ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"08" грудня 2021 р. Cправа № 902/998/21

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Шушковій А.П.

за участю представників

позивача: Вонсович М.М., ордер ВХ №1016417 від 28.09.2021;

відповідача 1: Бездітний І.І., ордер АВ №1021816 від 08.11.2021;

відповідача 2: не з`явився;

третьої особи: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Фермерського господарства "СВІТ БІО" (вул. Немиринецька, 1, с. Сахнівці, Старокостянтинівський р-н., Хмельницька обл., 31134)

до: Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича (вул. Визволення, 8, каб. 29, м. Вінниця, 21050)

до: Державного підприємства "СЕТАМ" (вул. Стрілецька, 4-6, м. Київ, 01001)

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів громадянин ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 1 705 768,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

Фермерське господарство "СВІТ БІО" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом про солідарне стягнення з Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича та Державного підприємства "СЕТАМ" збитків (упущену вигоду) в розмірі 1705768,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані, тим що у зв`язку з незаконними діями відповідачів щодо проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна - права оренди земельних ділянок, Фермерське господарство "СВІТ БІО" зазнало великих матеріальних збитків (упущеної вигоди).

22.10.2021 на адресу суду від відповідача 1 надійшли відзив на позовну заяву та клопотання про закриття провадження у справі.

28.10.2021 на адресу суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву.

На визначену судом дату (09.11.2021) у судове засідання з`явились представники позивача та відповідача 1. Представник позивача подав у судовому засіданні клопотання про призначення у справі оціночно-земельної експертизи. Представник відповідача 1 у свою чергу підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Суд постановив прийняти та долучити усі вищевказані документи до матеріалів справи, а також відкласти розгляд клопотань позивача про призначення у справі оціночно-земельної експертизи та відповідача 1 про закриття провадження у справі до наступного судового засідання.

Окрім того, дослідивши матеріали справи, виходячи з підстав та предмету спору, суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_1 .

За наслідками судового засідання суд постановив ухвалу від 09.11.2021 якою відклав підготовче засідання у справі на 01.12.2021.

30.11.2021 до суду від відповідача1 надійшло клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, а саме Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Остра" та Приватне акціонерне товариство "Промислово-страхова компанія".

01.12.2021 до суду від відповідача1 надійшла заява про стягнення з позивача понесених судових витрат.

На визначену судом дату в судове засідання 01.12.2021 з`явились представники позивача та відповідача1, відповідач2 та третя особа правом участі свого представника в судовому засіданні не скористались, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у визначеному законом порядку.

В судовому засіданні судом долучено до матеріалів справи заяву відповідача1 про стягнення з позивача понесених судових витрат.

За наслідками судового засідання суд постановив ухвалу від 01.12.2021 якою відхилив клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, відхилив клопотання Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, відклав розгляд клопотання Фермерського господарства "СВІТ БІО" про призначення судової експертизи до наступного судового засідання, продовжив строк підготовчого провадження по справі №902/998/21 на 30 днів та відклав підготовче засідання на 08.12.2021, з підстав викладених у відповідній ухвалі.

На визначену судом дату в судове засідання 08.12.2021 з`явились представники позивача та відповідача1, відповідач2 та третя особа правом участі свого представника в судовому засіданні не скористались, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у визначеному законом порядку.

В судовому засіданні представник позивача подав до суду пояснення щодо предметної підсудності даного спору, в яких з підстав у них викладених зазначив, що дана справа підсудна господарському суду, зокрема господарському суду Вінницької області.

Представник відповідача підтримав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із непідсудністю даної справи господарському суду.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та пояснень щодо предметної підсудності даного спору, позивач зазначає, що Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області 06 листопада 2015 року укладено з ОСОБА_2 договори оренди землі №1-387, №1-388, №1-389, №1-390 з кадастровими номерами :04:002:0396, :04:002:0397, :04:002:0394, :04:002:0395 загальною площею 85,2884 га, для ведення фермерського господарства на території Березнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, терміном оренди 7 років до 05.11.2022р.

31 липня 2019 року створено та зареєстровано ФГ «Світ Біо», , до якого перейшло право користування земельними ділянками на території Березнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області загальною площею 85,2884 га, для ведення фермерського господарства з кадастровими номерами :04:002:0396, :04:002:0397, :04:002:0394, :04:002:0395.

Приватний виконавець Турський О.В. та ДП «СЕТАМ» провівши 26 грудня 2019 року електронні торги реалізували ОСОБА_1 право оренди чотирьох вищевказаних земельних ділянок, яке належало ОСОБА_2 засновнику ФГ «СВІТ БІО».

ОСОБА_1 24 січня 2020 року на підставі листа від 15.01.2020 р. № 153 приватного виконавця Турського О.В., акту про проведені електронні торги з реалізації права оренди земельних ділянок №б/н від 15.01.2020р. виданого приватним виконавцем Турським О.В., листа №11592/17-14-19 від 27.12.2019р. виданого ДП «СЕТАМ», протоколу електронних торгів №456535 від 26.12.2019р. виданого ДП «СЕТАМ» перереєстрував права оренди чотирьох земельних ділянок.

Наказом Міністерства юстиції України від 25.09.2020р. №3337/5 задоволено скаргу ОСОБА_2 та скасовано рішення від 24.01.2020р. №№50789068, 50789262, 50788660, 50788485 прийняті державним реєстратором Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області Чубатюк Оленою Романівною щодо перереєстрації права користування земельними ділянками на ОСОБА_1 та відновлено інформацію про користувача земельних ділянок ОСОБА_2

ФГ «СВІТ БЮ» з 24 січня 2020 року по 25 вересня 2020 року не змогло виконувати умови договорів оренди землі та через незаконні дії відповідачів по справі фактично втратили один рік користування земельними ділянками з семи відведених, не змогли зібрати посіяний урожай озимої пшениці, не змогли посіяти ярі сільськогосподарські культури соняшник та кукурудзу та відповідно не отримали продукцію і доходи від її реалізації, чим зазнали збитків саме через неможливість виконання умов господарських договорів.

Предметом даного позову є упущена вигода яка завдана приватним виконавцем Турським О.В. та ДП «СЕТАМ» у зв`язку з безпідставним втручанням останніх в господарські правовідносини двох суб`єктів господарювання ТУ Держгеокадастру у Вінницькій області та ФГ «СВІТ БЮ» внаслідок якого вони позбавили сторону договору ОСОБА_2 через ФГ «СВІТ БЮ» виконувати умови договорів оренди землі №1-387, №1-388, №1-389, №1-390 від 06.11.2015р. зокрема позбавили права Орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі та отримання продукції і доходів.

Реалізувавши право оренди земельних ділянок на проведених 26 грудня 2019 року електронних торгах, приватний виконавець Турський О.В. та ДП «СЕТАМ» безпідставно перебрали на себе повноваження сторони договору, а саме: Орендодавця.

ФГ «СВІТ БІО» у зв`язку з реалізацію відповідачами права оренди земельних ділянок не змогло здійснювати господарську діяльність протягом 2020 року, оскільки навесні 2020 року в період посіву ярих сільськогосподарських культур, право оренди землі належало ОСОБА_1 , а станом на 25 вересня 2020 року, ОСОБА_1 зібрав урожай озимої пшениці належній ФГ «СВІТ БІО» на земельній ділянці площею 20,8681 га, на земельній ділянці площею 12,8041 га знаходився незібраний соняшник посіяний ОСОБА_1 , на земельних ділянках площею 42,4250 га та 9,1912 га знаходилась незібрана соя посіяна ОСОБА_1 які були зібрані останнім в жовтні - листопаді 2020 року.

На думку позивача, для відновлення його порушених прав, повинні бути стягнені збитки (упущену вигоду), завдані в господарській діяльності, з приватного виконавця Турського О.В. та ДП «СЕТАМ», за реалізацію права оренди земельних ділянок на електронних торгах проведених 26 грудня 2019 року, у зв`язку з безпідставним перекладанням відповідачами на себе повноважень Орендодавця, що позбавило позивача статусу користувача земельних ділянок загальною площею 85,2884 га протягом 2020 року.

Разом з тим, суд не погоджується з твердженням позивача, що даний спір підсудний господарському суду, з огляду на наступне

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Так, відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.

Отже, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності за умови, що такі спори за своїм суб`єктним складом підпадають під дію статті 4 ГПК України.

Статтею 20 ГПК України визначено особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю) крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач Фермерське господарство «СВІТ БІО» звернулось до суду з позовом про солідарне стягнення з Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича та Державного підприємства "СЕТАМ" збитків (упущену вигоду).

З матеріалів справи вбачається, що збитки виникли в зв`язку з здійсненням відповідачем1 неправомірних виконавчих дій, щодо реалізації на електронних торгах права оренди земельних ділянок.

Разом з тим, правовий статус приватного виконавця в Україні визначено Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" зокрема статтею 16, відповідно до положень якої приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Щодо змісту спірних правовідносин на думку суду дані відносини є деліктними тобто не заснованими на договірних відносинах, оскільки збитки які просить стягнути позивач (упущена вигода) виникли в зв`язку з професійною діяльністю відповідачів, а не з неналежного виконання укладених між ними договорів.

Отже, як за суб`єктним складом, так і виходячи зі змісту спірних правовідносин спір між сторонами не є спором суб`єктів господарювання, а отже підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 р. у справі № 927/9352/17, застосування якої, в силу вимог ГПК України, є обов`язковим для господарських судів.

В пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів NN 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «всю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Для визначення «суду встановленого законом», зокрема для визначення суду належної юрисдикції, у процесуальному законодавстві України, застосовано підхід віднесення до юрисдикції загальних судів всіх справ, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Таким чином, якщо справа не віднесена до юрисдикції інших (господарських чи адміністративних) судів, то вона підлягає розгляду загальним судом.

Таким чином, спір у цій справі підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 175 і пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч.2 ст. 231 ГПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, оскільки спір за вказаною позовною вимогою не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Оскільки вказаний спір належить до цивільної юрисдикції, суд роз`яснює позивачеві його право звернутися із вказаною позовною вимогою до загального суду за місцем знаходження одного з відповідачів.

Отже, зважаючи на характер правовідносин у цій справі, враховуючи вищевикладене, спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що провадження у справі №902/998/21 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

З огляду на викладене, клопотання позивача про призначення оціночно-земельної експертизи від 09.11.2021 залишається без розгляду.

Частинами 3 та 4 ст. 231 ГПК України зазначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При цьому, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи при поданні позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 25586,52 грн.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанції.

Враховуючи вищевикладене, позивач вправі подати відповідне клопотання про повернення суми судового збору, в зв`язку з закриттям провадження у справі.

Крім того, як зазначалось вище 01.12.2021 до суду від відповідача1 надійшла заява про стягнення з позивача понесених судових витрат в розмірі 15000,00 грн.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зі змісту ч. 3 ст. 123 ГПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема але не виключно витрати: на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 цієї ж статті).

Разом з тим, у ст. 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 5 ст.130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129 -130 ГПК України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі суд зобов`язаний виходити з положень ч. 5 ст. 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною.

У разі закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього та провадження за яким в подальшому було закрито внаслідок необґрунтованих дій позивача.

При цьому, відповідною нормою не вимагається наявність у позивача протиправної мети при вчиненні таких дій, або наявність умислу на вчинення протиправних дій. Зазначена норма наділяє відповідача відповідним правом за умови, якщо закриття провадження стало наслідком необґрунтованих дій позивача, тобто таких дій, які призвели до відповідного результату - закриття провадження у справі.

В правових висновках Верховного Суду викладених у постановах від 13.05.2021 у справі № 910/16777/20, від 10.08.2021 у справі № 906/1202/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21 зазначено, що ГПК України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Тобто, частина 5 статті 130 ГПК України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Оцінюючи дії позивача на предмет необґрунтованості, слід наголосити на тому, що право на судовий захист гарантовано позивачу Конституцією України. Проте реалізація такого права позивачем у будь-якому випадку зачіпає та має вплив на права та інтереси особи, визначеної ним в якості відповідача. Отримавши звернений до себе позов, відповідач цілком логічно з метою ефективного захисту своїх прав був змушений звертатися за професійною правничою допомогою адвоката, яка є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

В обґрунтування заявленої суми, відповідачем надано до клопотання копію договору про надання професійної правничої допомоги №1 від 19.10.2021, укладений між Адвокатським бюро «Іван Бездітний» та Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. та платіжне доручення № 5158 від 19.10.2021 на суму 15000,00 грн з призначенням платежу «Гонорар за правничу допомогу згідно Договору № 1 про надання професійної правничої допомоги від 19.10.2021 року».

Крім того, в матеріалах справи наявний ордер Серія АВ №1021816 від 08.11.2021 виданого адвокатським бюро «Іван Бездітний» про надання правової допомоги Приватному виконавцю виконавчого округу Вінницької області Турському О.В. адвокатом Бездітним І.І.

Як вбачається з п. 2.1 Договору про надання професійної правничої допомоги №1 від 19.10.2021, Адвокатське бюро, в особі адвокатів Бездітного Івана Івановича та/чи Левченка Артема Олександровича, на підставі звернення Клієнта приймає на себе зобов`язання з надання наступної професійної правничої допомоги: Складання та подання документів процесуального характеру: клопотань і заяв (в залежності від необхідності); Здійснення представництва інтересів Клієнта в Господарському суді Вінницької області, з усіма правами представника відповідача, які передбачені Господарським процесуальним кодексом України, у справі №902/998/21 за позовом Фермерського господарства «Світ Біо» до Приватного виконавця Турського О.В. та ДП «Сетам» про стягнення 1705768,00 грн.

Пунктом 6.1. вище зазначеного Договору, визначено, що за надання правової допомоги Клієнт зобов`язується виплатити Адвокатському бюро винагороду у формі гонорару в сумі 15000,00 грн, на умовах повної передоплати. Розмір гонорару визначається сторонами у фіксованій сумі, яка вираховується виходячи із врахуванням складності та терміновості виконуваної роботи (послуги), її обсягу, часу, який необхідно витратити Адвокату для виконання доручення Клієнта та інших особливостей виконуваної роботи.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Водночас, згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Орієнтовний розмір судових витрат був зазначений відповідачем1 у відзиві на позовну заяву, крім того заява про стягнення з позивача понесених судових витрат від 30.11.2021 направлена відповідачем1 на адресу позивача, про що надано суду докази, з огляду на викладене позивач не був позбавлений можливості подати заяву щодо зменшення розміру таких витрат, однак таким правом не скористався.

Крім того, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Суд зазначає, що у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен. Даний висновок викладений у постанові Верховного суду по справі №640/18402/19 від 28.12.2020 р.

Дослідивши докази, надані відповідачем1 в підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено, що заявлені витрати підтверджені належними та допустимими доказами.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

У відповідності до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, суд вважає, що в даному випадку відповідач1 наділений процесуальним правом на компенсацію судових витрат на підставі ч. 5 ст. 130 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про задоволення заяви відповідача1 щодо стягнення з позивача понесених судових витрат у розмірі 15 000,00 грн.

Керуючись ч. 5 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 231, п. 2 ч. 2 ст. 185, ст. 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Провадження у справі № 902/998/21 закрити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "СВІТ БІО" (вул. Немиринецька, 1, с. Сахнівці, Старокостянтинівський р-н., Хмельницька обл., 31134, ) на користь Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича (вул. Визволення, 8, каб. 29, м. Вінниця, 21050, РНОКПП НОМЕР_1 ) 15000,00 грн. витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги.

3. На виконання ухвали суду видати Наказ.

4. Примірник ухвали надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти, а саме представника позивача - , відповідача1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача2 - .

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано 13.12.2021

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (вул. Немиринецька, 1, с. Сахнівці, Старокостянтинівський р-н., Хмельницька обл., 31134)

3 - відповідачу 1 (вул. Визволення, 8, каб. 29, м. Вінниця, 21050);

4 - відповідачу 2 (вул. Стрілецька, 4-6, м. Київ, 01001)

5 - третій особі (АДРЕСА_1)