РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.11.2021Справа № 910/8443/21
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Газагропром"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Toshkent Ta`minot Tayorlov Savdo"

про стягнення 263 410,40 доларів США, що еквівалентно 7 224 846,79 грн.

При секретарі судового засідання: Радченко А.А.

Представники сторін:

від позивача: Басс О.О. - представник за ордером серія АА №0014487 від 19.10.2021;

Грушка В.І. представник за ордером серія АА №0015761 від 29.11.2021;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Газагропром" до товариства з обмеженою відповідальністю "Toshkent Ta`minot Tayorlov Savdo" про стягнення 263 410,40 доларів США, що еквівалентно 7 224 846,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Контракту № UA-UZ/09 від 12.03.2020 року в частині оплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 31.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.09.2021. Зобов`язано позивача в строк до 25.06.2021 через канцелярію Господарського суду міста Києва надати належним чином нотаріально завірені копії перекладу на російську мову копії ухвали про відкриття провадження у справі від 31.05.2021 у трьох примірниках та позовної заяви у двох примірниках; оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви (для огляду), оформлений з урахуванням ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документ, що є доказом правосуб`єктності відповідача (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру, тощо). Направити копію ухвали Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 року про відкриття провадження у справі № 910/8443/21 та позовну заяву, перекладені на російську мову для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, через Ташкенський міський економічний суд (м. Ташкент, вулиця Чупан-ата, буд. 6). Звернутися безпосередньо до відповідного судового органу Республіки Узбекистан, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших договірних держав, з судовим дорученням про вручення документів. Зупинено провадження у справі №910/8443/21 до 21.09.2021р., у зв`язку із зверненням із судовим дорученням про вручення судового документу чи повідомлення про неможливість такого вручення.

24.06.2021 на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 позивач подав документи з нотаріально завіреним перекладом.

01.07.2021 Господарський суд міста Києва звернувся до Ташкентського міського економічного суду з судовим дорученням про вручення судових документів відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Toshkent Ta`minot Tayorlov Savdo".

20.09.2021 на адресу суду від Ташкентського міського економічного суду надійшла ухвала №4-1001-2122/25878 від 21.08.2021 про неможливість виконати судове доручення Господарського суду міста Києва (Україна) про вручення ТОВ "Toshkent Ta`minot Tayorlov Savdo" судових документів по справі №910/8443/21.

В той же час, ухвалою №4-1001-2122/25878 від 21.08.2021 (справа №910/8443/21) Ташкентського міського економічного суду встановлено, що Ташкентським міським економічним судом постановлено ухвалу про прийняття доручення до провадження, призначено розгляд справи в судовому засіданні 26.08.2021. Однак, ТОВ "Toshkent Ta`minot Tayorlov Savdo" в судове засідання не з`явилося, хоча про дату та час судового засідання повідомлено належним чином, що підтверджується повідомленням відділу поштового зв`язку.

Для виконання судового доручення судове засідання було відкладено на 31.08.2021, ТОВ "Toshkent Ta`minot Tayorlov Savdo" повторно було повідомлено про час та місце судового засідання шляхом відправлення ухвали суду на електронну пошту товариства.

Таким чином, можливість виконання судового доручення про вручення судових документів Господарського суду міста Києва (Україна) ТОВ "Toshkent Ta`minot Tayorlov Savdo" відсутня.

В судове засідання 21.09.2021 позивач не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомляв, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином. Відповідач - не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 відкладено підготовче судове засідання у справі на 19.10.2021.

В судове засідання 19.10.2021 відповідач не з`явився.

Позивач не заперечував проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 30.11.2021.

В судове засіданні 30.11.2021 представник відповідача не з`явився.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Відповідач не скористалися наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно п.1 ч.1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Частиною 2 статті 4 угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності - учасниць Співдружності Незалежних Держав, компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода сторін про передачу спору до суду.

Відповідно до п.12.2 контракту, що будь-який спір, що виник відносно даного контракту або у зв`язку з ним, підлягає передачі на розгляд та остаточне вирішення в господарський суд країни позивача.

До цього договору застосовується матеріальне право країни позивача (п.12.4 контракту).

У зв`язку з вищезазначеним, даний спір підлягає розгляду в господарському суді м. Києва.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

12.03.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Газагропром" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Toshkent Ta`minot Tayorlov Savdo" (Республіка Узбекистан, Ташкент) (покупець) укладено контракт №UA-UZ/09.

Згідно з п.1.2 контракту продавець зобов`язується поставити, а покупець оплатити та прийняти м`ясопродукцію (далі по тексту - товар), виробництва підприємств України у відповідності до специфікацій, які є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із п. 6 статті 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до п.1.2 контракту на кожну окрему партію товару сторонами складається та підписується окрема специфікація, кожна з яких є невід`ємною частиною даного контракту.

Ціни на товар, купівля-продаж якого є предметом даного договору, зазначається в Специфікаціях до даного контракту, які є невід`ємною частиною даного контракту (п.2.1 контракту).

Відповідно до п.3.1 продавець поставляє товар на умовах FCA або CPT. Умови поставки узгоджуються сторонами на кожну окрему поставку в специфікації, які є невід`ємною частиною даного договору.

Датою відвантаження вважається дата передачі перевізнику, вказаному в CMR оформлення вантажної митної декларації на експорт з відмітками митного органу України (п.3.3 договору).

Як зазначено позивачем, на дату подання позову товариством з обмеженою відповідальністю "Газагропром" було здійснено 14 поставок товару, що підтверджується наявними в матеріалах справи специфікаціями, рахунками-фактурами (інвойсами).

Так, відповідно до специфікацій передбачено поставку товару, а саме: №1 від 12.03.2020 року на суму 55 600,00 дол. США, №2 від 16.03.2020 року на суму 55 600,00 дол. США, №3 від 27.03.2020 року на суму 59 400,00 дол. США, №4 від 15.05.2020 року на суму 56 000,00 дол. США, №5 від 18.05.2020 року на суму 54 000,00 дол. США, №6 від 05.06.2020 року на суму 54 000,00 дол. США, №7 від 05.06.2020 року на суму 55 600,00 дол. США, №8 від 10.06.2020 року на суму 56 610,24,00 дол. США, №9 від 10.06.2020 року на суму 54 400,00 дол. США, №10 від 10.06.2020 року на суму 56 667,60 дол. США, №11 від 17.06.2020 року на суму 58 000,00 дол. США, №12 від 25.06.2020 року на суму 58 000,00 дол. США, №13 від 06.07.2020 року на суму 55 800,00 дол. США, №14 від 06.07.2020 року на суму 55 800,00 дол. США.

Поставка товару по вищезазначеним специфікаціям здійснена позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR).

Будь-яких заперечень щодо якості чи кількості поставленого товару матеріали справи не містять.

Відповідно до п.5.1 контракту покупець здійснює передплату партії товару, згідно виставленого продавцем рахунку, в розмірі 100% її вартості протягом 3 (трьох) днів з моменту надання скан копій Інвойсу.

Оплата по даному контракту здійснюється покупцем на валютний рахунок продавця в доларах США (п.5.2 договору).

У випадку переплати покупцем згідно виставленого продавцем інвойсу, різниця враховується в рахунок майбутніх платежів. У разі недоплати покупцем згідно виставленого продавцем інвойсу, різниця вираховується з суми майбутніх платежів (п.5.4 договору).

Згідно з ч. 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Статтею 538 ЦК України передбачено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Частиною 1 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Оплату за поставлений товар відповідач здійснював з простроченням.

Позивачем направлялися відповідачу листи з проханням погасити заборгованість, а саме №812 від 26.11.2020, №812-2 від 26.01.2021, №812-3 від 11.06.2021.

Також, в матеріалах справи наявні підписані сторонами акти звірки взаємних розрахунків по контракту: станом на 26.01.2021 відповідно до якого заборгованість "Toshkent Ta`minot Tayorlov Savdo" на користь ТОВ "Газагропром" 226 287,60 дол. США та станом на 26.04.2021 - заборгованість становить 111 620,00 дол. США. Загальна сума поставленого товару (за період з 21.03.2020 по 14.07.2020 становить 780 877,84 дол. США).

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.08.2020 у справі №902/959/19, акт звіряння може бути доказом на підтвердження обставин, зокрема, наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Також, в матеріалах справи наявні банківські виписки, що підтверджують часткову оплату на загальну суму 725 077,84 дол. США.

Будь-яких інших доказів оплати товару чи його повернення позивачу матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за контрактом у відповідача перед позивачем в сумі 55 800,00 грн., що в гривневому еквіваленті станом на 25.05.2021 становить 1 530 487,98 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та не спростований відповідачем, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 207 610,40 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 25.05.2021 становить 5 694 358,81 грн. (нараховану по 10.01.2020).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 10.4 контракту передбачено, що у випадку не невиконання покупцем своїх зобов`язань по своєчасній оплаті товару, покупець сплачує на користь продавця пеню в розмірі 0,5% від загальної суми, вказаної в специфікації за кожний день прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що він є арифметично вірним, таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 207 610,40 грн., що в гривневому еквіваленті станом на 25.05.2021 становить 5 694 358,81 грн., а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню повністю.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 129, ч.2 ст. 178, ст.ст. 231, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1 Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Toshkent Ta`minot Tayorlov Savdo" (100175, Алмазаркский район, Узбекистан, м. Ташкент, вул. Кізгалдок, буд. 41, ІНН 306329139) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Газагропром" (02121, м. Київ, вулиця Харківське шосе, будинок 201-203, літ. « 2А», поверх 4, ) основний борг в розмірі 55 800 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот) дол. США 00 центів, що в гривневому еквіваленті станом на 25.05.2021 року становить 1 530 487 (один мільйон п`ятсот тридцять тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 98 коп., пеню в розмірі 207 610 (двісті сім тисяч шістсот десять) дол. США 40 центів, що в гривневому еквіваленті станом на 25.05.2021 року становить 5 694 358 (п`ять мільйонів шістсот дев`яносто чотири тисячі триста п`ятдесят вісім) грн. 81 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 108 372 (сто вісім тисяч триста сімдесят дві) грн. 70 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 09.12.2021 року.

Суддя С.М. Мудрий