СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Харків Справа № 917/799/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І. , суддя Крестьянінов О.О.

без участі представників сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Сікуна Сергія Олександровича (вх.№3076 Х/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 07.09.2021, ухвалене у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Киричук О.А., час проголошення рішення - не зазначено, дата складання повного тексту рішення - 07.09.2021, у справі № 917/799/21

за позовом фізичної особи-підприємця Сікуна Сергія Олександровича, с. Блощинці, Білоцерківський район, Київська обл.,

до Служби автомобільних доріг у Полтавській області, м. Полтава,

про стягнення 188 717, 94грн

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Сікун Сергій Олександрович звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Служби автомобільних доріг у Полтавській області про стягнення 181 717, 94грн майнової шкоди та 7 000, 00грн вартості висновків експерта.

На думку позивача, відповідачем, всупереч його обов`язків, ділянка автодороги Н-08 біля с. Бугаївка (Полтавська область) не була приведена в належний стан, а саме не була відчищена від нашарування снігу та льоду.

Окрім цього, позивач зазначає, що відповідачем своєчасно не був проведений ремонт автодороги Н-08 біля с. Бугаївка (Полтавська область), через що на день нанесення шкоди позивачу на дорозі залишалися дефекти у виді колій та вибоїн. Саме з цих причин, на думку позивача, його автомобіль разом з напівпричепом з`їхав з дороги в кювет та отримав ряд пошкоджень.

Таким чином, за твердженням позивача, майнову шкоду, завдану йому внаслідок ДТП, повинен відшкодувати відповідач.

За розрахунком позивача, загальний розмір нанесеної йому майнової шкоди складає 188 717, 94 грн, у тому числі, 143 453, 80грн матеріального збитку, завданого власнику автомобіля DAF XF 95.430 д.н.з. НОМЕР_1 (визначено згідно з висновком експертного дослідження № 24 від 24.02.2021), 38 264, 14грн матеріального збитку, завданого власнику напівпричепу Krone SDP д.н.з. НОМЕР_2 (визначено згідно з висновком експертного дослідження №25 від 24.02.2021), 7 000, 00грн - вартість складання висновків експертного дослідження №24 та №25 від 24.02.2021.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.09.2021 відмовлено в задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності позивачем належними та допустимим доказами протиправної поведінки відповідача, вини у заподіянні шкоди, наявності безпосереднього зв`язку між завданою шкодою та поведінкою відповідача.

Позивач з рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Полтавської області від 07.09.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю; стягнути з відповідача на користь позивача 181 717, 94грн майнової шкоди, 7 000, 00грн вартості висновків експерта, 7 076, 92грн судового збору і 27 967, 10грн витрат на правову допомогу.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення, не дочекавшись від позивача відповіді на відзив, чим позбавив позивача можливості висловити свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень.

На думку апелянта, між бездіяльністю відповідача і заподіяною шкодою має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок, а відповідач є належним суб`єктом відшкодування шкоди позивачу.

У зв`язку із тим, що, як вказує апелянт, суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення, не дочекавшись від позивача відповіді на відзив, апелянт просить долучити до матеріалів справи додаткові докази: відповідь на претензію від ТОВ «Спец Комплект Постач» вих.№8196/5 від 10.06.2021, дві фотокартки, доказ виклику відповідача на проведення експертних досліджень.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у даному випадку апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за таких підстав, відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Сікуна Сергія Олександровича на рішення Господарського суду Полтавської області від 07.09.2021 у справі № 917/799/21 та постановлено здійснити її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи; встановлено відповідачу строк до 01.11.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 01.11.2021 для подання заяв і клопотань.

Копії ухвали апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження були надіслані сторонам на їх адреси, зазначені в матеріалах справи та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та вручені, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

27.10.2021 від Служби автомобільних доріг у Полтавській області надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №12357), зазначає, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки ділянка автомобільної дороги загального користування державного значення Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (через м. Кременчук) Маріуполь, на якій сталася ДТП, станом на дату ДТП, перебувала на експлуатаційному утриманні ТОВ «Спец Комплект Постач» на підставі договору про закупівлю послуг за державні кошти №138-01-20 від 17.06.2020, а позивачем, у свою чергу, не доведено, якими конкретно діями чи бездіяльністю Служби автомобільних доріг у Полтавській області спричинено ДТП і чи знаходяться вони у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП.

Крім того, відповідач зазначає, що Служба автомобільних доріг у Полтавській області не повідомлялася про факт ДТП, а її представники не викликалися для оформлення матеріалів ДТП; відносно посадових осіб Служби автомобільних доріг у Полтавській області - балансоутримувача автомобільної дороги, на якій сталася ДТП, не складалося ні протоколів, ні постанов, що підтверджує відсутність порушень з боку Служби автомобільних доріг у Полтавській області, а, отже, відповідно і виключає вину.

Відповідач вважає, що матеріалами справи підтверджується наявність вини у виникненні ДТП в діях водія.

Також Служба автомобільних доріг у Полтавській області зазначає, що її не було залучено до розгляду справи №527/549/21 про адміністративне правопорушення щодо водія автомобіля, а долучені до матеріалів справи висновки експертного дослідження складено без виклику представників Служби автомобільних доріг у Полтавській області та ТОВ «Спец Комплект Постач» для проведення візуального огляду та перевірки технічного стану транспортних засобів.

З огляду на викладене, просить залишити рішення Господарського суду Полтавської області від 07.09.2021 у справі №917/799/21 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вирішуючи питання прийняття наданих позивачем додаткових доказів: відповідь на претензію від ТОВ «Спец Комплект Постач» вих.№8196/5 від 10.06.2021, дві фотокартки, доказ виклику відповідача на проведення експертних досліджень, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, за загальним правилом, усі докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень мають бути подані учасниками справи до суду першої інстанції, а до суду апеляційної інстанції додаткові докази подаються у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв у вирішенні питання про прийняття судом апеляційної інстанції таких доказів матиме наслідком порушення приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень статті 80 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Однак, позивачем не надано доказів неможливості подання разом з позовом: відповіді на претензію від ТОВ «Спец Комплект Постач» вих.№8196/5 від 10.06.2021, двох фотокарток, доказів виклику відповідача на проведення експертних досліджень, з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Дані докази були додані позивачем до відповіді на відзив на позовну заяву, яку, на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно не дочекався і прийняв оскаржуване рішення.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №917/799/21.

За частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оскаржуване рішення було прийнято судом 07.09.2021, з урахуванням відпустки судді Киричук О.А.

Отже, у суду біли відсутні підстави ще відкладати питання щодо прийняття рішення у справі.

Разом з тим, апелянт не наводить суду, яким чином неприйняття судом наданих ним додаткових доказів вплинуло на кваліфікацію спірних правовідносин.

У відповіді на претензію ТОВ «Спец Комплект Постач» зазначено, що відсутні докази щодо виникнення ДТП з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільної дороги, допущеного з вини ТОВ «Спец Комплекст Постач», а згідно практики Верховного Суду, відповідачем має бути Служба автомобільних доріг у відповідній області.

Однак, у даному випадку, позов і пред`явлено Службі автомобільних доріг у Полтавській області, і судом першої інстанції не було встановлено, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Надані апелянтом фотографічні зображення ділянки дороги жодним чином не підтверджують обставин ДТП, оскільки на цих зображеннях мають місце лише певні ділянки дороги (не вбачається, які саме і якої дороги), як і не вбачається, коли ці зображення були здійснені.

А надана апелянтом роздруківка електронного повідомлення №000348 від 16.02.2021, яке було надіслано Керівнику Укравтодор Полтавська обл, не містить змісту надісланого повідомлення, відтак, не підтверджує жодних обставин у справі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не приймає надані позивачем додаткові докази: відповідь на претензію від ТОВ «Спец Комплект Постач» вих.№8196/5 від 10.06.2021, дві фотокартки, докази виклику відповідача на проведення експертних досліджень, і здійснює розгляд апеляційної скарги за наявними і поданими суду першої інстанції доказами.

Відповідно до частини 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

В силу статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, фізична особа-підприємець Сікун Сергій Олександрович є власником автомобіля DAF XF 95.430 д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепу Krone SDP д.н.з. НОМЕР_2 .

01.02.2021 відповідно до заявки №ТР000092 від 29.01.2021 та товарно- транспортної накладної № 24ПТ020101 від 01.02.2021, автомобіль позивача з напівпричепом здійснював перевезення вантажу з м. Біла Церква (Київська область) до м. Горишні Плавні (Полтавська область).

02.02.2021 року на ділянці автодороги Н-08 біля с. Бугаївка (Полтавська область) автомобіль позивача DAF XF 95.430 д.н.з. НОМЕР_1 разом з напівпричепом Krone SDP д.н.з. НОМЕР_2 потрапив у ДТП.

26.04.2021 Глобинський районний суд Полтавської області розглянув адміністративний матеріал щодо даного ДТП та виніс постанову у справі №527/549/21, якою постановив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суд встановив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 02.02.2021 близько 01:00год., ОСОБА_1 , на а/д Н-08 в с. Бугаївка, керуючи вантажним автомобілем DAF, д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом д.н.з. НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, а також особливості вантажу що перевозяться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, допустив виїзд на смугу зустрічного руху з подальшим з`їздом в кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги п.п. 12.1, 12.2, 11 Правил дорожнього руху України. У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив суду, що 02.02.2021 близько 01:00 год. він керував транспортним засобом з м. Біла Церква в напрямку м. Кременчук та у с. Бугаївка його транспортний засіб різко скинуло у кювет. Разом з тим, ДТП сталося не у зв`язку з порушенням ним Правил дорожнього руху, а у зв`язку з тим, що проїзна частина перебувала у неналежному стані через ями та її неочищеність, у зв`язку з чим, на дорозі була ожеледиця. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення він пояснював вказані обставини працівнику поліції, разом з тим, їх не було прийнято до уваги. У судовому засіданні досліджені наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2021 року серії ДПР 18 №246578; схема місця ДТП; фотознімки з місця ДТП. З досліджених в ході судового розгляду доказів вбачається, що у схемі ДТП працівником поліції зазначено, що недоліки в утриманні вулично-шляхової мережі відсутні. Проте, як вбачається з фотознімків з місця ДТП, на ділянці дороги, де трапилося ДТП, дорожнє покриття мас дефекти у вигляді колій та вибоїн. Отже, відомості, зазначені у схемі ДТП, не відповідають фактичним обставинам. Крім того, як вбачається з дослідженої в ході судового розгляду довідки Українського гідрометеорологічного центру № 01-18/439 від 23.03.2021, на автомобільній дорозі Н-08 в с. Бугаївка Глобинського району Полтавської області, висота снігового покриву на 08:00год. ранку 7 см, на дорогах місцями ожеледиця. Приймаючи до уваги те, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 було порушено вимоги п.п. 12.1, 12.2, 11 Правил дорожнього руху України, а також, що його дії знаходилися в причинному зв`язку з даною пригодою, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На думку позивача, відповідачем всупереч його обов`язків ділянка автодороги Н-08 біля с. Бугаївка (Полтавська область) не була приведена в належний стан, а саме, не була відчищена від нашарування снігу та льоду.

Окрім цього, позивач зазначає, що відповідачем своєчасно не був проведений ремонт автодороги Н-08 біля с. Бугаївка (Полтавська область), через що на день нанесення шкоди позивачу на дорозі залишалися дефекти у виді колій та вибоїн. Саме з цих причин, на думку позивача, його автомобіль разом з напівпричепом з`їхав з дороги в кювет та отримав ряд пошкоджень.

Таким чином, за твердженням позивача, майнову шкоду, завдану позивачу внаслідок ДТП, повинен відшкодувати відповідач.

За розрахунком позивача, загальний розмір нанесеної позивачу майнової шкоди складає 188 717, 94грн, у тому числі:

143 453, 80грн матеріального збитку, завданого власнику автомобіля DAF XF 95.430 д.н.з. НОМЕР_1 (визначено згідно з висновком експертного дослідження № 24 від 24.02.2021)

38 264, 14грн матеріального збитку, завданого власнику напівпричепу Krone SDP д.н.з. НОМЕР_2 (визначено згідно з висновком експертного дослідження № 25 від 24.02.2021)

7 000, 00грн вартість складання висновків експертного дослідження № 24 та № 25 від 24.02.2021.

05.03.2021 на адресу відповідача позивачем була направлена претензія про відшкодування шкоди.

У відповіді на претензію зазначено, що відповідальність за нанесену шкоду несе ТОВ СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ, як особа, на експлуатаційному утриманні якої перебувала ділянка автомобільної дороги загального користування державного значення Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (через м. Кременчук)-Маріуполь, на якій сталася ДТП .

Не погоджуючись із цим, зазначаючи, що у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами, позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Служби автомобільних доріг у Полтавській області про стягнення 188 717, 94грн, у тому числі, майнова шкода у сумі 181 717, 94грн, вартість висновків експерта у сумі 7 000, 00грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із виникненням ДТП за участю транспортного засобу позивача, завдану майнову шкоду якому, на думку позивача, має відшкодувати відповідач.

За загальними положеннями статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до положень частини першої статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 Цивільного кодексу України, за змістом якої, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди.

Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №902/320/17.

Як вказує позивач, факт належності автомобіля та напівпричепу позивачу підтверджується технічними паспортами; факт здійснення перевезення вантажу автомобілем позивача підтверджується заявкою №ТР000092 від 29.01.2021 та товарно-транспортною накладною №24ПТ020101 від 01.02.2021; факт потрапляння автомобіля позивача в ДТП, а також факт перебування автодороги Н-08 біля с. Бугаївка (Полтавська область) в неналежному стані підтверджується постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 26.04.2021; факт наявності на автодорозі Н-08 біля с. Бугаївка (Полтавська обл.) нашарувань снігу та ожеледиці підтверджується довідкою Українського гідрометеорологічного центру №01-18/439 від 23.03.2021; розмір, нанесеної позивачу майнової шкоди, підтверджується висновками експертного дослідження №24 від 24.02.2021 та №25 від 24.02.2021.

Судова колегія зазначає, що статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного та зручного руху транспортних засобів.

За змістом статті 7 цього Закону, автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності.

Відповідно до положень статті 10 Закону України «Про автомобільні дороги», управління автомобільними дорогами загального користування здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Основними обов`язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відповідно до державних будівельних норм і стандартів, а також переліків об`єктів та обсягів бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт автомобільних доріг загального користування, затверджених Кабінетом Міністрів України; здійснення контролю за станом автомобільних доріг загального користування державного значення, виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і здійснення заходів щодо їх ліквідації (стаття 11 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Відповідно до пункту 3 статті 13 Закону України «Про автомобільні дороги», орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

Пунктом 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 10.09.2014 №439, передбачено, що Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства.

Основними завданнями Укравтодору є реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування, здійснення управління об`єктами державної власності (пункт 3 Положення).

Разом з тим, як зазначено вище, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як вбачається із матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 246578 від 02.02.2021 зазначена така інформація: 02.02.2021 року близько 01:00год., ОСОБА_1 , на а/д Н-08 в с. Бугаївка, керуючи вантажним автомобілем ОАБ, д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, а також особливості вантажу, що перевозяться і стан транспортного засобу щоб мати змогу постійно контролювати його рух, допустив виїзд на смугу зустрічного руху з подальшим з`їздом в кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги п.п. 12.1, 12.2, 11 Правил дорожнього руху України.

У графі Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення водієм зазначено З протоколом погоджуюсь.

Водночас 26.04.2021 Глобинський районний суд Полтавської області розглянув адміністративний матеріал щодо даного ДТП та виніс постанову, якою провадження у справі закрив через відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення.

Серед іншого в ході розгляду справи суд встановив, що на ділянці дороги, де трапилося ДТП, дорожнє покриття має дефекти у виді колій та вибоїн. Крім того, як вбачається з дослідженої в ході судового розгляду довідки Українського гідрометеорологічного центру № 01-18/439 від 23.03.2021 року на автомобільній дорозі Н-08 в с. Бугаївка Глобинського району Полтавської області станом на 02.02.2021 висота снігового покриву на 08:00 год. ранку 7 см, на дорогах місцями ожеледиця.

Крім того, у постанові Глобинського районного суду Полтавської області від 26.04.2021 у справі № 527/549/21 зазначається наступне: В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив суду, що 02.02.2021 близько 01:00год. він керував транспортним засобом в м. Біла Церква в напрямку м. Кременчук та у с. Бугаївка його транспортний засіб різко скинуло у кювет. Разом з тим, ДТП сталося не у зв`язку з порушенням ним правил дорожнього руху, а у зв`язку з тим, що проїзна частина перебувала у неналежному стані через ями та її неочищеність, у зв`язку з чим, на дорозі була ожеледиця. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення він пояснював вказані обставини працівнику поліції, разом з тим їх не було прийнято до уваги.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про суперечливість і розбіжність наявних у матеріалах справи доказів, і іх недостатній взаємний зв"язок у сукупності, що свідчить про недоведення позивачем факту, що дорожньо-транспортна пригода (внаслідок якої транспортному засобу була завдана шкода) сталася саме з вини Служби автомобільних доріг у Полтавській області, а також відсутністю причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача із заподіяною шкодою.

Колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи апелянта, що постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 26.04.2021 встановлені факти, що на автомобільній дорозі Н-08 в с. Бугаївка Глобинського району Полтавської області, де сталося ДТП, дорожнє покриття має дефекти у вигляді колій та вибоїн, а також, що 02.02.2021 висота снігового покриву на 08:00год. складала 7см, на дорогах місцями ожеледиця, виходячи з такого.

Відповідно до частини 5 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиція при встановленні фактів судовим рішенням у іншій справі має місце лише тоді, коли в у ній брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 18.12.2019 у справі №761/29966/16-ц.

Служба автомобільних доріг у Полтавській області не брала участі у справі № 527/549/21 про адміністративне правопорушення, отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав в даному випадку для звільнення позивача від доказування.

Поряд з цим, постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 26.04.2021 не встановлено протиправної поведінки Служби автомобільних доріг у Полтавській області у заподіянні транспортному засобу позивача шкоди, як і не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача із заподіяною шкодою, у тому числі, судом не було встановлено причинно-наслідковий зв`язок між станом дорожнього покриття та дорожньо-транспортною пригодою.

Матеріали справи не містять схему місця ДТП, фотознімків з місця ДТП.

Позивачем не спростовано належними і допустимими доказами обставини, які зазначені у протоколі відносно дій водія, що він не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, а також особливості вантажу, що перевозяться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, допустив виїзд на смугу зустрічного руху з подальшим з`їздом в кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

У графі Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення водієм зазначено З протоколом погоджуюсь.

Так, підпункт б пункт 2.3. Правил дорожнього руху встановлює, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пунктів 12.1-12.3 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Довідку Українського гідрометеорологічного центру від 23.03.2021 за вих.№01-18/439 судова колегія не розцінює як належний та допустимий доказ у справі на підтвердження позовних вимог, оскільки, як зазначено у довідці, на автомобільній дорозі Н-08 в с. Бугаївка Глобинського району Полтавської області метеорологічної станції немає; центром не ведуться спостереження за станом доріг.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позивачем відповідно до положень статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України належними та допустимими доказами не доведено наявності підстав для відшкодування відповідачем майнової шкоди.

Разом з тим, як вказує відповідач, і матеріалами справи зазначене не спростовується, відносно посадових осіб Служби автомобільних доріг у Полтавській області - балансоутримувача автомобільної дороги, на якій сталася ДТП, не складалося ні протоколів, ні постанов, що свідчить про недоведеність матеріалами справи наявності порушень з боку Служби автомобільних доріг у Полтавській області

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Сікуна Сергія Олександровича слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 07.09.2021 у справі №917/799/21 без змін.

Виходячи з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 256, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Сікуна Сергія Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 07.09.2021 у справі №917/799/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 10.12.2021

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя О.О. Крестьянінов