ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2021 р. Справа№ 12/4669

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - не з`явилися

відповідача - Мельник В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Левосюка Петра Миколайовича на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.10.2021

за заявою Левосюка Петра Миколайовича про скасування заходів забезпечення позову

у справі №12/4669 (суддя - Грачов В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертрейдкрейшн"

до Суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Левосюка Петра Миколайовича

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 Левосюк Петро Миколайович звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.10.2008 у справі №12/4669 шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача на його рахунках, а у разі їх відсутності, на його майно в межах суми ціни позову і судових витрат - 359250,60 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.10.2021 у справі №12/4669 відмовлено у задоволенні клопотання Левосюка Петра Миколайовича про скасування заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Левосюк Петро Миколайович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що потреба у заходах забезпечення позову відпала, адже 17.12.2008 було прийнято рішення по даній справі, виконавче провадження закінчено близько 12 років тому, а Левосюк Петро Миколайович втратив статус боржника та позбавлений можливості вільно розпоряджатися своїм майном, у зв`язку з чим наявний арешт застосований ухвалою суду від 30.10.2008 має бути скасований.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2021 апеляційну скаргу у справі №12/4669 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Левосюка Петра Миколайовича на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.10.2021 у справі №12/4669, справу призначено до розгляду на 30.11.2021.

26.11.2021 від представника Левосюка Петра Миколайовича надійшло клопотання про участь адвоката Мельника Василя Володимировича у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 задоволено клопотання представника Левосюка Петра Миколайовича про участь у судовому засіданні 30.11.2021 у справі №12/4669 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Позивач у встановлений процесуальний строк не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу положень ч. 2 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали.

В судовому засіданні 30.11.2021, що відбулося в режими відеоконференції, представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд оскаржувану ухвалу скасувати, задовольнити клопотання Левосюка Петра Миколайовича про скасування заходів забезпечення позову.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 16.11.2021.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

При цьому, відповідно до ч. 11 вказаної статті суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відтак враховуючи, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, зважаючи, що позивач належним чином повідомлений про розгляд справи судом, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника позивача за наявними матеріалами справи, які є достатніми для розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.10.2008, за заявою позивача, накладено арешт на грошові суми відповідача - суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Левосюка Петра Миколайовича на його рахунках, а в разі їх відсутності на його майно в межах суми ціни позову і судових витрат у розмірі 359250,60 грн.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.12.2008 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертрейдкрейшн» задоволено повністю, стягнуто з суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Левосюка Левосюка Петра Миколайовича 393467,40 грн боргу та 4072 грн судових витрат.

Вказуючи на те, що суд під час прийняття рішення у даній справі не вирішив питання про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.10.2008, у вересні 2021 року Левосюк Петро Миколайович звернувся до Господарського суду Черкаської області з клопотанням, в якому просив скасувати заходи забезпечення позову.

В обґрунтування поданого клопотання заявник відмітив, що 30.07.2009 виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 29.12.2008 у справі №12/4669 закінчено. Також заявник зазначив, що 05.03.2015 він припинив підприємницьку діяльність, про що наявний запис №5000162 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Господарський суд Черкаської області постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання Левосюка Петра Миколайовича виходив з того, що рішення Господарського суду Черкаської області від 17.12.2008, для забезпечення виконання якого вживались заходи забезпечення позову, набрало законної сили, звернене до виконання, однак виконано частково, відповідно, заходи забезпечення позову діють до повного виконання рішення.

Крім того суд звернув увагу заявника на те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

З такими висновками Господарського суду Черкаської області погоджується і колегія суддів та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Схожі за змістом положення містились в ст. 66 ГПК України в редакції чинній станом на час постановлення ухвали Господарського суду Черкаської від 30.10.2008 про накладення арешту.

За змістом цієї норми, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Статтею 145 ГПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При цьому, передбачене ст. 145 ГПК України право суду скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи залежить виключно від встановлення судом після вжиття заходів забезпечення позову обставин, які свідчать про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на те, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Згідно ч.ч. 7, 8 ст. 145 ГПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2008 на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 17.12.2008 видано наказ.

На адвокатський запит адвоката Мельника В.В. про наявність виконавчих проваджень щодо заявника, начальник відділу Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) повідомив, що на виконанні Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) перебували виконавчі провадження, де боржником був Левосюк Петро Миколайович :

- №9875877 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 30.10.2008 у справі №12/4669 про накладення арешту на все майно боржника, за яким 05.11.2008 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадженні та 20.11.2008 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у відповідній редакції);

- №11904202 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 29.12.2008 у справі №12/4669 про стягнення з боржника 397539 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертрейдкрейшн», за яким 06.03.2009 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадженні та 30.07.2009 - про повернення виконавчого документу стягувачу.

Згідно інформаційної довідки №271565322 від 20.08.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо фізичної особи Левосюка Петра Миколайовича вбачається, що в Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існує тип обтяження: арешт нерухомого майна за №8161758, що зареєстрований 07.11.2008 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі ухвали Господарського суду Черкаської області від 30.10.2008 у справі №12/4669 за заявою Відділу державної виконавчої служби Жашківського районного управління юстиції, об`єкт обтяження: все майно, яке належить Левосюку Петру Миколайовичу .

Отже, на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 17.12.2008 у даній справі було відкрито виконавче провадження, однак виконавчий документ було повернуто стягувачу без виконання.

Звертаючись до місцевого господарського суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову Левосюк Петро Миколайович не надає жодного доказу в підтвердження виконання рішення суду від 17.12.2008, для забезпечення якого вживались заходи забезпечення позову. Натомість стверджує про припинення зобов`язання у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця 05.03.2015.

Колегія суддів визнає безпідставними вказані доводи заявника, оскільки припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця не припиняє зобов`язань фізичної особи.

Так, відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Проте до підприємницької діяльності фізичних осіб, згідно ст. 51 ЦК України, застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Згідно ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, правові наслідки ліквідації юридичної особи не є тотожними правовим наслідкам припинення статусу фізичної особи як суб`єкта підприємницької діяльності, оскільки за фактом припинення юридична особа повністю втрачає свою правосуб`єктність, тоді як фізична особа залишається носієм прав та обов`язків.

Цивільний кодекс України не встановлює жодної особливості майна фізичної особи-підприємця. Воно залишається майном фізичної особи і без статусу підприємця, оскільки зобов`язання фізичної особи-підприємця не відрізняються у цьому плані від зобов`язань просто фізичної особи. Тому припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця не впливає на її цивільну правоздатність і не звільняє таку особу від обов`язку нести відповідальність за неналежне виконання зобов`язань, передбачених договором та/або законом, та не тягне за собою юридичних наслідків, подібних до тим, які настають при ліквідації юридичної особи.

З огляду на наведені норми, однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

За наведеного, фізична особа - Левосюк Петро Миколайович є належним боржником у даній справі та зобов`язаний надалі виконувати рішення Господарського суду Черкаської області від 17.12.2008.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній із сторін.

В рішенні Європейського суду «Пономарьов проти України» зазначено, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковим та такими, що підлягають виконанню, рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

З огляду на викладені обставини, наведені норми законодавства та враховуючи, що рішення Господарського суду Черкаської області від 17.12.2008, для забезпечення виконання якого вживалися заходи забезпечення позову, набрало законної сили, звернене до виконання, однак виконано частково, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні клопотання Левосюка Петра Миколайовича про скасування заходів забезпечення позову, оскільки в даному випадку, в силу положень ст. 145 ГПК України, заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Посилання скаржника, як підставу для скасування заходів забезпечення позову, на відсутність відкритого виконавчого провадження щодо нього та неможливість стягувача повторно звернутися до виконавчої служби, оскільки строк пред`явлення виконавчого документа до виконання минув, не приймаються судом до уваги, оскільки не впливають на нормативно-правову кваліфікацію обставин, з якими закон пов`язує можливість скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 145 ГПК України відмова у скасуванні заходів забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи та враховуючи, що Левосюком Петром Миколайовичем не доведено правомірності та підстав для скасування заходів забезпечення позову, апеляційний суд вважає, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 07.10.2021 у справі №12/4669 постановлена з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Левосюка Петра Миколайовича не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Левосюка Петра Миколайовича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.10.2021 у справі №12/4669 залишити без змін.

3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Левосюка Петра Миколайовича .

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 13.12.2021.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В.Андрієнко

С.І. Буравльов