ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

08.12.2021м. ДніпроСправа № 904/6018/21

за позовом Нікопольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, смт. Червоногригорівка, Дніпропетровська область

до Відповідача-1: Виконавчого комітету Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, смт. Червоногригорівка, Дніпропетровська область

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест", м. Київ

про визнання недійсним додаткових угод та стягнення 244 891,15 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від прокуратури: Шустова В.А. посвідчення № 058606 від 14.12.2020;

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: Шашликова Т.Ф. ордер серія АЕ № 1108592 від 08.12.2021;

від відповідача-2: не з`явився

РУХ СПРАВИ.

Нікопольська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1: Виконавчого комітету Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" про визнання недійсними додаткових угод: № 1/1 від 04.02.2021, № 2 від 08.02.2021, № 3 від 09.02.2021, № 4 від 10.02.2021, № 5 від 12.02.2021, № 6 від 15.02.2021, № 7 від 02.04.2021 до договору № 37 від 29.01.2021 постачання природного газу, укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2; стягнення з відповідача-2 244 891,15грн.

Ухвалою суду від 29.06.2021 (суддя Петренко І.В.) відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Розгляд справи тривав до 15.09.2021.

Розпорядженням керівника апарату № 1350 від 15.09.2021, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 904/6018/21 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2021 справу № 904/6018/21 було передано на розгляд судді Ніколенку М.О.

Ухвалою суду від 20.09.2021 прийнято справу № 904/6018/21 до свого провадження. Призначено підготовче засідання на 20.10.2021.

Ухвалою суду від 20.10.2021 відкладено підготовче засідання на 10.11.2021.

Ухвалою суду від 10.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 08.12.2021.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПРОКУРОРА.

Позовні вимоги у цій справі обґрунтовані таким.

Прокурор зазначив, що за результатами відкритих торгів між Виконавчим комітетом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області (надалі - споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (надалі - постачальник) був укладений договір № 37 від 29.01.2021 про постачання природного газу.

За умовами цього договору постачальник зобов`язався поставити споживачу у 2021 природний газ. а споживач зобов`язався прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість.

Прокурор стверджує, що протягом короткого терміну після укладання цього договору між сторонами було укладено низку додаткових угод про збільшення ціни природного газу, що поставляється.

За таких обставин, за твердженням прокурора, ціна на такий природний газ значно відрізняється у сторону збільшення від ціни, що була запропонована відповідачем-2 під час процедури публічної закупівлі.

При цьому, на думку прокурора, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" не було обґрунтованих підстав для збільшення ціни на газ, що поставляється за спірним договором.

Прокурор вважає, що таке збільшення ціни товару не відповідає приписам Закону України «Про публічні закупівлі».

Прокурор вказав, що внаслідок невиправданого збільшення ціни товару, відповідачем-1 було надлишково сплачено відповідачу-2 грошові кошти у розмірі 244 891,15грн.

Прокурор зазначив, що у даній справі компетентним органом, який має здійснювати захист інтересів держави у даному випадку є Червоногригорівська селищна рада Нікопольського району Дніпропетровської області.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач надав до суду клопотання про залишення позову буз розгляду, оскільки Червоногригорівська селищна рада Нікопольського району Дніпропетровської області не є строною спірних правовідносин.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА-1.

Відповідач-1 відзиву на позов не надав.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА-2.

Відповідач-2 наполягає на тому, що прокурор звернувся до суду з цим позовом не в інтересах уповноваженої особи. Червоногригорівська селищна рада Нікопольського району Дніпропетровської області, за твердженням відповідача-2, не є строною спірних правовідносин.

На думкі відповідача-2. належним органом, уповноваженим на представництво інтересів держави ц даному випадку є Держаудитслужба або Виконавчий комітет Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Так само кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, що прямо передбачено у частині 2 статті 15 ЦК України.

У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

При цьому необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні статті 76 ГПК України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача; порушення (невизнання або оспорювання) означеного права/інтересу відповідачем; належність обраного способу судового захисту (з точки зору адекватності порушення і спроможності його усунути та поновити (захистити) право або інтерес та закріплення положеннями діючого законодавства).

Тобто вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду, від 23.06.2020 у справі № 909/447/19, від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18.

Як зазначено вище, сторонами спірного договору є саме Виконавчий комітет Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області та Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест". Грошові кошти у розмірі 244891,15 грн., які є предметом стягнення у цій справі, були сплачені саме Виконавчим комітетом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання.

За таких обставин, у даному випадку внаслідок укладання оспорюваних додаткових угод могли були порушені права та інтереси саме Виконавчого комітету Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, а не Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Остання не є стороною за договором № 37 від 29.01.2021 про постачання природного газу. З матеріалів позову не вбачається порушення відповідачами законних прав та інтересів саме Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Більш того, заходи, які просить вчинити прокурор, спрямовані на захист прав та інтересів саме Виконавчого комітету Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №469/1044/17 викладено правовий висновок про те, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави і в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів, не реагуючи на повідомлення прокурора про наявність підстав для звернення до суду.

Так, прокурор у прохальній частині позову просить суд стягнути з відповідача-2 зайво сплачені грошові кошти у розмірі 244 891,15 грн. на користь відповідача-1.

З комплексного аналізу змісту ст. 16 ЦК України, ст. 4 ГПК України, ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" слідує, що прокурор має звертатись до суду з позовними вимогами, які передбачають захист порушених прав або охоронюваних інтересів особи, яка набуває статусу позивача у справі.

В цій справі позовні вимоги сформульовані таким чином, що прокурор фактично просить захистити майнові права вілповідача-1 у справі. Формулювання позовних вимог таким чином суперечить сутності господарського процесу та взагалі системі правосуддя в Україні.

З вищенаведеного слідує, що Червоногригорівська селищна рада Нікопольського району Дніпропетровської області не є належним позивачем за цим позовом, прокурором неправильно орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, оскільки у Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом до виконавчого комітету з вимогами про визнання недійсними договорів, укладених Виконавчим комітетом, та застосування реституції за такими правочинами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої).

За приписами пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18.

За таких обставин, позовну заяву Нікопольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області до Відповідача-1: Виконавчого комітету Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" про визнання недійсним додаткових угод та стягнення 244 891,15 грн. слід залишити без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на прокурора.

Керуючись статтями 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Нікопольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області до Відповідача-1: Виконавчого комітету Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" про визнання недійсним додаткових угод та стягнення 244 891,15 грн. - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 08.12.2021.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 13.12.2021.

Суддя М.О. Ніколенко