ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року Справа № 906/1227/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В. , суддя Маціщук А.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська102" на Додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 22.09.2021 р. у справі № 906/1227/19 (суддя Тимошенко О.М., повний текст рішення складено 22.09.2021 р.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська102"

до відповідачів: 1) Житомирської міської ради, 2) Виконавчого комітету Житомирської міської ради, 3) Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, 4) Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 9"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Приватного підприємства "Міклуш" та ОСОБА_1

про визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та рішення Житомирської міської ради

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідачів - не з`явилися;

третіх осіб - не з`явилися;

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська102" звернулося до Господарського суду Житомирської області із позовом до Житомирської міської ради, Виконавчого комітету Житомирської міської ради, Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 9", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Приватного підприємства "Міклуш" та ОСОБА_1 , про:

- визнання протиправним та скасування рішення тридцять шостої сесії сьомого скликання Житомирської міської ради № 1092 від 26.06.2018 р. "Про проведення у відповідність до вимог Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" рішень міської ради від 18.12.2017 р. № 870 та від 01.03.2018 р. № 952 - в частині виключення з Переліку об`єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають приватизації у 2018 році (Додаток №1) пунктів 10 та 15 Розділу 2, а саме: нежитлового приміщення, літера "А", площею 22,6 м2, що розташоване по вул. Київській, 102 в місті Житомирі (балансоутримувач - КП "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9", реєстраційний номер - 101); нежитлового приміщення, літера "А", площею 33,1 м2, що розташоване по вулиці Київській, 102 в місті Житомирі (балансоутримувач - КП "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9", реєстраційний номер - 101);

- визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39572570 від 08.02.2018 на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення загальною площею 22,6 м2, що розташоване за адресою: м.Житомир, вул. Київська, буд. 102, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень нежитлового приміщення (з відкриттям розділу), індексний номер: 41222084 від 22.05.2018 р. на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 33,1 м2, що розташоване за адресою: м. Житомир, вул. Київська, будинок 102, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення, видане виконкомом Житомирської міської ради 25.09.2008 р., загальною площею 359,80 м2, що розташоване за адресою: м. Житомир, вул. Київська, будинок 102;

- визнання факту належності на праві спільної сумісної власності співвласникам квартир багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Київська, буд. 102, наступних приміщень: колясочної загальною площею 22,6 м2; кладовки і венткамери загальною площею 33,1 м2 та підвалу загальною площею 359,8 м2 та передання даних приміщень з балансу Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9" Житомирської міської ради на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська 102".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.01.2021 р. задоволено заяву позивача про часткове закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою від частини позовних вимог (т. 2, а. с. 227-229, 249-250).

Таким чином після закриття провадження - предметом спору стали вимоги про:

- визнання протиправним та скасування рішення 36 сесії 7 скликання Житомирської міської ради № 1092 від 26.06.2018 "Про проведення у відповідність до вимог Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" рішень міської ради від 18.12.2017 р. № 870 та від 01.03.2018 р. № 952 в частині виключення з Переліку об`єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають приватизації у 2018 році (Додаток № 1) пункту 10 Розділу 2, а саме: щодо нежитлового приміщення, літера "А", площею 22,6 м2, що розташоване в м.Житомирі по вул. Київська, 102;

- визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39572570 від 08.02.2018 р. на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення загальною площею 22,6 м2, що розташоване за адресою: м. Житомир, вул. Київська, буд. 102, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.09.2021 р., яке залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 р. у справі № 906/1227/19 дані вимоги позивача були задоволені.

Судові рішення мотивовані тим, що оспорюваним рішенням Житомирської міської ради та рішенням про державну реєстрацію за міською радою права власності на приміщення загальною площею 22,6 м2, яке розташоване за адресою: м. Житомир, вул. Київська, буд. 102, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 порушено майнові права ОСББ "Київська102" щодо володіння, розпорядження і користування належним йому майном.

Додатковим рішенням Господарського суду Житомирської області від 22.09.2021 р. у справі № 906/1227/19 стягнуто із Житомирської міської ради на користь ОСББ "Київська102" 1921 грн судового збору за розгляд позовної заяви, 960, 50 грн судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову, 10 200 грн витрат на проведення експертизи, 12 500 грн витрат на послуги адвокатів, 2 270 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги. Повернуто ОСББ "Київська102" з Державного бюджету України в розмірі 1921 грн судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 139 від 02.12.2019 р., оригінал якого міститься в матеріалах справи Господарського суду Житомирської області № 906/1227/19.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСББ "Київська102" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати частково рішення суду, прийняти нове рішення, яким стягнути з Виконавчого комітету Житомирської міської ради на користь ОСББ "Київська102" 1 921 грн судового збору за розгляд позовної заяви, 960, 50 грн судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову, 10 200 грн витрат на проведення експертизи, 25 500 грн витрат на правничу допомогу, 2 270 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції було помилково стягнуто судові витрати, зокрема судовий збір, витрати на правничу допомогу та витрати на проведення експертизи з Житомирської міської ради, яка не є розпорядником коштів. Дані витрати підлягають стягненню з Виконавчого комітету Житомирської міської ради.

Скаржник звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що так як провадження щодо трьох позовних вимог було закрито, тому витрати на правничу допомогу підлягали зменшенню у цій частині. Однак, закриття провадження щодо трьох позовних вимог було пов`язано саме з якісною правничою допомогою, яка і полягала у правильному застосуванні норм матеріального і процесуального права, виключення після експертного висновку трьох позовних вимог через їх невідповідність обставинам справи та повернення судом сплаченого за ці вимоги судового збору на підставі обґрунтованої заяви про закриття провадження.

Також звертає увагу суду, що заявлена сума на професійну правничу допомогу визначена за погодженням сторін у договорі про надання професійної правничої допомоги, як гонорар адвоката, є фіксованою і не залежить від обсягу виконаних робіт. Відповідачі жодних заперечень стосовно заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу не подали. Детальний опис виконаних адвокатами робіт не подавався, оскільки розмір гонорару за правничу допомогу є фіксованим, а тому згідно правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 28.12.2020 р. у справі № 640/18402/19 та у інших подібних справах, опис виконаних адвокатом робіт та кількість витраченого часу не потребується.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі; розгляд апеляційної скарги призначено на 17.11.2021 р. об 15:00 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 р. розгляд скарги відкладено на 09.12.2021 р. о 14:15 год.

Розпорядженням керівника апарату суду від 07.12.2021 р. № 01-04/1040 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії по справі - Гудак А.В. у період з 29.11.2021 р. по 10.12.2021 р. включно, відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді - члена колегії у судовій справі № 906/1227/19.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2021 р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В., суддя Маціщук А.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

Відповідачі та треті особи своїм правом, передбаченим ст. 263 ГПК України, не скористалися та відзиву на апеляційну скаргу суду не подали.

В судові засідання 17.11.2021 р. та 09.12.2021 р. учасники справи не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому порядку.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, зазначає наступне.

Колегія суддів вказує, що пунктом 3 частини першої статті 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 244 вказаного Кодексу визначено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи, що Господарським судом Житомирської області під час прийняття рішення від 02.09.2021 р. у справі № 906/1227/19 не було вирішено питання розподілу судових витрат, суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення від 22.09.2021 р. у даній справі, яке є предметом апеляційного оскарження.

Так, оскаржуваним додатковим рішенням суду було стягнуто із Житомирської міської ради на користь ОСББ "Київська102" 1921 грн судового збору за розгляд позовної заяви, 960, 50 грн судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову, 10 200 грн витрат на проведення експертизи, 12 500 грн витрат на послуги адвокатів, 2 270 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги. Повернуто ОСББ "Київська102" з Державного бюджету України в розмірі 1921 грн судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 139 від 02.12.2019 р., оригінал якого міститься в матеріалах справи Господарського суду Житомирської області №906/1227/19.

Надаючи правову оцінку даному рішенню суду суд приймає до уваги наступне.

Як встановлено апеляційним судом, судові витрати понесенні ОСББ "Київська102" складають загальну суму 50 202 грн, з яких: 3 842 грн судовий збір за подання позовної заяви, 960, 50 грн судовий збір за розгляд заяви про забезпечення позову, 20 400 грн витрати на проведення експертизи, 25 000 грн витрати на послуги адвоката.

Щодо витрат понесених ОСББ "Київська102" в частині сплати судового збору за подання позовної заяви, колегія суддів зазначає наступне.

Звертаючись до суду із даним позовом ОСББ "Київська102" сплатило за подання позовної заяви (щодо п`яти позовних вимог) судовий збір у розмірі 9 605 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 114 від 15.10.2019 р. на суму 7 684 грн (а. с. 20, т. 1), № 139 від 02.12.2019 р. на суму 1 921 грн (а. с. 79, т. 1).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.01.2021 р., за заявою позивача, було частково закрито провадження у справі в частині вимог про:

- визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень нежитлового приміщення (з відкриттям розділу), індексний номер: 41222084 від 22.05.2018 на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 33,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Житомир, вул. Київська, буд. 102, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення, видане виконкомом Житомирської міської ради 25.09.2008 загальною площею 359,80 кв.м., що розташоване за адресою: м. Житомир, вул. Київська, буд. 102;

- визнання факту належності на праві спільної сумісної власності співвласникам квартир багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Київська, буд. 102, наступних приміщень: колясочної загальною площею 22,6 кв.м.; кладовки і венткамери загальною площею 33,1 кв.м та підвалу загальною площею 359,80 кв.м та передання даних приміщень з балансу Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9" Житомирської міської ради на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська 102" у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Повернуто ОСББ "Київська 102" з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 5763 грн (а. с. 248, т. 2).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.03.2021 р. закрито провадження у справі в частині вимоги щодо:

- визнання протиправним та скасувати рішення 36 сесії 7 скликання Житомирської міської ради № 1092 від 26.06.2018 р. "Про проведення у відповідність до вимог Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" рішень міської ради від 18.12.2017 р. № 870 та від 01.03.2018 р. № 952 в частині виключення з Переліку об`єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають приватизації у 2018 році (Додаток №1) пункту 15 Розділу 2, а саме: щодо нежитлового приміщення, літера "А", площею 33,1 кв. м, що розташоване за адресою: м. Житомир, вул. Київська, буд. 102, у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України;

- визнання протиправним та скасування рішення36 сесії 7 скликання Житомирської міської ради № 1092 від 26.06.2018 р. "Про проведення у відповідність до вимог Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" рішень міської ради від 18.12.2017 р. № 870 та від 01.03.2018 р. № 952 в частині виключення з Переліку об`єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають приватизації у 2018 році (Додаток №1) пункту 10 Розділу 2, а саме: щодо нежитлового приміщення, літера "А", площею 22,6 кв. м, що розташоване за адресою: м.Житомир, вул. Київська, буд. 102;

- визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39572570 рід 08.02.2018 р. на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення загальною площею 22,6 кв.м, що розташоване за адресою: а адресою: м. Житомир, вул. Київська, буд. 102, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 р. апеляційну скаргу ОСББ "Київська102" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.03.2021 р. у справі № 906/1227/19 - задоволено. Ухвалу суду першої інстанції скасовано в частині закриття провадження щодо вимог про:

- визнання протиправним та скасування рішення Житомирської міської ради № 1092 від 26.06.2018 р. щодо нежитлового приміщення, літера "А", площею 22,6 кв. м, що розташоване в м. Житомирі по вул. Київська, 102;

- визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39572570 рід 08.02.2018 р.;

Справу № 906/1227/19 в цій частині направлено Господарському суду Житомирської області для продовження розгляду.

Таким чином, оскільки позивачу було повернуто судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 5 763 грн, тому фактично невирішеним залишилося питання розподілу судового збору в розмірі 3842 грн (за дві позовні вимоги).

Колегія суддів вказує, що відповідно до ст. 7 ч. 1 п. 1 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи те, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.09.2021 р., яке залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 р. у справі № 906/1227/19 було задоволено вимоги позивача (дві позовні вимоги), тому судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 842 грн (9 605 грн - 5763 грн = 3842 грн) підлягає відшкодуванню позивачу, з яких: 1 921 грн підлягає стягненню з Житомирської міської ради та 1921 грн підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Щодо витрат понесених ОСББ "Київська102" в частині сплати судового збору в розмірі 2270 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.03.2021 р. у справі № 906/1227/19, суд вказує наступне.

При подані апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.03.2021 р. у справі № 906/1227/19, ОСББ "Київська102" було сплачено судовий збір у розмірі 2 270 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 272 від 15.03.2021 р. (а. с. 26, т. 3).

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 р. апеляційну скаргу ОСББ "Київська102" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.03.2021 р. у справі № 906/1227/19 - задоволено. Ухвалу суду першої інстанції скасовано в частині закриття провадження щодо вимог про визнання протиправним та скасування рішення Житомирської міської ради № 1092 від 26.06.2018 р. щодо нежитлового приміщення, літера "А", площею 22,6 кв. м, що розташоване в м. Житомирі по вул. Київська, 102 та визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39572570 рід 08.02.2018 р. Справу № 906/1227/19 направлено Господарському суду Житомирської області для продовження розгляду.

Колегією суддів при перегляді в апеляційному порядку ухвали суду від 03.03.2021 р. у справі № 906/1227/19 не вирішувалось питання розподілу судового збору за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСББ "Київська102", оскільки у випадку скасування ухвали господарського суду про закриття провадження у справі і передачі справи на розгляд до суду першої інстанції розподіл судових витрат у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення по суті, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат в порядку ст. ст. 129, 130 ГПК України. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 28.01.2020 р. у справі № 909/725/17.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про покладення витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги ОСББ "Київська102" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.03.2021 р. у справі № 906/1227/19 в розмірі 2 270 грн на Житомирську міську раду.

Щодо витрат понесених ОСББ "Київська102" в частині сплати судового збору в розмірі 960,50 грн за розгляд заяви про забезпечення позову, суд прийняв до уваги наступне.

23.12.2019 р. до суду першої інстанції надійшла заява ОСББ "Київська102" про забезпечення позову, за розгляд якої позивачем сплачено судовий збір у розмірі 960, 50 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 147 від 18.12.2019 р. (а. с. 208, т. 1).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.12.2019 р., було задоволено заяву ОСББ "Київська102" про забезпечення позову у повному обсязі (а. с. 121, т. 1).

А відтак, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у даній справі у розмірі 960, 50 грн підлягає стягненню з Житомирської міської ради на користь ОСББ "Київська102".

Щодо витрат понесених ОСББ "Київська102" в частині проведення судової експертизи в суді першої інстанції в розмірі 20 400 грн, суд вказує слідуюче.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, які пов`язані із проведенням експертизи.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.05.2020 р. було призначено у справі судову експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Горкуші М.Д.; обов`язок з оплати експертного дослідження покладено на ОСББ "Київська102" (а. с. 43, т. 2).

Позивач, згідно рахунку № 916/р від 22.06.2020 р. на суму 20 400 грн, сплатив вартість експертизи, що становить 20 400 грн та підтверджується платіжним дорученням № 206 від 16.07.2020 р. (а. с. 56, 59, т. 2).

Так, відповідно до ст. 123, ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з Житомирської міської ради на користь ОСББ "Київська102" в розмірі 10 200 грн (половина їх розміру), враховуючи те, що дана судова експертиза призначалась судом щодо двох об`єктів спору, а судове рішення ухвалено на користь позивача щодо одного з цих об`єктів, тобто висновок експерта застосований судом на користь позивача частково.

Щодо витрат понесених ОСББ "Київська102" на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції у розмірі 25 000 грн, суд вказує наступне.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, відповідно до ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

- попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

- визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

- розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Частинами 1-2 статті 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Як свідчать матеріали справи, позивач, в обґрунтування вимоги про відшкодування витрат по оплаті послуг адвокат, долучив до матеріалів справи:

- договори про надання професійної правничої допомоги від 23.04.2020 р. № 28/20, який укладений між ОСББ "Київська102" та адвокатом Ярошем Володимиром Васильовичем; № 17/20, який укладений між ОСББ "Київська102" та адвокатом Яцківом Віталієм Степановичем;

- ордери на надання правничої допомоги адвокатами серія АМ № 1002803 від 24.04.2020 р., серія АМ № 1002804 від 24.04.2020 р.;

- свідоцтва адвокатів серія ЖТ № 000723 від 25.07.2014 р., серія ЖТ № 000941 від 27.03.2018 р. про право на заняття адвокатською діяльністю;

- детальний опис виконаних робіт адвокатами за період з 23.04.2020 р. по 20.10.2020 р. на суму 25 000 грн;

- платіжні доручення та банківські виписки про сплату позивачем адвокатських послуг на загальну суму 25 000 грн (а. с. 19-25, 152-158, т. 2).

Тобто позивачем надано суду належні докази понесення ним в суді першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 грн.

Колегія суддів вказує, що за змістом п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на те, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.09.2021 р., яке залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 р. у справі № 906/1227/19 було задоволено позов, тому згідно з правилами п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, витрати позивача на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції підлягають стягненню на його користь.

Суд першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов правомірного висновку, що оскільки в частині позовних вимог провадження у даній справі було закрито за відсутністю предмету спору, тому відповідач не може нести витрати на послуги адвокатів, які поширювались на всі вимоги позовної заяви, а відтак суд обґрунтовано зменшив їх розмір до 12 500 грн.

При цьому, посилання ОСББ "Київська102" на безпідставне зменшення судом першої інстанції розміру витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи до 12 500 грн, колегія суддів вважає безпідставним, враховуючи наступне.

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, також унормовано положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 ГПК України.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 ст. 126 ГПК України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

Ці висновки було підтверджено і в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Отже, з огляду на положення частин 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, беручи до уваги те, що в частині позовних вимог провадження у справі було закрито за відсутністю предмету спору, а покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції, які стосуються всіх вимог позовної заяви є неприпустимим, тому суд першої інстанції правомірно зменшив розмір даних судових витрат до 12 500 грн.

Посилання скаржника на те, що судом першої інстанції було помилково стягнуто судові витрати з Житомирської міської ради, яка не є розпорядником коштів, а дані витрати підлягають стягненню з Виконавчого комітету Житомирської міської ради, колегія суддів вважає безпідставним, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Частинами 1, 3, 6 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

В свою чергу, Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п. 12 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган, державні підприємство, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що Житомирська міська рада є органом місцевого самоврядування, яка наділена повноваженнями, в межах яких вона самостійно несе відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є зокрема, доходи місцевих бюджетів та інші кошти, що є у комунальній власності територіальних громад.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що саме на Житомирську міську раду необхідно покласти витрат понесені ОСББ "Київська102" при розгляді справи № 906/1227/19, а доводи скаржника щодо покладення даних витрат на Виконавчий комітет Житомирської міської ради суд визнає необґрунтованими.

При цьому, суд враховує, що згідно ст. 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Окрім того, колегія суддів вказує, що в рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін. Аналізуючи мотивацію прийнятого місцевим господарським судом рішення крізь призму статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зазначеної практики ЄСПЛ, апеляційний суд зазначає про належне виконання покладеного на суд обов`язку щодо мотивації прийнятого рішення, тому його висновки є вірними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 22.09.2021 р. у справі № 906/1227/19 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська102" - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно ст. ст. 129, 282 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Київська102" на Додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 22.09.2021 р. у справі № 906/1227/19 - залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строк оскарження до Верховного Суду встановлений статтями 286-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2021

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Маціщук А.В.