ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 5023/10655/11 (922/4313/21)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Хотенець П.В. , Яризько В.О.

без виклику представників учасників справи

розглянувши заяву (вх. № 28942 від 07.12.2021) про ухвалення додаткового рішення по справі

за позовом Фізичної особи - підприємця Герби Ігоря Олеговича, АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ;
до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ;
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева»
ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області перебувала справа за позовом Фізичної особи - підприємця Герби Ігоря Олеговича до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» про стягнення заборгованості за Договором поставки № 240дп від 12.12.2019 у розмірі 143960, 58 грн, з яких: основний борг у розмірі 124091, 00 грн, пеня у розмірі 467, 88 грн, 3 % річних у розмірі 5480, 51 грн та інфляційні втрати у розмірі 13921, 19 грн.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, витрати складаються з суми судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2270, 00 грн та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000, 00 грн.

Рішенням суду від 02.12.2021 позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на користь Фізичної особи - підприємця Герби Ігоря Олеговича заборгованість за Договором поставки № 240дп від 12.12.2019 у розмірі 124091, 00 грн, пеню у розмірі 244, 11 грн, 3 % річних у розмірі 5480, 51 грн, інфляційні втрати у розмірі 13921, 19 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2266, 47 грн. В іншій частині відмовлено.

07.12.2021 на адресу суду від представника позивача адвоката Кравченко Тетяни надійшла заява (вх. № 28942 від 07.12.2021) про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просить стягнути з Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на користь Фізичної особи - підприємця Герби Ігоря Олеговича витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн.

09.12.2021 на адресу суду від Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» надійшло клопотання (вх. № 29055 від 09.12.2021), в якому останній просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 1000, 00 грн.

Відповідно до положень ч. 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 статті 244 ГПК України).

Враховуючи, що розгляд справи № 922/4313/21 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд приходить до висновку про розгляд заяви (вх. № 28942 від 07.12.2021) в тому самому порядку, тобто без виклику учасників справи.

Розглянувши заяву (вх. № 28942 від 07.12.2021) про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З огляду на викладене, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Позивачем у тексті позовної заяви зазначено, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть подані додатково та заяву (вх. № 28942 від 07.12.2021) подано протягом строку встановленого ч. 8 статті 129 ГПК України, а отже дотримано вимоги встановленні чинним ГПК України.

Згідно з приписами статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача, останній звернувся до Адвокатського бюро Кравченко Тетяни, з метою надання юридичних послуг з приводу захисту інтересів в суді, про що було укладено відповідний договір № 21/09/2021 про надання правової допомоги від 21.09.2021 (а.с. 74-78).

Факт надання юридичних послуг підтверджуються наявними в матеріалах справи документами :

- копією договору № 21/09/2021 про надання правової допомоги від 21.09.2021 (а.с. 74-77).

- копією акта приймання - передачі наданих послуг від 02.12.2021 за договором про надання правової допомоги № 21/09/2021 від 21.09.2021 (а.с. 78);

- копією Ордеру на надання правничої (правової) допомоги № 1164490 від 22.10.2021 (а.с. 15);

- копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000259 від 22.12.2017 (а.с. 16).

Так, п. 1. договору сторони погодили, що виконавець зобов`язується надавати клієнту правову допомогу, пов`язану із представництвом та захистом інтересів клієнта, а клієнт зобов`язується сплатити за надану йому правову допомогу.

У відповідності до п. 3.1. договору встановлено, що правова допомога, передбачена в п. 1.1. цього договору, надана виконавцем клієнту, та вартість такої допомоги відображаються в акті приймання - передачі наданих послуг.

Підставою для проведення оплати наданої правової допомоги клієнтом є акт (п. 3.2. договору).

02.12.2021 між Адвокатським бюро Тетяни Кравченко та Фізичною особою - підприємцем Герба Ігорем Олеговичем складено та підписано акт приймання - передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 21/09/2021 від 21.09.2021 (а.с. 78).

З вказаного акту вбачається, що виконавець надав за плату, а замовник прийняв такі правничі послуги щодо представництва інтересів клієнта у судовій справі № 5023/10655/11 (922/4313/21):

- правовий аналіз документів, якими оформлено господарські відносини клієнта з ДП «Завод імені В.О. Малишева». Підготовка на направлення на адресу ДП «Завод імені В.О. Малишева» адвокатського запиту від 22.09.2021. Побудова позиції захисту прав клієнта у спорі з ДП «Завод імені В.О. Малишева» - 2 год./вартість 2000, 00 грн;

- підготовка та подача до Господарського суду Харківської області позовної заяви про стягнення з ДП «Завод імені В.О. Малишева» на користь клієнта боргу та штрафних санкції за договором поставки № 240дп від 12.12.2019 - 3 год./вартість 3000, 00 грн.

Відповідно до п. 2 договору, вартість послуг за цим актом складає 5000, 00 грн.

Згідно з п. 3 договору, сторони домовились, що оплата послуг здійснюється клієнтом протягом 5 календарних днів з дні набрання рішенням суду першої інстанції законної сили.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У п. 269 Рішення у цієї справи суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Позивачем надано до суду докази фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, акт приймання - передачі наданих послуг від 02.12.2021 за Договором про надання правової допомоги № 21/09/2021 від 21.09.2021 (а.с. 78).

Разом з тим, відповідач просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 1000, 00 грн, в обґрунтування вказує, що адвокатським бюро не зазначено, яка сума коштів належить до сплати за кожну вчинену адвокатським бюро дію. Крім того, зазначив, що підготовка адвокатського запиту від 22.09.2021 не може розглядатись в контексті неминучих витрат, оскільки запитувані документи у адвокатському запиті складаються у двох екземплярах, один примірник залишається у покупця, а інший у постачальника. Також зауважив, що предмет спору в цій справі не є складним, не потребує аналізу судової практики та вивчення великого обсягу фактичних даних, тому розмір витрат на правову допомогу є завищеним та не співмірним з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

За змістом положень ч. 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Вказана правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Суд частково погоджується з доводами відповідача та зазначає, що дійсно підготовка адвокатського запиту від 22.09.2021 не може розглядатись в контексті неминучих витрат. Так, у п. 10.12. договору поставки № 240дп від 12.12.2019 встановлено, що цей договір складений при повному розумінні сторонами його умов та термінології українською мовою у двох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, - по одному для кожної із сторін. Тобто, частина витребуваних у запиті документів, повинна знаходиться у позивача.

Крім того, суд враховує, що послуги з правового аналізу документів, якими оформлено господарські відносини позивача та відповідача, підготовка позовної заяви та побудова позиції захисту прав клієнта у спорі, є взаємопов`язані та випливають одна з одної.

Відповідно до статті 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи, що дана справа відповідає ознакам малозначної справи, наведеним у п. 1 ч. 5 статті 12 ГПК України, оскільки ціна позову складає 143960, 58 грн, беручи до уваги, клопотання відповідача (вх. № 29055 від 09.12.2021) про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, суд доходить висновку, що в загальній кількості достатнім, об`єктивним і співмірним зі складністю справи є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000, 00 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на правничу допомогу у розмірі 3000, 00 грн є обґрунтованими, в іншій частині у розмірі 2000, 00 грн суд відмовляє.

Керуючись статтями 123, 126, 244 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву (вх. № 23380 від 05.10.2021) Фізичної особи - підприємця Герби Ігоря Олеговича - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бора Б» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000, 00 грн.

В іншій частині відмовити.

Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бора Б» (02140, м. Київ, вул. Лариси Руденко, 6 А, ).

Відповідач: Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 10.12.2021.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий П.В. Хотенець В.О. Яризько