ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1127/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Рак Т.С., адвокат, ордер серія ДН №096265 від 03.12.2021,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Сталь Торг" (м.Дніпро)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агатіс" (м.Коростень,

Житомирська область)

про стягнення 469849,85грн.

Приватне підприємство "Сталь Торг" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агатіс" про стягнення 469849,85грн заборгованості, а також судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 26.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23.11.2021.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.11.2021 відкладено судове засідання при розгляді справи по суті на 08.12.2021.

07.12.2021 на адресу суду від відповідача надійшло повідомлення про часткове погашення боргу до якого додано копії платіжних доручень: №78 від 07.10.2021, №94 від 13.10.2021, №100 від 20.10.2021, №112 від 22.10.2021, №117 від 27.10.2021, №136 від 03.11.2021, №164 від 17.11.2021, №168 від 19.11.2021, а також акт звірки взаємних розрахунків.

07.12.2021 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання/заява про долучення доказів, до якого додано: копії ордеру №096265 від 03.12.2021, свідоцтва №3364, копії платіжних доручень: №78 від 07.10.2021, №94 від 13.10.2021, №100 від 20.10.2021, №112 від 22.10.2021, №117 від 27.10.2021, №136 від 03.11.2021, №164 від 17.11.2021, №168 від 19.11.2021, копію акту звірки взаємних розрахунків від 07.12.2021, копію акту приймання-передачі наданих послуг №4 до договору про надання адвокатських послуг від 20.11.2021.

Представник позивача в судовому засіданні 08.12.2021 позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Зазначила, що відповідачем, в рахунок погашення заборгованості, у період з 20.10.2021 до 19.11.2021, було сплачено 70000,00грн, у зв`язку з чим просила провадження в цій частині закрити за відсутністю предмета спору. Також заявила про стягнення з відповідача витрат про сплаті судового збору та 12485,00грн витрат на правничу допомогу. Вказала, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу будуть надані після ухвалення рішення суду, у зв`язку з чим, наразі, просила дане питання не вирішувати.

Відповідач відзиву на позов не подав, в судове засідання 08.12.2021 повноважного представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №147 (а.с.76).

В повідомлення про часткове погашення боргу від 07.12.2021, відповідач фактично визнав заборгованість в сумі 399849,85грн та зазначив, що залишок боргу зобов`язується сплатити протягом двох місяців, оскільки на даний час, у відповідача відсутня фінансова можливість повного погашення боргу.

Згідно ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

З огляду на наведене, суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Зважаючи на те, що неявка в засідання суду представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2021 між Приватним підприємством "Сталь Торг" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агатіс" (покупець/відповідач) укладено договір №01-01/06/2021 (далі - договір) (а.с.11-14).

Згідно п.1.1 договору, постачальник зобов`язується передати у власність Покупця металопродукцію (далі - "Товар") в терміни і на умовах, встановлених в Договорі або Специфікації, а Покупець зобов`язується сплатити вартість Товару і прийняти його відповідно до умов Договору або Специфікації.

За умовами пункту 1.2 договору, найменування Товару, асортимент, якість, кількість, ціна одиниці і загальна сума Товару, вказуються у видаткових накладних, що є невід`ємними частинами Договору; також узгодження таких даних можливе шляхом підписання специфікацій та виставлення рахунків, факт оплати яких буде підтвердженням узгодження ціни та асортименту товару.

Відповідно до пункту 1.3 договору, факт постачання Товару за цінами, в кількості, асортименті, сортаменті і номенклатурі, вказаним в цьому Договорі і/або видаткових/залізничних накладних, або факт оплати Рахунку на оплату Товару, означає взаємну згоду Постачальника і Покупця з умовами постачання і умовами оплати Товару.

Доставка Товару може здійснюється Постачальником, Покупцем або третіми особами, згідно умов цього Договору або Специфікації (пункт 2.2 договору).

Пунктом 2.3 договору сторони погодили, що постачання Товару здійснюється впродовж 5 (п`яти) банківських днів від дати підписання цього Договору, шляхом відвантаження Товару, самовивезенням із складу Постачальника відповідно до умов постачання, або на умовах погоджених Сторонами в цьому Договорі або Специфікації.

За умовами пункту 2.6 договору, датою постачання товару вважається:

при постачанні автомобільним транспортом постачальника - дата видаткової накладної постачальника або товарно-транспортної накладної;

при самовивезенні товару покупцем зі складу постачальника - дата видаткової накладної постачальника.

Відповідно до пункту 2.7 договору, право власності на товар, а також усі пов`язані з ним ризики переходять від постачальника на покупця з моменту передачі товару покупцеві.

Пунктом 4.1 договору, сторони передбачили, що товар вважається поставленим постачальником і прийнятим покупцем з моменту видачі і підписання видаткової накладної, з урахуванням особливостей, вказаних у договорі.

За умовами пункту 5.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність відповідно до умов договору і чинного законодавства України.

Згідно з пунктом 9.1 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2021 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між сторонами.

Договір підписаний представниками сторін та їх підписи скріплені печатками підприємств.

Позивач посилаючись на неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №01-01/06/2021 від 01.06.2021, просить стягнути з відповідача 469849,85грн заборгованості за несвоєчасне виконання зобов`язань по проведенню розрахунків.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності із ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як визначено ч.ч.1,2 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Обов`язок оплати товару одразу після його отримання або прийняття товаророзпорядчих документів на нього випливає, зокрема, з приписів частини першої статті 692 Цивільного кодексу України. Відтак, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Згідно зі ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з пунктом 3.3 договору, оплата робиться в наступному порядку:

- "покупець" по кожному постачанню товару, робить 100% передоплату за товар, що поставляється.

- інші умови оплати можуть бути узгоджені сторонами шляхом підписання Специфікації.

Як встановлено судом згідно поданих до справи доказів, відповідачем у період з 11.06.2021 по 20.08.2021 було здійснено оплату за товар на загальну суму 140000,00грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №222 від 11.06.2021 на суму 20000,00грн, №255 від 30.06.2021 на суму 20000,00грн, №266 від 07.07.2021 на суму 20000,00грн, №300 від 14.07.2021 на суму 10000,00грн, №309 від 16.07.2021 на суму 10000,00грн, №321 від 27.07.2021 на суму 10000,00грн, №325 від 30.07.2021 на суму 10000,00грн, №334 від 03.08.2021 на суму 10000,00грн, №346 від 06.08.2021 на суму 10000,00грн, №356 від 10.08.2021 на суму 10000,00грн, №14 від 20.08.2021 на суму 10000,00грн (а.с.18-28).

На виконання умов договору №01-01/06/2021 від 01.06.2021, позивачем було поставлено товар, а відповідачем такий товар прийнято в повному обсязі без зауважень на загальну суму 699849,85грн, що підтверджується: видатковою накладною №196 від 01.09.2021 та товарно-транспортною накладною №Р196 від 01.09.2021 (а.с.16-17).

Отже, відповідно до положень ст.692 ЦК України, узгоджених в п.3.3 договору умов щодо строків оплати, відповідач зобов`язаний був провести кінцевий розрахунок за отриманий від позивача за видатковою накладною №196 від 01.09.2021 товар на суму 699849,85грн (з врахування здійсненої попередньої оплати в сумі 140000,00грн) - в строк до 02.09.2021.

З наданих позивачем документів вбачається, що після отримання товару і до звернення позивача з позовом у даній справі, відповідачем частково проведено оплату за отриманий товар на загальну суму 90000,00грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №35 від 09.09.2021 на суму 15000,00грн, №55 від 17.09.2021 на суму 15000,00грн, №62 від 22.09.2021 на суму 15000,00грн, №71 від 28.09.2021 на суму 15000,00грн, №78 від 07.10.2021 на суму 15000,00грн, №94 від 13.10.2021 на суму 15000,00грн (а.с.29-34).

Отже, враховуючи здійснену позивачем поставку товару на загальну суму 699849,85грн, а також здійснені відповідачем проплати на загальну суму 230000,00грн (140000,00грн+90000,00грн), неоплаченим станом на час звернення з позовом у даній справі, залишився товар на суму 469849,85грн, отриманий відповідачем на виконання умов договору №01-01/06/2021 від 01.06.2021.

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач у повідомленні про часткове погашення боргу від 07.12.2021 наявність заборгованості перед позивачем в сумі 399849,85грн не заперечив, водночас повідомив про часткову сплату боргу після звернення позивача з позовом до суду на суму 70000,00грн, про що надав платіжні доручення та акт звірки взаємних розрахунків.

З наданих сторонами документів: платіжних доручень: №100 від 20.10.2021 на суму 10000,00грн, №112 від 22.10.2021 на суму 10000,00грн, №117 від 27.10.2021 на суму 10000,00грн, №136 від 03.11.2021 на суму 20000,00грн, №164 від 17.11.2021 на суму 10000,00грн, №168 від 19.11.2021 на суму 10000,00грн, а також актів звірки взаємних розрахунків вбачається, що після звернення позивача з позовом до суду, відповідачем було здійснено погашення заборгованості в сумі 70000,00грн (а.с.65-72, 74, 82-88).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, провадження у справі в частині стягнення з відповідача 70000,00грн заборгованості підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Відповідач, станом на час розгляду справи, зобов`язання щодо проведення з позивачем розрахунків на суму 399849,85грн за отриманий товар не виконав, доказів сплати заборгованості в зазначеній сумі суду не надав. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують протилежне.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 399849,85грн основного боргу є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 399849,85грн є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 70000,00грн підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача. Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, згідно усного клопотання представника позивача, підлягатимуть розгляду після подачі позивачем відповідних доказів та заяви про розгляд даного питання.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення заборгованості в сумі 70000,00грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агатіс" (11504, Житомирська область, м. Коростень, вул. Пацаєва, буд. 3; ідентифікаційний код 43509739) на користь Приватного підприємства "Сталь Торг" (49000, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Байкальська, будинок 9/12; ідентифікаційний код 44067953):

- 399849,85грн заборгованості,

- 7047,75грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.12.21

Суддя Кравець С.Г.

Друк. :

1 - до справи,

2,3 - сторонам (рек.),

та на електронні адреси: , .