УХВАЛА

13.12.2021Справа № 910/18255/21
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши клопотання Акціонерного товариства «ЗАВОД «МАЯК» про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про зміну предмета позову у справі

за позовом Акціонерного товариства «ЗАВОД «МАЯК» (04073, місто Київ, ПРОСПЕКТ СТЕПАНА БАНДЕРИ, будинок 8)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «АГАТ» (04073, місто Київ, ПРОСПЕКТ СТЕПАНА БАНДЕРИ, будинок 8) зобов`язання звільнити приміщення

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство «ЗАВОД «МАЯК» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГАТ» про зобов`язання звільнити приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю правових підстав для зобов`язання Відповідача звільнити приміщення за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, 8, корпус 16 А, загальною площею 5188,0 кв.м., у зв`язку з закінченням терміну оренди за Договором оренди нерухомого майна №442 від 01.09.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 року відкрито провадження у справі №910/18255/21, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.12.2021 року.

26.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державного концерну «Укроборонпром».

06.12.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

06.12.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про витребування оригіналів доказів.

06.12.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

У підготовче судове засідання 08.12.2021 року з`явились представники позивача та відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні заяви Позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача - Державного концерну "Укроборонпром", надано Позивачу строк до 7 днів з дня отримання відзиву для надання відповіді на відзив, надано Відповідачу строк до 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для надання заперечень, задоволено клопотання Відповідача, зобов`язано Позивача надати для огляду в наступне судове засідання оригінали: переліку майна ВАТ "Завод "Маяк" та Наказ ФДМУ від 12.05.1996 року №40, копії яких долучені до позовної заяви, відкладено розгляд клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі, відкладено підготовче судове засідання на 22.12.2021 року.

08.12.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про зміну предмету позову, якою просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГАТ» заборгованість у розмірі 5 420 188 грн. 21 коп., пеню у розмірі 785 853 грн. 04 коп., штраф у розмірі 542 018 грн. 82 коп., неустойку у розмірі 7 474 219 грн. 76 коп., неустойку за прострочення повернення майна у розмірі 19 476 324 грн. 00 коп., штраф за прострочення повернення майна у розмірі 3 724 980 грн. 00 коп., а всього 37 423 583 грн. 83 коп.; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АГАТ» звільнити приміщення за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, 8, корпус 16 А, загальною площею 5188,0 кв.м.

Одночасно у заяві про зміну предмету позову Акціонерним товариством «ЗАВОД «МАЯК» заявлено клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, якою просив суд звільнити від сплати судового збору за подання даної заяви.

Дослідивши матеріали позовної заяви, Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Одночасно, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі..

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн. 00 коп.) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (794 500 грн. 00 коп.) З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн. 00 коп.)

Судом враховано, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Як вбачається з матеріалів заяви про зміну предмету позову, Позивачем заявлено вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 37 423 583 грн. 83 коп. та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «АГАТ» звільнити приміщення за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, 8, корпус 16 А, загальною площею 5188,0 кв.м., тобто одну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру. Таким чином, відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" Позивачем повинен бути доплачений судовий збір у розмірі 561 353 грн. 76 коп. (37 423 583 грн. 83 коп. *1,5%)

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Суд зазначає, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

З аналізу ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених ст. 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

З огляду на зазначене, Суд зазначає, що приписи п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» поширюються на окремі категорії позивачів, які є фізичними особами та не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію.

Подібна за змістом правова позиція, викладена в ухвалах Верховного Суду від 05.03.2021 у справі № 910/9741/20, від 06.01.2021 у справі № 927/579/19, від 20.08.2020 у справі № 910/6421/19, від 18.05.2020 у справі 910/704/19, від 24.01.2020 у справі 915/923/15.

Суд зазначає, що у даній справі позивачем є Акціонерне товариство «ЗАВОД «МАЯК».

З огляду на зазначене, з урахуванням приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір», Суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору Заявнику, оскільки в даному випадку відсутні умови, передбачені чинним законодавством України для вчинення Судом даної процесуальної дії, зокрема, предметом позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги недоведеність обставин, які перешкоджають сплаті судового збору в розумінні ст. 8 Закону України "Про судовий збір", клопотання Акціонерного товариства «ЗАВОД «МАЯК» про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про зміну предмета позову по справі №910/18255/21 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 123, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про судовий збір", Суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні клопотання Акціонерного товариства «ЗАВОД «МАЯК» про звільнення від сплати судового збору за подання до Господарського суду міста Києва заяви про зміну предмета позову Акціонерного товариства «ЗАВОД «МАЯК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГАТ» про стягнення заборгованості у розмірі 37 423 583 грн. 83 коп. та зобов`язання звільнити приміщення по справі №910/18255/21 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 13 грудня 2021 року

Суддя О.В. Чинчин