до якої інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.

Щодо позиції позивача по справі, який не підтримує позовні вимоги, суд зазначає, що відповідно до ст. 55 ГПК України відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

Суд установив, що рішенням 24 сесії 7 скликання Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 20.03.2018 Про передачу в оренду земель комунальної власності передані в оренду Приватному сільськогосподарському підприємству Глорія на 15 років, для товарного сільськогосподарського виробництва, 12 земельних ділянок комунальної власності, загальною площею 21,2971 га; встановлений розмір орендної плати 12% від нормативної грошової оцінки землі.

На підставі вказаного рішення, 21.03.2018 між Пекарівською сільською радою та ПСП Глорія укладений договір оренди землі № 1, відповідно до умов якого Пекарівська сільська рада надає, а ПСП Глорія приймає у строкове платне користування, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельні ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами: :02:001:0459 - рілля 2,5454 га; :02:001:0445 - рілля 2,5453 га; :02:001:0363 - рілля 8,4191 га; :02:001:0148 - рілля 2,1608 га; :02:001:0059 - рілля 2,0063 га; :02:001:0149 - рілля 0,3845 га; :02:001:0496 - сіножаті 0,7254 га; :02:001:0245 - сіножаті 0,1391 га; :02:001:0293 - сіножаті 0,7255 га; :02:001:0410 - сіножаті 0,7254 га; :02:001:0018 - сіножаті 0,3199 га; :02:002:0036 - сіножаті 0,6004 га.

Згідно з пунктами 5, 11 договору, нормативна грошова оцінка всіх земельних ділянок становить 551132 грн 22 коп.; розмір орендної плати у рік 12 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Договір укладений строком на п`ятнадцять років (п. 8 договору).

Суд встановив, що земельні ділянки перебувають у комунальній власності. Право комунальної власності зареєстроване за Пекарівською сільською радою 31.01.2018, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційні довідки а.с. 34-66, том 1, а.с. 19-21, том 2).

Правонаступником Пекарівської сільської ради є Попівська сільська рада Конотопського району Сумської області, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг з ЄДРПОУ а.с. 22-28, том 2).

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Органи місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" наділені повноваженнями у сфері регулювання земельних відносин. Зокрема, пунктом 34 частини 1 статті 26 зазначеного Закону визначено, що до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин.

Відповідно до пунктів "а"-"г" статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належать розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Реалізуючи надані Конституцією України та законодавством України повноваження у галузі земельних відносин, Рада зобов`язана діяти виключно в межах наданих їй повноважень та в інтересах її територіальної громади, дотримуючись приписів законодавства України у своїй діяльності.

В силу приписів частини 1 статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 10 статті 59 цього ж Закону передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 19.06.2018 у справі №916/1979/13, рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після реалізації, може оспорюватися з точки зору законності.

Водночас правове регулювання визнання правочинів недійсними здійснюється на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Правочин може бути визнаний недійсним з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених наведеною нормою, є підставою недійсності правочину згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України. Зокрема, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За приписами ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 16 Закону, укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Частина 1 ст. 122 Земельного кодексу України передбачає, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За приписами ст. 124 Земельного кодексу України в редакції на дату прийняття оскаржуваного рішення, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України в редакції на дату прийняття оскаржуваного рішення, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд встановив, що земельні ділянки загальною площею 21,2971 га передані в оренду відповідачу з порушенням положень ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України «Про оренду землі», без проведення земельних торгів з продажу права оренди.

Частина 2 статті 134 Земельного кодексу України, що визначає випадки, коли земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах), не містить такого випадку, як надання юридичній особі в користування земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Твердження відповідача про те, що земельні ділянки були передані в оренду на підставі рішення органу місцевого самоврядування в порядку поновлення договору оренди невитребуваних та неуспадкованих земельних ділянок від 11.07.2013, укладеного між Пекарівською сільською радою та ПСП «Глорія», суд вважає необґрунтованими та непідтвердженими доказами.

Рішення 24 сесії 7 скликання Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 20.03.2018 Про передачу в оренду земель комунальної власності прийняте на підставі клопотань ПСП «Глорія» про отримання земельних ділянок комунальної власності в оренду. Згідно з цим рішенням та оспорюваним договором в оренду відповідачу передані земельні ділянки комунальної власності, а не невитребувані та неуспадковані земельні ділянки, без будь яких посилань на поновлення договірних відносин за договором від 11.07.2013.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що рішення 24 сесії 7 скликання Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 20.03.2018 про передачу в оренду відповідачу земельних ділянок загальною площею 21,2971 га суперечить ст. 134 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України «Про оренду землі», що є підставою для визнання його незаконним та скасування.

Суд враховує, що правовідносини, пов`язані з використанням земель комунальної власності, становлять суспільний інтерес і незаконність рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельні ділянки передані в користування, такому суспільному інтересу не відповідає. Порушення інтересів держави полягають у протиправному набутті прав на земельні ділянки комунальної форми власності всупереч порядку визначеному законом.

Договір оренди землі № 1 від 21.03.2018, укладений між Пекарівською сільською радою Конотопського району Сумської області та Приватним сільськогосподарським підприємством Глорія на підставі незаконного рішення сільської ради, без дотримання конкурентних засад, також суперечить наведеним нормам земельного законодавства, що є підставою для визнання його недійсним відповідно до приписів ст. 215 Цивільного кодексу України.

Також суд встановив, що розмір орендної плати у договорі визначений з порушенням вимог ст. 13 Закону України Про оцінку земель та ст. 289 Податкового кодексу України.

За приписами вказаних норм, для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок обов`язково проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Суд встановив, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, передані відповідачу в оренду, не проводилась.

Відповідно до інформації, викладеної у листі Пекарівської сільської ради від 28.03.2019 № 11/07-06 нормативна грошова оцінка земельних ділянок за спірним договором визначена шляхом індексації нормативної грошової оцінки земель наданої у 2015 році Управлінням Держгеокадастру у Конотопському районі Сумської області.

Управлінням Держгеокадастру у Конотопському районі Сумської області у витязі від 21.01.2015 № 27-28-0.2-217/2-15 із Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) громадян - членів сільськогосподарського акціонерного - пайового товариства закритого типу Іскра Конотопського району Сумської області зазначено вартість земельної ділянки (паю) та вартість 1 га сільськогосподарських угідь на території Пекарівської сільської ради станом на 01.01.2015.

Разом з цим, станом на 2015 рік земельні ділянки, що передані в оренду відповідачу, не перебували у комунальній власності, а тому використання такої оцінки для визначення розміру орендної плати за спірним договором не відповідає вимогам ст. 13 Закону України Про оцінку земель та ст. 289 Податкового кодексу України.

Щодо застосування позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини 5 статті 267 ЦК України якщо суд визнає поважним причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини 5 статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання поважності причин пропуску строку позовної давності, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Таким чином, фактичний пропуск строку позовної давності не є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки за наявності поважних причин такого пропуску, право позивача підлягає захисту у порядку, встановленому ЦК України та ГПК України.

Виходячи з приписів вказаних норм, позивач повинен був дізнатися про порушення свого права з моменту прийняття оскаржуваного рішення та укладення оспорюваного договору (20.03.2018 та 21.03.2018), а тому трирічний строк позовної давності на дату звернення прокурора з позовом у справі № 920/831/21, зокрема 28.07.2021, пропущено.

Разом з цим, суд встановив, що у травні 2020 року, тобто в межах строку позовної давності, прокурор вже звертався з аналогічним позовом у справі № 920/503/20 в інтересах держави в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Сумській області до відповідачів: 1) Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області, 2) Приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія", але позовну заяву було залишено судом без розгляду згідно з ухвалою від 29.09.2020, у зв`язку із тим, що позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності (прокурор невірно визначив позивача за вимогами про захист інтересів держави). Не погодившись з прийнятою ухвалою, Керівник Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Сумській області звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Постановою від 16.02.2021 Північний апеляційний господарський суд залишив без задоволення апеляційну скаргу Конотопської місцевої прокуратури, залишив без змін ухвалу Господарського суду Сумської області від 29.09.2020 у справі №920/503/20.

У той же час, на підставі Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури від 19.09.2019 № 113-IX проведена реорганізація Конотопської місцевої прокуратури та згідно із Розділом II Прикінцеві і перехідні положення, на підставі наказу Генерального прокурора № 40 від 17.02.2021 Конотопська окружна прокуратура розпочала роботу з 15.03.2021.

З метою повторного встановлення підстав для вжиття заходів представницького характеру в порядку передбаченому ст. 23 Закону України Про прокуратуру Конотопською окружною прокуратурою 22.04.2021 листом за № 50-913 вих. 21 повідомлено Попівську сільську раду, як правонаступника Пекарівської сільської ради, про виявлені прокурором порушення при використанні земельних ділянок комунальної власності. Оскільки сільська рада листом № 02-25/1544 від 27.04.2021 повідомила про намір детального вивчення питання, суб`єкту владних повноважень наданий розумний час для самостійного звернення до суду з метою захисту інтересів держави. У подальшому, прокуратурою скеровано листи № 50-1285 вих. 21 від 11.05.2021 та № 50-2142 вих. 21 від 15.06.2021 з метою з`ясування позиції Попівської сільської ради. За результатом листування 25.06.2021 прокуратурою прийнято рішення щодо звернення до суду з позовною заявою.

Враховуючи активні дії прокурора із захисту інтересів держави у вигляді подання позову, хоча і з неправильним визначенням органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, звернення з позовом у цій справі через незначний проміжок часу після залишення попереднього позову без розгляду, який був необхідний прокурору для дотримання порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, зокрема для проведення перевірки наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску прокурором строку звернення до суду.

За викладених обставин, оскільки рішення 24 сесії 7 скликання Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 20.03.2018 прийняте, а договір оренди землі від 21.03.2018 укладений з порушенням положень земельного законодавства, земельні ділянки передані в оренди без проведення земельних торгів за відсутності законних підстав для цього, причини пропуску прокурором строку звернення до суду визнані судом поважними, правомірні та обґрунтовані вимоги прокурора підлягають задоволенню шляхом визнання незаконним та скасування рішення 24 сесії 7 скликання Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 20.03.2018 Про передачу в оренду земель комунальної власності, визнання недійсним договору оренди землі № 1 від 21.03.2018, укладеного між Пекарівською сільською радою Конотопського району Сумської області та Приватним сільськогосподарським підприємством Глорія, а також, на підставі ст. 216 Цивільного кодексу України, зобов`язання відповідача повернути територіальній громаді в особі Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області земельні ділянки загальною площею 21,2971 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області.

Витрати Сумської обласної прокуратури по сплаті судового збору відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, за встановлених судом обставин, покладаються на позивача та відповідача порівну.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення 24 сесії 7 скликання Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 20.03.2018 Про передачу в оренду земель комунальної власності.

3. Визнати недійсним договір оренди землі № 1 від 21.03.2018, укладений між Пекарівською сільською радою Конотопського району Сумської області та Приватним сільськогосподарським підприємством Глорія, на підставі якого в користування передані земельні ділянки загальною площею 21.2971 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Пекарівської та Михайло-Ганнівської сільської ради Конотопського району Сумської області.

4. Зобов`язати Приватне сільськогосподарське підприємство Глорія (вул. Садова, буд. 1, с. Пекарі, Конотопський район, Сумська область, 41675, ) повернути територіальній громаді в особі Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області (вул. Миру, буд. 1, с. Попівка, Конотопський район, Сумська область, 41627, ) земельні ділянки загальною площею 21,2971 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області.

5. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства Глорія (вул. Садова, буд. 1, с. Пекарі, Конотопський район, Сумська область, 41675, ) на користь Сумської обласної прокуратури (розрахунковий рахунок UA0002983 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) 3405 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

6. Стягнути з Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області (вул. Миру, буд. 1, с. Попівка, Конотопський район, Сумська область, 41627, ) на користь Сумської обласної прокуратури (розрахунковий рахунок UA0002983 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) 3405 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

8. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено та підписано суддею 09.12.2021.

Суддя Є.А. Жерьобкіна