ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

08.12.2021 м. Дніпро Справа № 908/1022/21

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Білецька Л.М. (доповідач),

перевіривши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.05.2021 (суддя Колодій Н.А.) за заявою Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" про скасування судового наказу Господарського суду Запорізької області від 19.04.2021 у справі № 908/1022/21

за заявою: Комунального підприємства "Дніпрорудненські теплові мережі" (71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Героїв Праці, буд. 11, )

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" (71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Степова 10, )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника заборгованості за поставлену теплову енергію в період з 31.03.2018 по 28.02.2021 в сумі 132009,29 грн., відповідно до Договору № 2-Т "Про постачання теплової енергії" від 01.11.2004

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.05.2021 у справі № 908/1022/21 заяву про скасування судового наказу від 19.04.2021 повернуто ПрАТ "Завод будівельно-опоряджувальних машин" без розгляду.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Завод будівельно-опоряджувальних машин" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- поновити строк на апеляційне оскарження;

- скасувати судовий наказ Господарського суду Запорізької області від 19.04.2021 у справі № 908/1022/21;

- скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.05.2021 у справі № 908/1022/21;

- направити справу № 908/1022/21 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.12.2021 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Білецька Л.М. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшла висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За приписами ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала постановлена Господарським судом Запорізької області 17.05.2021.

Таким чином, останнім днем для оскарження ухвали суду було 27.05.2021.

Однак, скаржником апеляційну скаргу направлено засобами поштового зв`язку 16.11.2021, що підтверджується відміткою на конверті, тобто з пропуском визначеного ст. 256 ГПК України десятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали.

Скаржник додав до апеляційної скарги заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначає, що вже звертався до суду з апеляційною скаргою на вказану ухвалу, однак ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.05.2021 за заявою Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" про скасування судового наказу Господарського суду Запорізької області від 19.04.2021 у справі № 908/1022/21 та додані до неї документи повернуто без розгляду. Вказану ухвалу скаржник отримав лише у жовтні 2021. Оскільки на теперішній час скаржник не здійснює виробничу діяльність у зв"язку з обставинами, зумовленими скрутним фінансовим становищем підприємства, лише 10.11.2021 мав змогу сплатити судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Апеляційний господарський суд зазначає, що сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, підставою ж для повернення апеляційної скарги 20.07.2021 стало неусунення недоліків апеляційної скарги, а саме ненадання скаржником належних доказів надсилання КП "Дніпрорудненські теплові мережі" копії апеляційної скарги. При цьому, до апеляційної скарги від 03.06.2021 було додано докази сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

21.07.2021 на електронну адресу скаржника - надіслано ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2021 про повернення без розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.05.2021 за заявою Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" про скасування судового наказу Господарського суду Запорізької області від 19.04.2021 у справі № 908/1022/21 та додані до неї документи. Вказана ухвала доставлена на електронну адресу скаржника 21.07.2021.

До того ж, в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2021 про повернення апеляційної скарги без розгляду зареєстрована 21.07.2021 і оприлюднена 22.07.2021.

При цьому, в ухвалі суду від 20.07.2021 зазначено, що у зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді апеляційна скарга з додатками скаржнику не надсилається, знаходитиметься у Центральному апеляційному господарському суді та скаржник має можливість отримати її в суді апеляційної інстанції нарочним. Однак, скаржник не скористався такою можливістю.

Таким чином, скаржник мав можливість дізнатись про результат розгляду справи в апеляційній інстанції і не повинен був допускати необ`єктивного зволікання з поданням повторної апеляційної скарги.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас, як наголошує Європейський суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 37 - 38 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України").

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі "Рябих проти Росії", № 52854/39, пункт 46 рішення ЄСПЛ у справі "Устименко проти України" № 32053/13).

Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд і втручання суду в усталені правовідносини допускається у виняткових випадках.

Здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили і є чинним, призведе до порушення принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, тому таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ГПК України певних процесуальних дій.

Інститут строків в господарському процесі сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників господарського процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відтак, статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому, поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує, виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що несвоєчасне оскарження ухвали місцевого господарського суду у даній справі зумовлене не об`єктивними обставинами, а обставинами суб`єктивного характеру і залежало виключно від волевиявлення самого скаржника.

Вжиття заходів для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою покладається на апелянта.

Отже, підстави, на які посилається скаржник, визнаються судом неповажними та апелянту надається можливість вказати інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 4 ст. 260 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суддя - доповідач доходить висновку про залишення апеляційної скарги без руху та надання скаржнику строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 232-235, 258, 260 ГПК України, апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.05.2021 за заявою Приватного акціонерного товариства "Завод будівельно-опоряджувальних машин" про скасування судового наказу Господарського суду Запорізької області від 19.04.2021 у справі № 908/1022/21 залишити без руху.

Скаржнику протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме:

- письмово вказати інші підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя - доповідач Л.М. Білецька