ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 року м.Дніпро Справа № 908/3323/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Колесник Д.А.

представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 09.07.2021 року (повний текст складено 09.07.2021 року) у справі № 908/3323/20 (суддя Сушко Л.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Геокс, 01004, м. Київ, вул. Крутий Узвіз, 6/2-А

про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів у справі №908/3323/20

кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Геокс, 01004, м. Київ, вул. Крутий Узвіз, 6/2-А

боржник Державне підприємство Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, 72242, с. Таврія Веселівського району Запорізької області, вул. Центральна, 6,

розпорядник майна - Рудий Андрій Миколайович, вул. Тернопільська, буд. 18/2, кв. 102, м. Хмельницький, Україна, 29000,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.07.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Геокс, 01004, м. Київ, вул. Крутий Узвіз, 6/2-А про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів у справі №908/3323/20 задоволено.

3обов`язано керівника Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, (72242, с. Таврія Веселівського району Запорізької області, вул. Центральна, 6, ), вжити заходів по збору врожаю на земельних ділянках за кадастровим номером :03:025:0001, площею 1984,4609 га, яка знаходиться на території Таврійської сільської ради Веселівського району Запорізької області, та за кадастровим номером :04:001:0001 площею 1757,9872 га, яка знаходиться на території Таврійської сільської ради Веселівського району Запорізької області та належать Державному підприємству Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, 72242, с. Таврія Веселівського району Запорізької області, вул. Центральна, 6, .

Зобов`язано керівника Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, 72242, с. Таврія Веселівського району Запорізької області, вул. Центральна, 6, передати врожаї зернових та технічних культур на зберігання організації, яка має реальні можливості для зберігання.

Контроль за виконанням ухвали покладено на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Рудого Андрія Миколайовича.

Ухвала суду мотивована положеннями ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.137 ГПК України.

Суд зазначив, що захід забезпечення вимог кредиторів, який просить вжити заявник, є співмірним й адекватним заходом забезпечення вимог кредиторів, оскільки всі активи боржника повинні бути збережені, знаходитись у власності боржника та мають бути задіяні для виконання головної мети при проведенні процедури банкрутства залежно від подальшої її стадії. З метою забезпечення збереження майна боржника та забезпечення вимог кредиторів у даній справі на підставі ч.1 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства заява Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Геокс підлягає задоволенню.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю Батьківщина подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає на порушення судом норм процесуального права, що може привести до погіршення стану боржника, є реальною загрозою у задоволенні вимог кредиторів у даній справі.

Апелянт вказує, що на дату прийняття ухвали судом не було проведено попереднє засідання по справі №908/3323/20, не ухвалено реєстр вимог кредиторів з відповідними голосами. Суд задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, вийшов за межі своїх повноважень та порушив права інших кредиторів по справі, які також подавали заяви до боржника.

Скаржник просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 09.07.2021 року у справі №908/3323/20 про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у справі про банкрутство Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України. Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у даній справі.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Учасники провадження у справі не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку повноважних представників.

Враховуючи повідомлення апеляційним судом усіх учасників справи про час та місце судового засідання, приписи ч.ч. 11-13 ст. 270 ГПК України, а також те, що явка представників сторін в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності представників сторін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З матеріалів оскарження ухвали вбачається, що з заявою про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів до суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Геокс, яке подало у справу про банкрутство заяву про визнання його кредиторських вимог.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Геокс зазначав суду, що у нього є обґрунтовані підстави вважати, що новий врожай не буде зібраний, або буде зібраний невідомими особами, буде зіпсованим чи втраченим, і як наслідок, ліквідаційна маса банкрута не поповниться.

Правовою підставою для задоволення заяви вказано положення ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Метою забезпечення вимог кредиторів є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів кредиторів та інших учасників у справі про банкрутство від можливих недобросовісних дій із боку боржника чи інших учасників у справі про банкрутство з тим, щоб забезпечити кредиторам у справі про банкрутство погашення їх кредиторських вимог.

Забезпечення вимог кредиторів по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів боржника, або пов`язаних із ним інших осіб, зокрема щодо розпорядження належним боржнику майном.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення вимог кредиторів, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення вимог кредитора та обставинами справи, а також доказами, які наведені на підтвердження необхідності вжиття заходів до забезпечення прав кредиторів.

Задовольняючи клопотання, місцевий господарський суд виходив з обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності збереження майна боржника та приписів ч. 14 ст. 39, ч. 1 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства.

Проте, апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів необґрунтованим, передчасним та помилковим.

До заяви про забезпечення вимог кредиторів не надано жодних доказів, які-б підтверджували викладені в заяві обставини, зокрема щодо наявності у власності чи користуванні боржника земельних ділянок, іх площі та місцезнаходження, засіяння цих земельних ділянок сільськогосподарськими культурами, можливість втрати врожаю чи його відчуження на користь третіх осіб, а також неможливість у зв`язку з цим задоволення вимог кредиторів.

Чи мають відношення земельні ділянки з кадастровим номером :03:025:0001, :04:001:0001 до боржника, який їх правовий статус, судом не встановлено.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Геокс є необґрунтованою, а суду першої інстанції були відсутні правові підстави для її задоволення.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до положень ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Втім, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при її постановленні місцевий господарський суд обмежився лише переліченням доводів Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Геокс, викладених в заяві щодо забезпечення вимог кредиторів, які не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувана ухвала місцевого господарського суду вищенаведеним вимогам не відповідає, постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, які суд визнав встановленими, з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування та відмови у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Геокс про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Батьківщина на ухвалу господарського суду Запорізької області від 09.07.2021 року у справі № 908/3323/20 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 09.07.2021 року у справі 06.07.2020р. у справі № 908/3323/20 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Геокс про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.12.2021 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков