РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.12.2021Справа № 910/16328/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (01021, м. Київ, пров. Івана Мар`яненка, 7)

до Громадської організації "Культурний центр "НОТА" (02002, м. Київ, вул. Всеволода Нестайка,1/18)

про стягнення 61 078,60 грн.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовну заяву Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва" до Громадської організації "Культурний центр "НОТА" про стягнення 61 078,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач всупереч розірваному договору №253/КК/602 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 06.06.2019, продовжував використовувати орендоване приміщення у власних комерційних цілях, що стало наслідком виникнення у останнього боргу за період з 01.02.2021 по 30.09.2021 у розмірі 61 078,60 грн, з яких: 58 096,27 грн - заборгованість з орендної плати, 504,79 грн - 3% річних, 877,62 грн - інфляційні нарахування; 1 599,92 грн - пеня.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.10.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/16328/21 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про його право подати відзив на позовну заяву, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01021, м. Київ, пров. Івана Мар`яненка, 7) та на адресу для листування (01010 м. Київ, вул. М.Омеляновича-Павленка,/18/20), направлялась ухвала Господарського суду міста Києва від 11.10.2021.

Станом на 25.11.2021 конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання.

Суд 29.11.2021 повторно здійснив відправку ухвали Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 на юридичну адресу відповідача та адресу для листування.

Згідно з відомостями з пошукової системи трекінгу з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» поштового відправлення № 141 та № 133 значиться: "Відправлення не вручене під час доставки: інші причини".

Так, судом встановлено, що ухвала суду від 11.10.2021 була направлена рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси відповідача, зазначені у позовній заяві, що є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання поштової кореспонденції адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

За приписами пунктів 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

06.06.2019 між Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією (далі - орендодавець), Комунальним підприємством Печерського району м. Києва "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (далі - позивач, підприємство-балансоутримувач) та Громадською організацією "Культурний центр "Нота" (далі - відповідач, орендар) укладено договір №253/КК/602 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі - об`єкт, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. М. Омеляновича-Павленка, 18/20 для розміщення громадської організації на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності - 20,0 кв.м. -1%, 30,0 кв.м. -2%, 50,0 кв.м. - 3%, 39,0 кв.м. -4%.

Відповідно до п. 2.1 договору в редакції додаткового договору №1 від 11.09.2019, об`єктом оренди є нежиле приміщення загальною площею 132,0 кв.м., у т.ч. на 1-му поверсі 132,0 кв.м., згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід`ємну частину цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору в редакції додаткового договору №1 від 11.09.2019 розмір орендної плати з 11.09.2019 складає 82 грн. 33 коп. за 1 кв.м. орендованої площі, що разом складає 10 868 грн. 02 коп. та ПДВ 2 173 грн. 60 коп. Загальна сума до сплати становить 13 041,62 грн.

Згідно з п. 3.7 та 4.2.4. договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця, орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до п.4.3.2. договору на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» покладено обов`язок контролю виконання умов договору орендарем та вжиття заходів щодо погашення заборгованості і проведення претензійно-позовної роботи.

За умовами п. 4.2.2 договору орендар зобов`язаний використовувати об`єкт відповідно до його призначення та умов цього договору.

Пунктом 6.7 договору сторони погодили, що при невиконанні або порушенні однією із сторін умов цього договору та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України, цей договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду.

Згідно з п. 9.6 договору на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Пунктом 9.1 договору встановлено, що цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 06.06.2019 по 04.06.2022 включно.

Згідно підписаного сторонами акта приймання-передачі об`єкта оренди від 04.07.2019, орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування згідно з договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 06.06.2019 № 253/КК/602 приміщення 1-го поверху загальною площею 139,0 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, вул. М. Омеляновича-Павленка, 18/20.

Господарським судом м. Києва видано судовий наказ у справі №910/2272/21 від 18.02.2021 за заявою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ГО «Нота» 21 628,28 грн., з яких: 17806.44 грн. заборгованості з орендної плати за період з 01.03.2020 по 31.01.2021; 844.77 грн. пені; 883,26 грн. - 3% річних; 2093,81 грн. інфляційних витрат, нарахованих у зв`язку із порушенням умов Договору № 253/КК/602 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 06.06.2019.

Також, Господарським судом м. Києва у справі №910/18157/20 було прийнято рішення від 18.02.2021 про розірвання договору №253/КК/602 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 06.06.2019 та виселення Громадської організації "Культурний центр "НОТА" з нежитлового приміщення загальною площею 132 кв.м., що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. М. Омеляновича-Павленка, 18/20.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам договору не виконував обов`язку щодо сплати орендних платежів за лютий - вересень 2021, що стало наслідком виникнення у останнього боргу за вказаний період у розмірі 58 096,27 грн. Крім того, позивачем також нараховано до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 504,79 грн, інфляційні втрати у розмірі 877,62 грн та пеню у розмірі 1 599,92 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 УК України).

Як зазначалось, спір у даній справі пов`язаний з орендними правовідносинами сторін, які виникли на підставі договору №253/КК/602 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 ЦК України та Глави 30 ГК України, а також Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно з частиною першою статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частинами першою та шостою статті 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У частині першій статті 284 ГК України законодавець як істотні умови договору оренди, визначив, зокрема, строк, на який укладається договір оренди; орендну плату з урахуванням її індексації; умови повернення орендованого майна або викупу.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду м. Києва від 18.02.2021 у справі №910/18157/20 було розірвано договір №253/КК/602 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 06.06.2019 та виселення Громадської організації "Культурний центр "НОТА" з нежитлового приміщення загальною площею 132 кв.м., що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. М. Омеляновича-Павленка, 18/20.

Вищевказане рішення, яке було залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2021, набрало законної сили 23.09.2021.

Як вказано в частині четвертій статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, рішення Господарського суду м. Києва від 18.02.2021 у справі №910/18157/20, яке набрало законної сили у порядку статті 85 ГПК України, не може бути поставлено під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі, не можуть йому суперечити.

Відповідно до ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 24.09.2021, тобто в момент набрання рішенням Господарського суду м. Києва від 18.02.2021 у справі №910/18157/20 законної сили, за відповідачем обліковувалась заборгованість по орендній платі за період з лютого по вересень 2021 у розмірі 58 096,27 грн.

Статтею 762 Цивільного кодексу України та статтею 286 Господарського кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що орендна плата сплачується відповідачем незалежно від наслідків господарської діяльності відповідача щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Умовами п. 4.2.4. договору встановлено, що відповідач зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати заборгованості по орендній платі за період з лютого по вересень 2021 року належним чином доведений та відповідачем не спростований, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 58 096,27 грн.

Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 1 599,92 грн., 3% річних у розмірі 504,79 грн. та інфляційні втрати у розмірі 877,62 грн.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено пеню.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов`язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 6.2. договору оренди, орендар за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати сплачує на користь підприємства пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожен день прострочення. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перевірку заявленої до стягнення з відповідача суми пені у розмірі 1 599,92 грн., 3% річних у розмірі 504,79 грн. та інфляційних втрат у розмірі 877,62 грн., суд дійшов висновку, що розрахунок останніх є обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що не суперечить нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягаю задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем відзиву на позовну заяву, контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не надано, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва".

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236 - 239, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Громадської організації "Культурний центр "НОТА" (02002, м. Київ, вул. Всеволода Нестайка,1/18, ідентифікаційний код 42909431) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (01021, м. Київ, пров. Івана Мар`яненка, 7, ідентифікаційний код 35692211) суму основного боргу у розмірі 58 096 грн 27 коп.; пеню у розмірі 1 599 грн 92 коп.; 3% річних у розмірі 504 грн 79 коп.; інфляційні втрати у розмірі 877 грн 62 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 14.12.2021

Суддя Л. Г. Пукшин