РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2021Справа № 910/14684/21
За позовом Фізичної особи - підприємця Лавріненка Олександра Миколайовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергаум»

про стягнення 367 200,00 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: без виклику.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 367 200,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було перераховано авансовий платіж в розмірі 367 200 грн., однак відповідач не поставив обумовлений договором товар, чим порушив умови договору, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлявся про здійснення розгляду справи.

Ухвала суду була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, що визначені в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 02192, м. Київ, Дарницький бульвар, 8 В, офіс169.

У матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 21.10.2021, отже, завчасно був повідомлений про розгляд справи.

Судом також враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергаум» (Постачальник) та фізичною особою - підприємцем Лавріненком Олександром Миколайовичем (Покупець) було укладено Договір № 860 постачання нафтопродуктів.

Відповідно до п. 1.1. Договору, постачальник зобов`язується у відповідності з замовленням передавати у власність покупця наступні нафтопродукти, далі по тексту Товар: бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо.

Відповідно до п. 3.4. Договору, на основі поданої покупцем Заявки, постачальник до кінця робочого дня, наступного за днем подання заявки оформляє і направляє Покупцю рахунок - фактуру. Рахунок - фактура дійсний до сплати протягом 3 (трьох) банківських днів, після його оформлення.

Постачальник забезпечує поставку Товару протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання від покупця заявки на поставку Товару (п. 3.5. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору, загальна ціна цього договору визначається кількістю отриманого та оплаченого Товару покупцем протягом всього строку дії Договору. Вартість кожної окремої партії Товару визначається Постачальником в рахунках - фактурах та видаткових накладних.

Згідно п. 4.2. Договору, оплата покупцем вартості товару, може здійснюватися на умовах попередньої оплати Товару або фактичної оплати вартості поставленого Товару. Порядок розрахунків по кожній партії Товару вказується в додатковій угоді на отримання товару.

Пунктом 10.1. договору установлено, що Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків до їх повного проведення. Якщо жодна зі сторін не заявить про розірвання договору, вважається автоматично пролонгованим на тих самих умовах.

Суд встановив, договір підписаний сторонами та скріплений печатками, отже є чинним та є таким, що породжує для сторін правові наслідки.

Матеріалами справи підтверджено, що 29.01.2021 позивач здійснив на адресу відповідача заявку № 1 на поставку палива на загальну суму 367 200,00 грн.

29.01.2021 відповідачем виставлено позивачу Рахунок на оплату № 218 за вказаною заявкою на суму 367 200,00 грн.

Суду доведено, що позивачем оплачено рахунок на оплату № 218 на загальну суму 367 200,00 грн., згідно платіжного доручення № 625 від 29.01.2021 (призначення платежу: сплата зг.рах.№218 від 29.01.2021 у сумі 367 200,00 грн., в т.ч. ПДВ - 20 % 61 200,00 грн.).

Відповідно до п. 3.5. Договору, Постачальник забезпечує поставку товару протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання від Покупця заявки на поставку товару.

Проте, матеріалами справи доведено, що в порушення п. 3.5. Договору, у встановлені строки поставка товару за заявкою позивача від 29.01.2021 відповідачем здійснена не була.

У зв`язку з цим, 07.06.2021 позивачем повторно на адресу відповідача направлено заявку на отримання товару, за раніше поданою заявкою від 29.01.2021 та виставленим відповідачем 29.01.2021 рахунком та оплаченим позивачем, відповідно до платіжного доручення № 625 від 29.01.2021.

Разом з заявкою, направлено Лист - вимогу вих. № 2 від 07.06.2021 з вимогою про поставку визначеного товару протягом 5 робочих днів з дня отамання даного листа або повернути сплачені за платіжним дорученням № 625 від 29.01.2021 кошти в означений термін.

Вказана вимога позивача залишена без задоволення.

Доказів поставки позивачу товару чи повернення коштів у вигляді попередньої оплати матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Лавріненка Олександра Миколайовича підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом, згідно платіжного доручення № 625 від 29.01.2021 позивач здійснив оплату передбаченого договором товару у розмірі 367 200,00 грн.

Факт здійснення попередньої оплати товару позивачем підтверджується вищевказаним платіжним дорученням.

Отже, як встановлено судом, Позивачем було виконане зобов`язання за Договором та здійснено перерахування на рахунок відповідача оплату у розмірі 367 200,00 грн.

Отримавши попередню оплату за Договором, у Відповідача перед Позивачем, згідно умов Договору та відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, виникли зобов`язання по передачі позивачу товару.

Доказів повідомлення про готовність товару та передачі товару за договором на суму попередньої оплати суду не надано.

Згідно вимог ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач претензією (Лист-вимога) № 2 від 07.06.2021 вимагав від відповідача поставити обумовлений договором товар або повернути суму коштів у розмірі 367 200,00 грн.

Доказів належного повернення відповідачем попередньої оплати суду не надано.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За статтею 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в розмірі 367 200,00 грн. доведений суду належним чином.

Строк поставки за умовами договору є таким, що настав.

Отже, за встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем в сумі 367 200,00 грн. попередньої оплати, в зв`язку з чим є всі підстави для задоволення судом позову у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд позову, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються відповідача повністю.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи - підприємця Лавріненка Олександра Миколайовича задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергаум» (02192, м. Київ, Дарницький бульвар, 8 В, офіс 169, ) на користь фізичної особи - підприємця Лавріненка Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 367 200 (триста шістдесят сім тисяч двісті) грн. 00 коп. та 5508 (п`ять тисяч п`ятсот вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко