РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.11.2021Справа № 906/457/21

За позовом Новоград-Волинської районної спілки споживчих товариств

до 1. Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області;

2. Житомирської обласної державної адміністрації

про визнання права власності на нежитлові будівлі за набувальною давністю

Суддя Усатенко І.В.

Представники учасників сторін:

від позивача: Єфімчук М.В.

від відповідача-1: не з`явились;

від відповідача-2: Тягунова О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Новоград-Волинська районна спілка споживчих товариств звернулася з позовом до Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання за нею права власності на нежитлові будівлі: склад-майстерню, площею 263,9 кв.м. та гараж, площею 177,1 кв.м, розташовані за адресою: Житомирська область, місто Новоград-Волинський, вул. Потапова, 7.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 16.06.2021.

Ухвалою суду від 16.06.2021 відкладено підготовче судове засідання на 07.07.2021; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Житомирську обласну державну адміністрацію.

24.06.2021 до суду від Новоград-Волинської районної спілки споживчих товариств надійшло клопотання про залучення співвідповідачем у справі - Житомирську обласну державну адміністрацію.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 07.07.2021 залучено Житомирську обласну державну адміністрацію до участі у справі в якості співвідповідача; виключено Житомирську обласну державну адміністрацію зі складу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача; справу № 906/457/21 за позовом Новоград-Волинської районної спілки споживчих товариств до Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, Житомирської обласної державної адміністрації ухвалено надіслати за виключною підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 906/457/21 розподілено до розгляду судді Усатенко І.В.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 19.08.2021 прийнято справу до розгляду, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.09.2021.

У засіданні 23.09.2021 судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 04.11.2021.

13.10.2021 до суду надійшло клопотання Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про розгляд справи у підготовчому засіданні, яке призначене на 04.11.2021 без представника.

03.11.2021 від Житомирської обласної державної адміністрації надійшов відзив з додатками.

Ухвалою суду від 04.11.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 25.11.2021.

В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити. Відповідач-2 просив в позові відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Новоград-Волинською районною спілкою споживчих товариств заявлені вимоги щодо визнання права власності на нежитлові будівлі, а саме:- будівля складу-майстерні, 1972 року побудови, площею 263, 9 кв.м.; - будівля гаража, 1972 року побудови, площею 177, 1 кв.м., місце розташування яких: Житомирська область, місто Новоград-Волинський, вул. Потапова 7.

В обґрунтування підстав позову зазначено, що Райспоживспілка більше 10 років добросовісно, безперервно володіє вказаним майном, будівельно-технічна документація на будівлі не збереглась, є підстави для визнання права власності за набувальною давністю; відсутність правовстановлюючих документів на будівлі складу-майстерні та гаражу позбавляє Райспоживспілку права вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй майном.

Матеріалами справи підтверджені наступні встановлені судом обставини, про які зазначає позивач у позовній заяві, зокрема:

- Новоград-Волинська районна спілка споживчих товариств зареєстрована як юридична особа 24.02.1999, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи № 138868;

- 27.07.2004 Виконкомом Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області прийнято рішення № 31 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна», яким вирішено оформити право власності за Новоград-Волинською райспоживспілкою та видати свідоцтво про право власності на будівлі, які розміщені по вул. Потапова 7 згідно наведеного переліку, у якому спірні об`єкти (склад-магазин та гараж) відсутні;

- відповідно до п. 18 статуту Райспоживспілки, спілка є юридичним правонаступником підприємства райспоживспілки «Заготпромторг»;

- 28.08.2019 рішенням сьомої позачергової конференції Новоград-Волинської райспоживспілки, у зв`язку з приєднанням підприємства «Заготпромторг» склад-майстерня та гараж передані райспоживспілці; при цьому, згідно додатку № 1 до передавального акту (позиції 1, 2), характеристиками майна зазначено лише рік побудови - 1973, первісну вартість, знос, але без зазначення площі, що дозволяло би ідентифікувати передане за цим актом майно;

- на замовлення позивача КП «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації» 19.11.2020 виготовило технічний паспорт на склад-майстерню (літера «Ж1») площею 263, 9 кв.м., та гараж (літера «Ж2») площею 177, 1 кв.м., що знаходяться за адресою Житомирська область, місто Новоград-Волинський, вул. Потапова 7.

Згідно з вимогами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності позивачем не оформлено, 09.04.2021 державним реєстратором Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області прийнято рішення № 57557198 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, яке позивачем не оскаржувалось.

При цьому, довідкою за вих. № 405 від 28.12.2020 виконавчим комітетом Стриївської сільської ради підтверджено, що нерухоме майно, а саме: будівля гаража та будівля складу-майстерні, що розташовані за адресою м. Новоград-Волинський, вул. Потапова 7, Житомирської області на балансі Стриївської сільської ради не рахуються та не належать їй на праві приватної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно.

Для набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України необхідні такі умови: річ, що опинилась у володінні особи, є об`єктивно чужою; володілець суб`єктивно вважає майно своїм; володілець майна має бути добросовісним набувачем; володіння здійснювалось протягом усього строку відкрито; володіння майном продовжувалось безперервно; строк такого володіння нерухомим майном складає 10 років, рухомим - 5 років.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) зазначено, що «умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 ЦК України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

За змістом частини першої статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності».

У постанові Верховного Суду від 29.03.2018 року (№ 175/4741/16), постановленій в справі у подібних правовідносинах суд касаційної інстанції зазначив, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Цей висновок Верховний Суд зробив у Постанові від 27.09.2018 року, у справі № 571/1099/16-ц та Постанові від 31.10.2018 року, у справі № 683/2047/16-ц.

В свою чергу, зі змісту позовної заяви, а також виходячи із пояснень представника в судовому засіданні не вбачається можливості позивача усвідомлювати, що володіючи об`єктами спірного майна Райспоживспілка «не знала і не могла знати про те, що вона володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили її володіння, не давали і не могли давати їй сумніву щодо правомірності її володіння майном», за відсутності самого факту володіння «чужим майном». Навпаки, позивач наголошує на тих обставинах, що позивач є правонаступником підприємства райспоживспілки «Заготпромторг» (особи, що побудувало спірне майно); що спірне нерухоме майно було передане 28.08.2019 року, рішенням Сьомої позачергової конференції Новоград-Волинської райспоживспілки «Златопромторг» до Новоград-Волинської райспоживспілки (позивач), однак не було включено до рішення про оформлення права власності та свідоцтва про право власності на будівлі, розміщені по вул.. Потапова 7, в зв`язку з відсутністю документів про будівництво та актів про введення в експлуатацію. Позивачем виготовлений технічний паспорт на зазначені будівлі. Тобто позивачем не доведено обставину щодо добросовісності заволодіння саме чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням зазначеного, для правильного вирішення спору, пов`язаного з правом власності в силу набувальної давності, слід належним чином встановлювати обставини, що мають значення для справи, та враховувати, зокрема, наступне:

- задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 344 Цивільного кодексу України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння;

- за набувальною давністю може бути набуто право власності на майно, власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Виходячи зі змісту статті 344 Цивільного кодексу України за набувальною давністю у порівнянні з умовами набуття права власності у іншій спосіб (наприклад, за договором, за іншим правочином або на безхазяйне майно тощо) позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений в тому, що він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. У володільця немає іншої правової підстави володіти майном, в тому числі і за договором. Відсутні інші правовідносини між ним та зацікавленими особами, в тому числі і щодо безхазяйного майна, стосовно якого не було вчинено дій по переходу у власність територіальної громади.

Отже, суттєвим для виникнення права власності за набувальною давністю є не лише встановлення моменту виникнення права власності за набувальною власністю, строк його володіння, а також і обставини, за яких виникло володіння спірним майном.

Недоведеність позивачем факту добросовісності заволодіння чужим майном (або безхазяйним) є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на майно за набувальною давністю.

Відносини, пов`язані з набуттям права власності на безхазяйну річ, врегульовані положеннями статті 335 Цивільного кодексу України.

Нормами зазначеної статті передбачена можливість набуття у власність за набувальною давністю лише безхазяйних рухомих речей (крім випадків, встановлених ст. 336, 338, 341 і 343 ЦК України).

Щодо нерухомого майна, то частиною другою статті 335 Цивільного кодексу України встановлено спеціальний порядок набуття у власність безхазяйних нерухомих речей. Згідно із зазначеною нормою безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Таким чином, беручи до уваги вищевказану норму законодавства, право власності на безхазяйні нерухомі речі набувається у чітко визначеному законом порядку єдиним суб`єктом - територіальною громадою.

За наведеного правового регулювання, інститут набуття прав власності за набувальною давністю не застосовується у випадку необхідності набуття прав власності на безхазяйне нерухоме майно і відмінність вказаних способів набуття права власності полягає у тому, що право власності на безхазяйне нерухоме майно набувається єдиним, чітко визначеним суб`єктом - відповідною територіальною громадою, а у разі набуття права власності за набувальною давністю - будь-яким суб`єктом цивільних правовідносин. Набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю можливе у разі існування відомостей про попереднього власника, що унеможливлює набуття права власності на спірний об`єкт нерухомості як на безхазяйну річ.

Позивачем під час розгляду справи не доведена наявність сукупності юридичних фактів, які визначені законодавцем як необхідні для набуття права власності на майно шляхом застосування правового механізму набувальної давності, а саме: законність, добросовісність, відкритість та давність володіння спірним майном, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові Новоград-Волинської районної спілки споживчих товариств (11705, Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Генерала Потапова, будинок 7, ідентифікаційний код 30104252) до Стриївської сільської ради (11777, Житомирська область, с. Стриєва, вулиця Садова, будинок 4, ідентифікаційний код 04344067); Житомирської обласної державної адміністрації (10014, Житомирська обл., м. Житомир, майдан імені С.П. Корольова, 1, ідентифікаційний код 00022489) про визнання за Новоград-Волинською районною спілкою споживчих товариств права власності на нежитлові будівлі: склад-майстерню, площею 263,9 кв.м. та гараж, площею 177,1 кв.м, розташовані за адресою: Житомирська область, місто Новоград-Волинський, вул. Потапова, 7 - відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено 09.12.2021

Суддя І.В. Усатенко