ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/3550/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Хахуди О.В.,

представників учасників справи:

позивача - публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" - Онищенка І.П.,

відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" - не з`яв.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз")

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 (головуючий суддя - Сулім В.В., судді Пономаренко Є.Ю. і Ткаченко Б.О.)

зі справи № 910/3550/18

за позовом публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948"

(далі - ТОВ "Свемон-Захід 1948")

про зобов`язання вчинити дії та стягнення 4 940 254,10 грн.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про зобов`язання відповідача виконати комплекс робіт по об`єкту "ВОЛЗ Рогатин - Долина (будівельні роботи) (код ЄЗС ДК 021:2015-45000000-7)" відповідно до договору підряду від 20.07.2016 № (далі - Договір) та додаткових угод до нього, а також стягнення 4 940 254,10 грн. штрафу та пені, передбачених умовами Договору за порушення з вини підрядника строків виконання робіт.

2. Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором, у зв`язку з чим частину робіт, передбачених умовами Договору, виконано не було.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду міста Києва від 13.08.2018 (суддя Балац С.В.), у задоволенні позову відмовлено повністю.

4. Рішення місцевого господарського суду мотивовано відсутністю підстав для задоволення позовних вимог, оскільки: сторонами Договору не було погоджено вартості кожного етапу робіт, і враховуючи неможливість встановлення суми невиконаних робіт по кожному етапу у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача виконати комплекс робіт по об`єкту за Договором слід відмовити; умовами пункту 10.3 Договору чітко встановлено, що пеня та штраф нараховуються від вартості робіт, з яких допущено порушення виконання, та з умов Договору і наданих сторонами доказів неможливо встановити, по якому етапу і на яку вартість допущено прострочення виконання робіт, то у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу та пені слід відмовити.

5. Ухвалою місцевого господарського суду від 29.08.2018 (суддя Балац С.В.): задоволено заяву ТОВ "Свемон-Захід 1948" про залучення доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу та розподіл судових витрат; стягнуто з ПАТ "Укртрансгаз" на користь ТОВ "Свемон-Захід 1948" понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн.

6. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2021: заяву АТ "Укртрансгаз" про відмову від позову в частині позовних вимог до ТОВ "Свемон-Захід 1948" про зобов`язання виконати комплекс робіт по об`єкту "ВОЛЗ Рогатин-Долина (Будівельні роботи; код ЄЗС ДК 021:2015 - 45000000-7)» для позивача відповідно до Договору та додаткових угод до нього на загальну суму 15 320 980,99 грн. прийнято; визнано нечинним рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у справі №910/3550/18 у частині позовних вимог АТ "Укртрансгаз" про відмову від позову в частині позовних вимог до ТОВ "Свемон-Захід 1948" про зобов`язання виконати комплекс робіт по об`єкту "ВОЛЗ Рогатин-Долина (Будівельні роботи; код ЄЗС ДК 021:2015 - 45000000-7)» для позивача відповідно до Договору підряду та додаткових угод до нього на загальну суму 15 320 980,99 грн. та закрито провадження у справі у зазначеній частині; повернуто публічному акціонерному товариству "Укртрансгаз " з державного бюджету України 1 321, 50 грн., що відповідає 50 % судового збору за немайнову вимогу, сплаченого за подання апеляційної скарги згідно з платіжним дорученням від 31.08.2018 № 10686; апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" на рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2018 року у справі №910/3550/18 задоволено частково; рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій у сумі 3 707 676,61 грн. скасовано з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення позову; стягнуто з ТОВ "Свемон-Захід 1948" на користь АТ "Укртрансгаз" 2 635 207,88 грн. пені та 1 072 468,67 грн. - 7 % штрафу; в решті рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у частині відмови у стягненні 843 548,56 грн. пені та 389 028,99 грн. - 7% штрафу залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення; судовий збір покладено на сторони пропорційно задоволеним вимогам; стягнуто з ТОВ "Свемон-Захід 1948" на користь АТ "Укртрансгаз" 137 937,32 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій; апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.08.2018 у справі №910/3550/18 - задоволено частково; пункт 1 резолютивної частини ухвали господарського суду міста Києва від 29.08.2018 змінено та викладено в такій редакції: « 1. Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, ідентифікаційний код: 30019801) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕМОН-ЗАХІД 1948" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 6, приміщення 5, ідентифікаційний код: 39139461) понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок)»; у решті вимог апеляційної скарги відмовлено.

7. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована таким:

- щодо прийняття відмови позивача від частини позовних вимог немайнового характеру судом вказано, що: доказів того, що відмова АТ "Укртрансгаз" від частини позовних вимог (про зобов`язання відповідача вчинити спрямовані на виконання умов Договору дії) в даній справі суперечить інтересам АТ "Укртрансгаз", законодавству або порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб, як і держави, матеріали справи не містять; акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є власником АТ "Укртрансгаз", що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch). Єдиним засновником акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є Кабінет Міністрів України. Наведене свідчить про приналежність позивача до державного сектора економіки; заяву про відмову від частини позовних вимог підписано представником АТ "Укртрансгаз" Т.М. Никеруй. До заяви долучено довіреність від 29.05.2019 №1-858, якою позивач, в особі тимчасово-виконуючого обов`язки президента АТ "Укртрансгаз" С.О. Олексієнко, посадове становище якого підтверджується інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), уповноважено Т.М. Никеруя на підписання від імені позивача в т.ч. позовних заяв та заяв про їх відкликання. Наявність у Т.В. Никеруя статусу адвоката підтверджується копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 02.06.2017 №194/7; вказані обставини свідчать про те, що Т.М. Никеруй, яким подано і підписано заяву про відмову від частини позовних вимог від імені зазначеної юридичної особи, - має повноваження щодо вчинення таких дій; з огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заява про відмову від частини позовних вимог підлягає задоволенню, рішення в частині вимог немайнового характеру про зобов`язання виконати умови Договору за визначеним позивачем переліком та вартістю підлягає визнанню нечинним, а провадження у справі у вказаній частині - закриттю;

- щодо часткового скасування рішення місцевого господарського суду:

відповідальність підрядника за умовами цього Договору у вигляді штрафних санкцій (пені, штрафу), передбачена пунктом 10.3 Договору, настає у разі порушення строків виконання робіт, що вказані в пункті 5.2 Договору. Згідно з пунктом 5.2 Договору строк виконання робіт - протягом 12 місяців з моменту отримання підрядником письмового дозволу замовника про початок виконання робіт та/або відповідно до календарного плану-графіку. На момент, з якого позивачем нараховано пеню та штраф, замовником вже було надано підряднику дозвіл на початок виконання робіт за Договором, тому недоречними є доводи відповідача про неможливість нарахування штрафних санкції відповідно до календарного плана-графіка в розумінні пункту 5.2 Договору. Отже, відповідальність підрядника за умовами цього договору у вигляді штрафних санкцій (пені, штрафу) настає у разі прострочення виконання відповідачем обов`язку зі здачі завершеного будівництвом об`єкта в експлуатацію, тобто за прострочення виконання підрядних робіт у цілому, а не за прострочення у виконанні окремих етапів робіт/поставки обладнання в межах основного зобов`язання;

норми чинного законодавства (зокрема, статті 610, 611, частина друга статті 883, частина перша статті 549 Цивільного кодексу України та частина перша статті 230 Господарського кодексу України) та положення Договору передбачають можливість застосування до підрядника (боржника) відповідальності передбаченої договором, виходячи з загальної вартості невиконаних робіт та з урахуванням загального терміну їх виконання. А тому, враховуючи встановлені обставини справи щодо невиконання підрядником частини підрядних робіт, у замовника виникло право на відшкодування пені та штрафу, передбачених умовами Договору. Доказів виконання таких робіт (складення актів виконаних робіт тощо) матеріли справи не містять, відповідачем така обставина не спростовувалася;

судом апеляційної інстанції враховано висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2020 у справі № 910/3362/18, якою розглянуто спір між цими ж сторонами з подібних правовідносин. Відповідно до нього відсутність у договорі підряду окремо погоджених строків виконання кожного з видів (етапів) робіт та їх вартості не позбавляє позивача права на застосування до боржника відповідальності передбаченої договором, виходячи із загальної вартості невиконаних робіт та з урахуванням загального терміну їх виконання (умови договорів щодо строків дії, виконання, штрафних санкцій аналогічні). А тому при визначені розміру штрафних санкцій суд апеляційної інстанції виходив із загальної вартості невиконаних робіт з урахуванням загального терміну їх виконання;

відповідно до частини другої статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості;

як вбачається з матеріалів справи, власником АТ "Укртрансгаз" є акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch). Єдиним засновником акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є Кабінет Міністрів України. Наведене свідчить про приналежність позивача до державного сектора економіки;

суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку заявленого скаржником розрахунку, дійшов висновку, що заявлена до стягнення пеня в розмірі 2 635 207,88 грн. є арифметично обґрунтованою, виявив арифметичну помилку в обрахунку штрафу та зазначив, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1 072 468, 67 грн. - 7 % штрафу за прострочення виконання робіт;

- врахувавши часткове задоволення апеляційної скарги АТ "Укртрансгаз"; відмову позивача від частини позовних вимог; часткове задоволення позову про стягнення пені та штрафу, - суд апеляційної інстанції на підставі частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про обґрунтованість заявлених відповідачем до відшкодування 5 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. У касаційній скарзі до Верховного Суду АТ "Укртрансгаз" зазначає, про свою незгоду з постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 у справі в частині висновків суду стосовно приналежності позивача до державного сектора економіки, вважає постанову в цій частині такою, що прийнята при нез`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, а також прийнятою з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права та просить змінити постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 у справі №910/3550/18, не передаючи справи на новий розгляд, виключивши з мотивувальної частини рішення на сторінках 7, 15, 16 такі висновки: "Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є власником акціонерного товариства "Укртрансгаз", що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch). Єдиним засновником акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є Кабінет Міністрів України. Наведене свідчить про приналежність позивача до державного сектора економіки. Як вбачається з матеріалів справи власником АТ "Укртрансгаз" є акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch). Єдиним засновником акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є Кабінет Міністрів України. Наведене свідчить про приналежність позивача до державного сектора економіки."

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував (неправильно застосував) норми права (статті 22, 231 Господарського кодексу України) без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладених у постанові Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 910/5710/17.

10. Суд апеляційної інстанції не дослідив відсутності відповідних доказів, які б підтверджували належність АТ «Укртрансгаз» до державного сектора економіки, та безпідставно і необґрунтовано дійшов висновку про приналежність позивача до державного сектора економіки, що суперечить вимогам статей 73-86, 236, 237 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи іншого учасника справи

11. Відзив на касаційну скаргу не надходив.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Відповідно до умов укладеного ПАТ "Укртрансгаз" (замовник) та ТОВ "Свемон-Захід 1948" (підрядник) Договору:

- відповідач приймає на себе зобов`язання власними та залученими силами та засобами виконати комплекс робіт по об`єкту "ВОЛЗ Рогатин - Долина (Будівельні роботи) (код ЄЗС ДК 021:2015-45000000-7)" та здати в установлений договором строк закінчений будівництвом об`єкт відповідно до договірної документації (пункт 1.1);

- вартість робіт по договору відповідно до розрахунку договірної ціни (додаток № 1) складає 18 463 541,94 грн.; крім того, ПДВ - 3 692 708,39 грн. Загальна вартість з ПДВ - 22 156 250,33 грн. (пункт 3.1 у редакції додаткової угоди № 2);

- вартість устаткування за цим договором складає 1 152 782,94 грн.; крім того, ПДВ - 230 556,59 грн.; загальна вартість з ПДВ - 1 383 339,53 грн. Вартість будівельно-монтажних робіт за цим договором складає 17 310 759 грн.; крім того, ПДВ - 3 462 151,80 грн; загальна вартість з ПДВ - 20 772 910,80 грн. (підпункти 3.1.1 та 3.1.2 пункту 3.1 у редакції додаткової угоди № 2);

- відповідач розробляє та надає на погодження календарний план-графік виконання робіт до моменту підписання договору (додаток № 2; пункт 5.1);

- строк виконання робіт - протягом 12 місяців з моменту отримання відповідачем письмового дозволу позивача про початок виконання робіт та/або відповідно до Календарного плана-графіка (пункт 5.2);

- виконання зобов`язань, будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт, поставка обладнання та отримання позитивних висновків від державних установи на експлуатацію об`єкту - згідно з Календарним планом-графіком виконання робіт (пункт 5.3);

- цей договір набирає чинності з дати підписання його сторонами та діє до 31.12.2017, а в частині виконання сторонами зобов`язань щодо розрахунків - до їх повного виконання (пункт 5.4);

- відповідач виконує роботи у відповідності з проектом виконання робіт, будівельними нормами і правилами, затвердженими графіками виконання робіт. Відповідач забезпечує комплектацію робіт всіма матеріалами, виробами, конструкціями та обладнанням (підпункт 6.3.8 пункту 6.3);

- за порушення з вини підрядника строків виконання робіт він сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості. Порушенням строків виконання робіт вважати ті строки, що вказані в пункті 5.2 (пункт 10.3).

13. Відповідно до зазначеного Календарного плана-графіка виконання робіт загальний термін виконання робіт - з 25.07.2016 по 31.12.2017 та сторонами встановлено графік виконання робіт із зазначенням назв робіт та терміном їх виконання.

14. Відповідачем на виконання умов Договору було виконано роботи на загальну суму 6 835 269,34 грн., що підтверджується відповідними актами приймання виконаних будівельних робіт, підписаними обома сторонами та скріпленими їхніми печатками.

15. У листі замовника від 07.09.2016 № 1807/16-01 зазначено про надання підряднику дозволу на початок виконання робіт за Договором та прохання розробити проект виконання робіт згідно з пунктом 6.3.3 Договору.

16. Відповідачем долучено до матеріалів справи перші аркуші робочого проекту по об`єкту «ВОЛЗ Рогатин - Долина». Крім того, відповідач надав листа, адресованого позивачу, щодо строків виконання робіт (від 08.12.2016 № 08-12/7) та щодо наявності проблем на будівництві, які потребують негайно вирішення за участі замовника проектної організації та головного інженера, доказів направлення якого позивачу матеріали справи не містять.

17. Судом апеляційної інстанції зазначено, що норми законодавства та положення Договору підряду передбачають можливість застосування до підрядника (боржника) відповідальності, передбаченої Договором, виходячи із загальної вартості невиконаних робіт з урахуванням загального терміну їх виконання.

Оскільки підрядником не виконано частину підрядних робіт, у замовника виникло право на стягнення пені та штрафу, передбачених умовами договору. Доказів виконання таких робіт (складення актів виконаних робіт тощо) матеріли справи не містять, відповідачем така обставина не спростована.

18. З матеріалів справи вбачається, що дозвіл на початок виконання робіт відповідач отримав 07.09.2016, про що зазначав сам відповідач у відзиві на позов до суду першої інстанції. Згідно з пунктом 5.2 Договору строк виконання робіт - протягом 12 місяців з моменту отримання письмового дозволу замовника. Тобто прострочення виконання робіт почалося 08.09.2017. З позовом АТ "Укртрансгаз" звернулося до суду першої інстанції 23.03.2018, що підтверджується відтиском штемпеля відділення поштового зв`язку, тобто в межах року з моменту прострочення зобов`язання. А тому посилання відповідача на наявність підстав для застосування позовної давності є необґрунтованими.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Підставою подання касаційної скарги стала незгода скаржника із судовими рішеннями апеляційного господарського суду в частині обґрунтування цих рішень. А саме, на думку АТ "Укртрансгаз", судом апеляційної інстанції помилково вказано на його приналежність до суб`єктів господарювання державного сектора економіки.

Постанова суду апеляційної інстанції в частині вирішення спору по суті позовних вимог не оскаржується жодною із сторін.

З урахуванням приписів статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги.

20. Відповідно до частини другої статті 22 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному фонді яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.

Аналіз вказаної правової норми свідчить, що Господарським кодексом України передбачено дві групи суб`єктів господарювання державного сектора економіки:

1) підприємства, що діють на основі лише державної власності;

2) інші суб`єкти державного сектора економіки, що мають, крім акціонера - держави, також й інших акціонерів (учасників), однак держава забезпечує вирішальний вплив на господарську діяльність цих суб`єктів.

21. Стаття 326 Цивільного кодексу України визначає, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють, відповідно, органи державної влади.

22. Відповідно до абзацу тринадцятого підпункту "г" частини другої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", який був чинним на дату виникнення спірних правовідносин, підземні газосховища є об`єктами державної власності України загальнодержавного значення, що не підлягають приватизації.

23. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань основним видом діяльності АТ "Укртрансгаз" є трубопровідний транспорт.

Відповідно, АТ "Укртрансгаз" як оператор газосховищ здійснює свою діяльність з надання послуг по закачуванню, відбору та зберіганню природного газу на основі підземних сховищ газу, які є об`єктами державної власності. Тобто використовує державне майно, що не підлягає приватизації.

24. Також у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зазначено, що єдиним засновником АТ "Укртрансгаз" є акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", а засновником акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є держава в особі Кабінету Міністрів України.

25. Тобто держава в особі Кабінету Міністрів України забезпечує вирішальний вплив на господарську діяльність АТ "Укртрансгаз", який вчиняє опосередковано через акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", а АТ "Укртрансгаз" здійснює свій основний вид діяльності з використанням державного майна (газопроводів, підземних сховищ газу).

Наведені обстави свідчать про приналежність АТ "Укртрансгаз" до суб`єктів господарювання державного сектора економіки в розумінні частини другої статті 22 Господарського кодексу України.

26. Верховний Суд у постановах від 13.05.2020 у справі № 912/2386/19, від 05.06.2018 у справі № 910/11195/17, від 08.10.2020 у справі № 904/4028/19, досліджуючи аргументацію судів у вирішенні справ, також вказав, що АТ "Укртрансгаз" є підприємством державного сектора економіки.

27. За доводами касаційної скарги, суд апеляційної інстанції неправильно застосував статті 22, 231 Господарського кодексу України без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №910/5710/17.

Проте посилання скаржника на вказану постанову від 11.06.2019 у справі №910/5710/17 не може бути взято Верховним Судом до уваги, оскільки за результатами розгляду згаданої справи суд касаційної інстанції скасував судові рішення попередніх інстанцій, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції, що не є остаточним вирішенням спору, а, отже, й остаточним формуванням правового висновку Верховного Суду у справі (висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі № 922/3693/18).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

28. Оскільки наведені у касаційній скарзі АТ "Укртрансгаз" доводи про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права під час ухвалення оскаржуваного судового рішення не знайшли підтвердження, Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її зміни чи скасування немає.

29. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу АТ "Укртрансгаз" залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін за відсутності визначених процесуальним законом підстав для її зміни чи скасування.

Судові витрати

30. Понесені АТ "Укртрансгаз" у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на АТ "Укртрансгаз", оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 у справі № 910/3550/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов