ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.11.2021 Справа № 905/1644/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Мальована О.С.,

розглянувши справу за позовом Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область,

до відповідача Фізичної особи-підприємця Бабій Оксани Григорівни м.Світлодарськ, Кіровоградська область,

про стягнення 29240,17 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова служба України в особі Головного управління ДПС у Донецькій області звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Бабій Оксани Григорівни м.Світлодарськ, Кіровоградська область, про стягнення 29240,17 грн.

Ухвалою від 30.08.2021 було відкрито провадження у справі № 905/1644/21; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27.09.2021 до суду надійшов відзив Фізичної особи-підприємця Бабій Оксани Григорівни №245 від 21.09.2021 в якому відповідач вказує про відсутність грошового зобов`язання перед позивачем.

Ухвалою від 13.10.2021 розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 28.10.2021.

Ухвалою від 28.10.2021 закрито підготовче провадження у справі №905/1644/21; призначено розгляд справи по суті на 18.11.2021 року о 14:45 год.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1181/21; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 21.09.2021 розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28.10.2021 закрито підготовче засідання, призначено розгляд справи по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору закупівлі №39 від 07.05.2021 в частині здійснення своєчасної поставки товару.

У відзиві на позов відповідач вказуючи, що порушення строків поставки товарів відбулося не з вини постачальника, просив суд зменшити розмір штрафу на підставі ст.233 ГК України до 3938,49 грн., а також відмовити в задоволенні вимоги про стягнення 3% річних. Як пояснює відповідач, на момент підписання угоди №39 від 07.05.2021 постачальник був впевнений в спроможності виконати умови договору та вчасно здійснити постачання обумовлених Договором №39 товарів з огляду на укладений між відповідачем та виробником товару - ТОВ «Світловодська меблева фабрика «Престиж» договір №498 від 05.10.2020, за яким виробник за свій рахунок поставляє товар третім особам, за вказаною відповідачем адресою. Проте, після підписання договору №39 від 07.05.2021, відповідач здійснив запит до виробника товарів та отримав відповідь про відсутність станом на 14.05.21 товару на складі. На звернення до позивача із пропозицією щодо продовження терміну поставки товару за договором закупівлі відповідач відповіді не отримав.

Представники сторін у судове засідання 18.11.2021 не з`явилися.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Головним управлінням ДПС у Донецькій області 24.03.2021 було оприлюднене оголошення про проведення відкритих торгів UА-2021-03-24-000903-с на придбання стільців.

До тендерної документації був доданій Проекту Договору закупівлі, обов`язковість оприлюднення (додання) якого передбачена п. 8 ч. 2 ст. 22 ЗУ "Про публічні закупівлі". Пунктом 6.2. проекту Договору передбачено: «Повний обсяг предмету закупівлі повинен бути поставлений за вказаною адресою покупця у строк, що не перевищує 10 днів з дня підписання договору». Пунктом 7.4. проекту Договору закупівлі, що є додатком № 6 до тендерної документації зокрема передбачено: «За порушення строків виконання зобов`язання з Продавця стягується пеня у розмірі двадцяти відсотків суми договору».

У числи наданої відповідачем 09.04.2021 документації до пропозиції відповідача по відкритим торгам UА-2021-03-24-000903-с, було Гарантійне зобов`язання постачальника від 09.04.21 №113, згідно якого відповідач зобов`язався поставити товар згідно кількісних, якісних та технічних характеристик; лист підтвердження щодо істотних умов договору від 09.04.2021 № 104, згідно якого Відповідач повідомив про свою згоду з істотними умовами договору, проект якого міститься у тендерній документації по відкритим торгам UА-2021-03-24-000903-с.

22.04.2021 ФОП Бабій Оксана Григорівна була визначена переможцем відкритих торгів UА-2021-03-24-000903-с (протокол від №318 від 22.04.2021).

07.05.2021 між Головним управлінням ДПС у Донецькій області та фізичною особою-підприємцем Бабій Оксаною Григорівною був укладений Договір закупівлі від 07.05.2021 № 39, за умовами п. 1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає та оплачує товар, згідно накладної та акту приймання - передачі. Загальна кількість, асортимент, номенклатура, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна сума, визначена у Специфікації, що є додатком №1 до цього Договору (далі "Товар") Код ДК 021:2015 - 3911000-6 «Сидіння, стільці та супутні вироби і частини до них» «Придбання стільців».

Згідно п.3.1. Договору, ціни на Товар, що поставляється Продавцем, є вільними відпускними і вказуються у Специфікації. Сторони визначають, що ціни на Товар, вказані у Специфікації, є дійсними на дату укладання цього Договору та погоджені Сторонами.

Згідно п. 3.3. Договору, загальна вартість товару, що підлягає поставці за цим договором, становить 145865,16 грн. без ПДВ.

Згідно п. 4.3.1 постачальник зобов`язаний Забезпечити поставку товару у термін 10 календарних днів з дня підписання договору за юридичною адресою Покупця (м. Маріуполь, вул. Італійська 59).

За змістом п. 6.2 Договору повний обсяг предмету закупівлі повинен бути поставлений за вказаною адресою Покупця у строк, що не перевищує 10 днів з дня підписання договору, згідно з умовами договору.

Відповідно до п. 6.6. Договору, датою поставки є дата приймання Товару (підписання сторонами видаткової накладної на Товару).

В п. 7.2 Договору сторони визначили, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при поставці Товару, оплата якої здійснюється за бюджетні кошти, Постачальник сплачує Покупцеві штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі не менш двадцяти відсотків від загальної суми договору.

Пунктом 7.4 Договору передбачено, що відповідно до чинного законодавства України Сторони встановили, що якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контрасту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) з Продавця стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов`язання з Продавця стягується пеня у розмірі

двадцяти відсотків суми договору.

Відповідно до пунктів 9.2, 9.3 Договору, цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін. Строк цього Договору починається з дати підписання цього Договору, та діє до 31.12.2021. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від його виконання.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

Враховуючи умови п. 6.2. Договору №39 та, що вказаний Договір укладено 07.05.2021, товар мав бути поставлений на адресу позивача до 17.05.2021 (включно).

Як вказує позивач, відповідачем у зазначений строк (17.05.2021) товар поставлений не був, про що не заперечує відповідач.

20.05.2021 позивач отримав пропозицію № 194 від 17.05.21, в якій відповідач з метою не застосування штрафних санкцій, просив перенести термін поставки у зв`язку з дефіцитом матеріалів та комплектуючих який виник після проведення торгів в системі прозоро UА-2021-03-24-000903-с.

20.05.2021 позивач склав претензію № 15993/6/05-99-10-05-06, в якій просив відповідача виконати умови Договору №39 в частині здійснення поставки, та перерахувати на корить позивача штрафні санкції за прострочення поставки в сумі 29173,03 грн., а також лист-відповідь відповідачу б/н та б/д, в якому повідомив останнього, що відповідно до пунктів 4,5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Товар за договором №39 відповідач поставив покупцю 14.06.2021, про що свідчить видаткова накладна №76 на суму 145865,16 грн.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання зобов`язання щодо поставки товару позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення штрафу у розмірі 20 % від суми договору та 3% річних.

Враховуючи статус сторін та характер правовідносин між ним, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладеного між ними договору закупівлі №39 від 07.05.2021 року.

За приписами статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

У відповідності до статті 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 статті 129 Конституції України, статей 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначалось судом вище, предметом даного спору є матеріально - правова вимога позивача про стягнення штрафу за порушенням відповідачем строків виконання зобов`язання щодо поставки товару а також нараховані 3% річних на суму штрафу.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України та ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст. ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України та ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір №39 від 07.05.2021 є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов`язань, визначених його умовами.

За приписами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 1911 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом відхиляються доводи відповідача, що затримка поставки сталася з незалежних від нього підстав, а саме з вини контрагента - постачальника за договором №498, з огляду на наступне.

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

За змістом стаття 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Також відповідач вказує, що умови договору запропонованого до підписання позивачем не відповідають критерію справедливості, та що відповідач звертався до позивача із пропозицією щодо продовження терміну поставки товару за договором закупівлі на підставі ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте не отримав відповіді.

Суд зауважує, що частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи те, що договір №39 є дійсним, у сторін за цим договором визначені права та обов`язки, які підлягають виконанню.

В порушення вказаних вище вимог законодавства та договору, відповідач взяті зобов`язання щодо здійснення поставки за договором №39 від 07.05.2021 виконав з порушенням визначених в пунктах п. 4.3.1, 6.2 Договору строків, у зв`язку з чим позивачем відповідно до пункту 7.2 Договору нарахований штраф в розмірі 20 % суми договору - на суму 29240,17 грн., а також на підставі ст.625 ЦК України нараховані 3% річних на суму штрафу за 28 днів прострочення в розмірі 67,14 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як зазначалося, товар за договором №39 відповідач поставив позивачу 14.06.2021, про що свідчить видаткова накладна №76 на суму 145865,16 грн.

Отже, враховуючи положення п. 6.6. Договору, ст. 599 ЦК України, товар за накладною №39 від 14.06.2021 поставлений з порушенням строків доставки на 27 календарних днів (з 18.05.2021 по 13.06.2021).

Суд зазначає, що згідно з приписами частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (ч. 2 ст. 216 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень частин 1, 4 статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (ст. 218 Господарського кодексу України).

Так, виходячи з положень частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

За змістом положень частин четвертої і шостої статті 231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з пунктом 1 статті 546, статті 547 Цивільного кодексу виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу).

У відповідності до статті 549 Цивільного кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, пунктами 7.2 Договору визначено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при поставці Товару, оплата якої здійснюється за бюджетні кошти, Постачальник сплачує Покупцеві штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі не менш двадцяти відсотків від загальної суми договору.

Перевіривши розрахунок штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, суд встановив його арифметично вірним, у зв`язку з чим сума штрафу підлягає стягненню з відповідача в заявленому розмірі - 29173,03грн.

Щодо вимоги про стягнення нарахованих 3% річних на суму штрафу в розмірі 67,14 грн.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У даному випадку, правовою природою стягнення коштів є штрафні санкції, які не є грошовим зобов`язанням у розумінні вимог ст. 625 Цивільного кодексу України.

Крім того, згідно з приписами частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникає з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 5 вказаної статті визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Таким чином, висновок суду про стягнення штрафу не породжує прав і обов`язків у розумінні зобов`язальних правовідносин, а є способом захисту тих прав, які вже виникли з інших існуючих правовідносин і щодо яких виник спір.

Отже, вимога позивача про стягнення нарахованих 3% річних на суму штрафу в розмірі 67,14 грн. задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання відповідача про зменшення суми штрафних санкцій до 3938,49 грн.

Обґрунтовуючи клопотання про зменшення суми штрафних санкцій відповідач посилається на те, що: - відповідач є дрібним підприємцем з незначним рівнем доходу за наслідками діяльності; - відповідач вчинив всі належні дії, які були під його контролем, задля вчасного виконання зобов`язання та/або відтермінування строку поставки товару; - умови договору запропонованого до підписання позивачем не відповідають критерію справедливості; позивачем також порушено зобов`язання щодо строків оплати поставленого Товару; сума отриманого позивачем прибутку практично дорівнює сумі штрафних санкції за цією угодою.

На підтвердження обставин, які зазначені в клопотанні про зменшення розміру штрафу, відповідачем надано копії: договору купівлі-продажу №498 від 05.10.2020, листів ТОВ «Світлодарська меблева фабрика «Престиж» №44 від 09.04.2021, №46 від 14.05.2021, виписки по рахунку в АТ «Райффайзен банк Аваль» за період з 05.07.2021 по 14.07.2021, повідомлення про об`єкти оподаткування за 28.08.2020, квитанції №2 від 28.08.2020, видаткової накладної №РН-0000888 від 14.06.2021, податкової декларації про майновий стан і доходи (а.с. 59-71).

Згідно з ч.1 ст.233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Викладені у відзиві доводи відповідача, судом до уваги не приймаються, оскільки ч.2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України не передбачає таких підстав для звільнення від відповідальності.

Приймаючи до уваги наведене вище, виходячи з загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення нарахованої відповідачу пені.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 247, 252, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Донецькій області, м.Маріуполь, Донецька область, до відповідача Фізичної особи-підприємця Бабій Оксани Григорівни м.Світлодарськ, Кіровоградська область, про стягнення 29240,17 грн., задовольнити частково - в сумі 29173,03 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бабій Оксани Григорівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59; ) штраф у розмірі 29173,03 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2109,52 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 18.11.2021 складено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.11.2021.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз