ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" грудня 2021 р. Справа № 924/1220/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., розглянувши заяву ФОП Мушинської А.В. про забезпечення позову, без виклику (повідомлення) учасників справи, подану разом із позовною заявою

за позовом фізичної особи - підприємця Мушинської Аліси Володимирівни смт. Летичів Хмельницька область

до

Комунального некомерційного підприємства "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради, Хмельницького району, Хмельницької області

Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітаком" м. Хмельницький

Приватного підприємства "Медіс", м. Львів

про визнання недійсними результатів аукціону з передачі в оренду нежитлового приміщення, оформлених Протоколом електронного аукціону №LLE001-UA-312 від 16.11.2021р.

ВСТАНОВИВ:

13.12.2021р. до Господарського суду області надійшла позовна заява ФОП Мушинської А.В. про визнання недійсними результатів аукціону з передачі в оренду частини нежитлового приміщення загальною площею 25,0 кв.м., яке розташоване на першому поверсі приміщення поліклініки за адресою: вул. Савіцького Юрія, 36, смт. Летичів, Хмельницької області (лот №007), оформлених Протоколом електронного аукціону №ІХЕ001-ІІА-312 від 16 листопада 2021 року.

Позивач також просить вжити заходи забезпечення позовних вимог шляхом заборони Комунальному некомерційному підприємству "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області (код ЄДРПОУ 02004367, місцезнаходження: 31500, Хмельницька обл., Летичівський р-н, селище міського типу Летичів, вул. Савіцького Юрія, 36) укладення договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад, предметом якого є оренда частини нежитлового приміщення загальною площею 25,0 кв.м., яке розташоване на першому поверсі приміщення поліклініки за адресою: вул. Савіцького Юрія, 36, смт. Летичів, Хмельницької області у відповідності до Протоколу електронного аукціону №ІХЕ001-ІІА-312 від 16 листопада 2021 року.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник зазначає, що предметом позову є вимоги, які спрямовані на визнання недійсними результатів аукціону з передачі в оренду частини нежитлового приміщення загальною площею 25,0 кв.м., яке розташоване на першому поверсі приміщення поліклініки за адресою: вул. Савіцького Юрія, 36, смт. Летичів, Хмельницької області (лот №007), оформлених Протоколом електронного аукціону №ІХЕ001-ІІА-312 від 16 листопада 2021 року, орендарем якого на час проведення аукціону була позивачка. Зауважує, що позовні вимоги ФОП Мушинської А.В. мають немайновий характер та спрямовані на поновлення прав позивача як орендаря приміщення, яке було предметом спірного аукціону.

Повідомляє, що предмет оренди перебуває у користуванні на умовах оренди в ФОП Мушинська А.В. відповідно до договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Летичівського району №30 від 27 грудня 2019 року, із змінами та доповненнями. Частиною 2 ст.769 ЦК України визначено, що при укладенні договору найму наймодавець зобов`язаний повідомити наймача про всі права третіх осіб на річ, що передається у найм. Отже, як вважає позивач, КНП "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради приховала інформацію про перебування об`єкта аукціону в оренді на умовах відповідного договору.

На думку заявника, протиправні дії відповідачів призвели до порушення переважного права позивача на укладення договору оренди, наслідком чого буде укладення договору оренди майна із переможцем торгів (ТОВ "Вітаком").

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно приписів ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З наведеного вище вбачається, що питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 по справі № 910/1040/18.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника (відповідача), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом. Такий правовий висновок викладено в пункті 8.9 постанови Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 904/5876/19.

Згідно з частиною четвертою статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Позовні вимоги у даній справі спрямовані на поновлення прав позивача як орендаря приміщення, який має першочергове право на укладення договору оренди. При цьому, позивач наголошує на тому, що дії відповідачів призведуть до укладення договору оренди приміщення із переможцем електронного аукціону, результати якого є предметом оскарження у даній справі. Передача КНП "Летичівська багатопрофільна лікарня" спірного майна в оренду у випадку невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, неможливості позивача захистити порушені права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Наведена правова позиція узгоджується із висновком ВС, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 по справі № 910/1040/18, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020р. у справі № 911/949/20.

Судом враховано характер правовідносин, які склалися між сторонами, немайновий характер спору, зміст позовних вимог, а тому на переконання суду невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову шляхом заборони Комунальному некомерційному підприємству "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області (код ЄДРПОУ 02004367, місцезнаходження: 31500, Хмельницька обл., Летичівський р-н, селище міського типу Летичів, вул. Савіцького Юрія, 36) укладення договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад, предметом якого є оренда частини нежитлового приміщення загальною площею 25,0 кв.м., яке розташоване на першому поверсі приміщення поліклініки за адресою: вул. Савіцького Юрія, 36, смт. Летичів, Хмельницької області у відповідності до Протоколу електронного аукціону №ІХЕ001-ІІА-312 від 16 листопада 2021 року може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову, внаслідок передачі в оренду майна іншій особі (переможцю аукціону).

Крім того, суд зазначає, що вжиті судом у даному випадку заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Згідно з ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти висновку про те, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч.2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України ).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу. Така правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі № 910/688/13.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення заяви ФОП Мушинської А.В. про забезпечення позову у справі № 924/1220/21.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ФОП Мушинської А.В. від 13.12.2021р. про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Комунальному некомерційному підприємству "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради, Хмельницького району, Хмельницької області (, місцезнаходження: 31500, Хмельницька обл., Летичівський р-н, селище міського типу Летичів, вул. Савіцького Юрія, 36) укладення договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад, предметом якого є оренда частини нежитлового приміщення загальною площею 25,0 кв.м., яке розташоване на першому поверсі приміщення поліклініки за адресою: вул. Савіцького Юрія, 36, смт. Летичів, Хмельницької області у відповідності до Протоколу електронного аукціону №ІХЕ001-ІІА-312 від 16 листопада 2021 року.

Стягувачем за цією ухвалою є: фізична особа - підприємець Мушинська Аліса Володимирівна ( АДРЕСА_1 , ідентиф. номер НОМЕР_1 ).

Боржниками за цією ухвалою є: Комунальне некомерційне підприємство "Летичівська багатопрофільна лікарня" Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області (Хмельницька область, Летичівський район, смт. Летичів, вул. Савіцького Юрія, 36 ).

Дана ухвала відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали господарського суду Хмельницької області від 15.12.2021 про забезпечення позову у справі № 924/1220/21 до виконання до 15.12.2024р.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала Господарського суду Хмельницької області від 15.12.2021р. про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала складена та підписана 15.12.2021р., набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку до Північно - західного апеляційного господарського суду. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 5 прим. 1 - до справи, 2 - позивачу (31500, Хмельницька обл., смт.Летичів, вул.Примакова, 23) з повідомленням про вручення, 3 - відповідачу 1 ( ), 4 - відповідачу 2 (29000, м.Хмельницький, вул.Привокзальна площа, 2), 5 - відповідачу 3 ().