ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2021 р. Справа№ 918/1220/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 (повний текст складено 16.09.2021)

у справі № 918/1220/20 (суддя Андреїшина І.О.)

за позовом Заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури, м. Сарни, Рівненська обл.

в інтересах держави в особі Відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації, м. Сарни, Рівненська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс", м. Київ

про стягнення безпідставно сплачених коштів в сумі 15 332,58 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У грудні 2020 року заступник керівника Сарненської місцевої прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації (далі - позивач 1, Відділ освіти Сарненської РДА) звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (далі - відповідач, ТОВ "Укр Газ Ресурс"), в якій просить:

- визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 21.11.2019 до договору № 227 від 16.09.2020, укладену між Відділом освіти Сарненської РДА та ТОВ "Укр Газ Ресурс";

- визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 26.11.2020 р. до договору № 227 від 16.09.2020, укладену між Відділом освіти Сарненської РДА та ТОВ "Укр Газ Ресурс";

- стягнути з ТОВ "Укр Газ Ресурс" на користь відділу освіти Сарненської РДА безпідставно сплачені кошти в сумі 15 332,58 грн.

В обґрунтування позову прокурор посилається на те, що оспорювані додаткові угоди суперечать вимогам ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а відтак мають бути визнані судом недійсними, а безпідставно сплачені бюджетні кошти на загальну суму 15 332,58 грн підлягають поверненю.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.02.2021 справу №918/1220/20 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

07.04.2021 ухвалою Господарського суду міста Києва прийнято справу № 918/1220/20 до свого провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2021 залишено частину позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Відділу освіти Сарненської РДА про визнання недійсними додаткових угод №1 від 21.11.2019 та №2 від 26.11.2020 до договору №227 від 16.09.2020, укладену між відділом освіти Сарненської РДА та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" про закупівлю товару без розгляду. Подальший розгляд справи ухвалено здійснювати за позовними вимогами прокурора в інтересах держави в особі Відділу освіти Сарненської РДА до ТОВ "Укр Газ Ресурс" про стягнення безпідставно сплачених коштів в сумі 15 332,58 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі № 918/1220/20 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з ТОВ "Укр Газ Ресурс" на користь Відділу освіти Сарненської РДА безпідставно сплачені кошти у сумі 15 332,58 грн.

Також, присуджено до стягнення з ТОВ "Укр Газ Ресурс" на користь Рівненької обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що внаслідок неправомірного збільшення ціни на газ шляхом укладання спірних додаткових угоди з порушенням п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме без документального обґрунтування збільшення ціни за 1000,0 куб.м природного газу, мала місце переплата позивачем 3 коштів у розмірі 53 950,50 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача-3 на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ "Укр Газ Ресурс" 06.10.2021 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі № 918/1220/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі; судові витрати покласти на позивача

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- прокурор звернувся з позовом в інтересах уповноваженого органу з порушенням порядку передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру";

- при прийняті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд не врахував положення п. 4.6 Договору та не встановив обставин наявності листа - вимоги від імені замовника про повернення суми переплати;

- висновок суду першої інстанції про визнання нікчемними додаткових угод №2, 3, 4, 5 до Договору закупівлі природного газу №9 в частині обсягів поставки природного газу є протиправним, оскільки відсутня норма закону, яка б вказувала на нікчемність вказаних змін;

- судом першої інстанції належним чином не досліджено висновки торгово-промислової палати щодо відсоткового коливання ціни природного газу на ринку України;

- договірні відносини між сторонами у даній справі виконанні та припиненні, а зміна ціни після повного виконання договору не допускається.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2021 справу № 918/1220/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коробенко Г.П., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 918/1220/20.

Відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ТОВ "Укр Газ Ресурс" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі № 918/1220/20 до надходження матеріалів справи.

27.10.2021 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Укр Газ Ресурс" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі № 918/1220/20, розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиція інших учасників справи.

12.11.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від прокурора надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Прокурор вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі законним та обґрунтованим.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, у липні-серпні 2019 року Відділом освіти Сарненської РДА проведено відкриті торги щодо закупівлі "природного газу" ДК 021:2015 - 091200000-6" - 50000 метрів кубічних з очікуваною вартістю 450 000,00 грн.

Оголошення про проведення відкритих торгів оприлюднено в мережі Інтернет на веб-сайті "Prozorro" за UA-2019-07-25-002556-b. Основним критерієм вибору переможця є ціна.

Учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвалися:

- ТОВ "Укр Газ Ресурс" з пропозицією 264000,00 грн;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" з попередньою пропозицією 285 000,00 грн.

За результатом проведення торгів переможцем вказаного аукціону визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" з пропозицією 264 000,00 грн.

За результатами проведених торгів між Відділом освіти Сарненської РДА та ТОВ "Укр Газ Ресурс" укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 227 від 16.09.2019.

Предметом договору № 227 від 16.09.2019 є природний газ з річним обсягом постачання 50 тис.куб.м, (жовтень - 7,950 тис.куб.м., листопад - 13,2 тис.куб.м., грудень - 16,8 тис.куб.м.).

Відповідно до п. 3.2. договору ціна газу становить 4 400,00 грн. за 1 000 куб. м., крім того ПДВ - 880,00 грн., всього з ПДВ - 5 280,00 грн.

Пунктом 3.3. договору визначено, що ціна, зазначена в п. 3.2. договору, не може змінюватись протягом дії договору в сторону збільшення суми. Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3 цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.

Водночас, у подальшому між замовником та постачальником укладено 2 додаткових угоди, кожного разу збільшуючи ціну за одиницю товару, із одночасним зменшенням кількості одиниць товару, а саме додатковими угодами:

- № 1 від 21.11.2019 ціна газу з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу за 1000 куб. м. становить 5808,00 грн з урахування ПДВ, у тому числі ціна газу - 4840,00 грн, ПДВ (20%) до ціни газу - 968,00 грн;

- № 2 від 26.11.2019 ціна газу з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу за 1000 куб. м. становить 6229,98 грн з урахування ПДВ, у тому числі: ціна газу - 5191,65 грн, ПДВ (20%) до ціни газу - 1038,33 грн;

Таким чином, позивач у позовній заяві зазначає, що внаслідок укладення додаткових угод ціну за кубічний метр газу збільшено з 4400,00 грн до 5191,00 грн. за 1 тис.куб.м., тобто, на 791,00 грн (17,9 % від первинної ціни), кількість зменшено з 50 тис.куб.м до 44 тис.куб.м., що на 6 тис.куб.м. менше від запланованого.

Прокурор звертаючись з позовом до суду, зазначав, що ціна за договором була збільшена відповідно до додаткової угоди № 1 до 4840,00 грн та додаткової угоди № 2 до 5191,00 грн, згідно з актами прийому-передачі природного газу за листопад 2019 року було переплачено 6631,72 грн за 8,193860 тис.м3 та за грудень 2019 року 8700,86 грн за 9,159000 тис.м3.

Спір між сторонами у даній справі виник у зв`язку з наявністю або відсутністю підстав для визнання зазначених додаткових угод нікчемними та стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 15 332,58 грн як надмірно сплачених на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Щодо повноважень прокурора на звернення з позовом в інтересах держави в особі Відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

У ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" зазначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Згідно з ч. 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше, ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

За змістом пунктів 1, 7, 8, 10 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей; пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Обґрунтовуючи наявність правових підстав для звернення з даним позовом до суду, прокурор у позовній заяві зазначив, що порушенням інтересів держави у даному випадку є те, що Відділ освіти Сарненської РДА, будучи відповідно до вимог ст. 22 Бюджетного кодексу України розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та уповноваженим на отримання бюджетних асигнувань, здійснення видатків бюджету та зобов`язаний ефективно, раціонально їх використовувати, сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері, уклав додаткові угоди до договору про закупівлю, усупереч вимогам ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", чим порушив інтереси держави, тим самим «не здійснив та неналежно здійснив їх захист».

Будучи поінформованими обласною прокуратурою, листом відповідно до вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 26.10.2020 за № 24-420вих-20 про порушення в сфері державних закупівель відділом освіти Сарненської РДА в розумні строки не вжито жодних заходів щодо забезпечення ефективного, результативного і цільового використання бюджетних коштів під час здійснення публічної закупівлі, що підриває його авторитет як органу державної влади, а отже і авторитет держави в цілому. Крім того, даним листом з`ясовувалося питання про вжиті заходи, у тому числі цивільно-правового характеру або ж причини їх невжиття.

Разом з цим, з відповіді відділу освіти Сарненської РДА за № 01-18-1434 від 30.10.2020 вбачається, що останній вважає, що додаткові угоди є правомірними, оскільки збільшивши ціну за 1000 тис.куб.м, остання була меншою за середню ринкову ціну, та це відбувалося на підставі висновку Черкаської торгово-промислової палати, наданого ТОВ "Укр Газ Ресурс". Водночас, про причини не вжиття позивачем заходів щодо повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 15332,58 грн обласну прокуратуру не було повідомлено.

Також встановлено, що з жовтня 2020 року, тобто, з часу скерування обласною прокуратурою інформації про виявлені недоліки, під час здійснення вказаної закупівлі до грудня 2020 року відділом освіти Сарненської РДА заходи цивільно-правового характеру не вживались.

Зважаючи на вище викладене, місцевою прокуратурою у грудні 2020 року при направленні позовної заяви в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" до відділу освіти Сарненської РДА повторно скеровано відповідне повідомлення.

Наведене вказує на порушення економічних інтересів держави внаслідок дій суб`єкта владних повноважень, до функцій якого належить захист інтересів у цій сфері, зокрема - перерахування на підставі оскаржуваних угод бюджетних коштів, чим завдано шкоду державним інтересам, що свідчить про невжиття Відділом освіти Сарненської РДА заходів, спрямованих на захист інтересів держави, що повністю кореспондується з нормами ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Підставою реалізації прокуратурою представницьких функцій у даному випадку стала усвідомлена пасивна поведінка уповноваженого суб`єкта владних повноважень, тобто, нездійснення ним захисту інтересів держави.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяви самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений держави здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Якщо підстави для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачено абзацами 3-м і 4-м частини четвертої статті 23-ї закону застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави здійснює або не належним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження такого захисту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц.

Враховуючи викладені прокурором у позовній заяві обставини та беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет та підстави позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Заступником керівника Сарненської місцевої прокуратури обґрунтовано та з дотриманням вимог ст. 53 Господарського процесуального кодексу України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" подано позовну заяву в інтересах держави в особі Відділу освіти Сарненської РДА.

У зв`язку з вищевикладеним апеляційний господарський суд відхиляє протилежні доводи апелянта, зокрема щодо не врахування правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 912/2385/18.

Відповідно до вимог ст.ст. 632, 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) "ціна" є істотною умовою договору та установлюється за домовленістю сторін.

Судом встановлено, що з врахуванням положень зазначених статей під час укладання договору № 227 від 16.09.2019 відповідач був згоден з п. 3.2. розділу 3 "Ціна газу" даного договору, за яким ціна природного газу становить 4400,00 грн за 1 000 куб.м. без ПДВ.

Виконання зобов`язань щодо ціни та кількості природного газу ТОВ "Укр Газ Ресурс" підтвердило при наданні своєї тендерної пропозиції, у якій зазначено, що у разі визначення їх переможцями та прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю, останні беруть на себе зобов`язання виконати всі умови, передбачені договором та зазначеним нижче підписом ТОВ "Укр Газ Ресурс" підтверджує повну, безумовну і беззаперечну згоду з усіма умовами проведення процедури закупівлі, визначеними в тендерній документації, а в подальшому підписаним основним договором на постачання природного газу (п. 1, 6 Додатку № 1 до тендерної документації "Форма тендерної пропозиції").

Відповідач не скористався правом відмовитись від укладення договору про закупівлю, а підписав договір, маючи на меті подальше спонукання відділу освіти до укладення незаконних і таких, що порушують інтереси держави, додаткових угод.

Згідно з ч. 2 ст. 632 ЦК України, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі (п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону).

У відповідності до роз`яснення Міністерства економічного розвитку торгівлі України від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору", внесення змін до договору про закупівлю у залежності від коливання ціни товару на ринку повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати за № 0-770 від 25.10.2019 застосовано до додаткових угод від 21.11.2019 та 26.11.2019. Однак, судом встановлено, що вказаний висновок був складений не на дату укладання додаткових угод, і не показував динаміку ціни саме з вересня по листопад 2019 року.

Крім того, варто зазначити, що інформація, наведена у висновку, має виключно довідковий характер, що безпосередньо в ньому і зазначено.

Враховуючи вищевикладене, коливання ціни товару на ринку кожного разу при укладенні додаткових угод сторонами договору жодним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено, у зв`язку з чим ними не дотримано вимоги п. 2 ч. 4 статті 36 Закону та безпідставно змінено істотні умови договору.

Змістом діяльності з проведення публічних закупівель законодавцем визначено проведення відбору переможця процедури закупівель за основним критерієм "ціна". Ціна послуги, товару має визначальне значення, а її необґрунтоване збільшення є прямим порушенням вимог законодавства та спробою уникнути наслідків публічного аукціону. Приведення ціни договору у відповідність до існуючих ринкових цін на газ повністю нівелює зміст інституту публічних закупівель та його мету, оскільки сама закупівля здійснюється для отримання пропозицій, що є кращими (нижчими) за ринкові.

Тому при укладенні додаткових угод необхідною умовою є наявність зміни цін на ринку після укладення договору. Правомірність збільшення ціни за одиницю товару та правомірність укладення додаткових угод залежить від наявності коливання цін на ринку, та його документального підтвердження.

З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідачем не підтверджено коливання ціни товару на ринку станом на дату укладення спірних додаткових угод до договору постачання газу про збільшення ціни за одиницю товару.

Твердження відповідача щодо стійкої динаміки зростання ціни природного газу в спірному періоді, що і стало підставою для ініціювання зміни ціни по договору, суд вважає помилковим, оскільки суд дійшов висновку, що сторони допустили зловживання своїм правом на зміну умов договору.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 3 Закону "Про публічні закупівлі".

Враховуючи наведене, дії сторін договору по підвищенню ціни за товар шляхом укладення ряду додаткових угод суперечить меті Закону України "Про публічні закупівлі". Зокрема, такі дії нівелюють інститут публічних закупівель, як засіб забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвитку добросовісної конкуренції.

Таким чином, відповідно до ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі", ч. 2 ст. 215 ЦК України додаткові угоди № 1 від 21.11.2019, № 2 від 26.11.2019 є нікчемними, оскільки укладені в порушення вимог ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічна закупівлі".

Ціна за договором була збільшена відповідно до додаткової угоди № 1 до 4840,00 грн та додаткової угоди № 2 до 5191,00 грн, згідно з актами прийому-передачі природного газу за листопад 2019 року було переплачено 6631,72 грн за 8,193860 тис.м3 та за грудень 2019 року 8700,86 грн за 9,159000 тис.м3.

Крім того, укладенням додаткових угод до договору поставки природного газу порушені матеріальні інтереси, оскільки, з урахуванням додаткових угод, відділ освіти отримав на 6 тис.куб.м. менше газу у порівнянні з первісним договором за вищою ціною.

Таким чином, на підставі додаткових угод №1,2 сплачено бюджетних коштів на загальну суму 15 332,58 грн.

Отримана відповідачем оплата у сумі 15 332,58 грн за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК, а не ст. 1212 ЦК. Поставка газу та його оплата здійснювалися сторонами відповідно до умов укладеного Договору.

У розділі ХІ Договору встановлено, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 10.10.2019 до 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків - до повного здійснення.

Оскільки фінансування за оспорюваними додатковими угодами здійснювалося за рахунок коштів державного бюджету, розпорядником яких є відділ освіти Сарненської РДА, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про необхідність повернення бюджетних коштів у розмірі 15332,58 грн на користь саме Відділу освіти Сарненської РДА.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 15332,58 грн, сплачених за товар, який так і не був поставлений продавцем.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі 917/1739/17 зроблено висновок, що правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові. Суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом необхідно керуватися при вирішенні спору. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Оскільки між сторонами існують договірні відносини, то правовою підставою для задоволення вимог про стягнення надмірно сплачених коштів (коштів, сплачених за товар, який так і не було поставлено) є ч. 1 ст. 670 ЦК, а ст. 1212 ЦК застосуванню до цих правовідносин не підлягає.

Виходячи з вищевикладеного, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

За таких обставин решту аргументів позивача апеляційний господарський суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №918/1220/20 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (відповідача).

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №918/1220/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №918/1220/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи №918/1220/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир