номер провадження справи 34/123/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
07.12.2021 Справа № 908/1746/21
Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,
при секретареві судового засідання Балицькій Ю.І.,
розглянувши матеріали справи № 908/1746/21 та заяву від 15.11.2021 Комунального закладу «Степногірська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1746/21
про стягнення 911 441 грн 48 коп.

За участю уповноважених представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився
СУТЬ СПОРУ:
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями під 15.06.2021 справу № 908/1746/21 передано па розгляд судді Науменку А.О.
Справу № 908/1746/21 розглянуто в загальному провадженні.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.11.2021 (повний текст складено 19.11.2021) у справі № 908/1746/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства «МВСТРОЙ», ідентифікаційний код юридичної особи 42496516 (71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Степова буд. 4) на користь Комунального закладу «Степногірська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, ідентифікаційний код юридичної особи 26251299 (71611, Запорізька область, Василівський район, смт. Степногріськ, вул. Українки, 2) 875 626 грн 00 коп. збитків, 17 625 грн 73 коп. пені, 9 870 грн 41 коп. штрафу 13546 грн 83 коп. судового збору В іншій частині позовних вимог щодо стягнення 8319 грн 34 коп. пені та 124 грн 79 коп. судового збору відмовлено

16.11.2021 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової заяви раніше визначеному складу суду від 16.11.2021 заяву визначено для розгляду судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.11.2021 у справі № 908/1746/21 заяву від 15.11.2021 Комунального закладу «Степногірська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1746/21 залишено без руху. Надано заявникові строк для усунення недоліків заяви протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали суду, надавши суду: докази направлення листом з описом вкладення копії заяви про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї документами відповідачеві.

Ухвалу вручено заявникові 20.11.2021.

30.11.2021 від заявника до суду надійшло клопотання про усунення недоліків заяви, до якої додано докази направлення листом з описом вкладення копії заяви про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї документами відповідачеві.

Таким чином, позивачем усунені недоліки поданої заяви.

Ухвалою Господарського суду запорізької області від 30.11.2021 у справі № 908/1746/21 прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1746/21 на 07.12.2021 о 12 год. 00 хв., про що всі учасники судового процесу були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 07.12.2021 звукозапис судового засідання не здійснювався, у зв`язка з неявкою представників сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За наслідками удового засідання судом прийнято додаткове рішення про часткове задоволення заяви.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України

1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

5. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Так, позивачем заявлено до стягнення витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп.

У позові позивач вказував на попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат 10 000 грн 00 коп. витрат на правову допомогу.

Позов було підписано представником позивача адвокатом Лишенко С.С. на підставі ордеру № 1046635 від 10.06.2021.

В судовому засіданні 09.11.2021 з розгляду справи № 908/1746/21, в якому судом ухвалено рішення про часткове задоволення позову, адвокат позивача у т.ч. підтримав вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Стаття 627 ЦК України закріплює принцип свободи договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічні положення містяться у ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічну правову позиції викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Так, згідно з позовною заявою позивач, відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України зазначав про попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн 00 коп.

Позовна заява та інші документи у справі підписані адвокатом Лишенко С.С. на підставі ордеру № 1046635 від 10.06.2021 та договору № сзш/2021 про надання юридичних послуг від 22.04.2021.

В судовому засіданні 09.11.2021 з розгляду справи № 908/1746/21, в якому судом ухвалено рішення про часткове задоволення позову, адвокат позивача у т.ч. підтримав вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу, просив стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу, заяву про стягнення яких буде подано після ухвалення рішення суду у даній справі.

22.04.2021 Комунальним закладом «Степногірська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області укладено з Адвокатським об`єднанням «Юрлюкссервіс» в особі керуючого Лишенко С.С. договір № сзш/2021 про надання юридичних послуг в обсязі та на умовах передбачених договором.

Відповідно до п. 4.1 договору вартість ведення справи у суді першої інстанції становить 10 000 грн 00 коп.

За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднання юридичної допомоги та її вартість (п. 4.3 договору).

Договір підписаний з боку обох сторін та скріплений печатками.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується представництво інтересів позивача адвокатом Лишенком С.С.

09.11.2021 сторонами за договором складений акт приймання-передачі послуг за договором про надання правової допомоги.

Згідно з актом, виконавець (адвокатське об`єднання ) передав, а замовник (позивач у даній справі) прийняв послуги з професійної правничої допомоги у справі № 908/1746/21 в Господарсьткому суді Запорізької області, загальна вартість послуг 10000 грн 00 коп., без ПДВ. Підписанням цього акту сторони підтверджують факт належного надання послуг виконавцем відповідно до положень договору та його додатків. Замовник не має претензій до виконавця стосовно наданих послуг. Акт є невід`ємною частиною договору.

Акт підписаний з боку обох сторін та скріплений печатками.

Сторонами врегульовано порядок оплати наданих послуг.

Правомірність та дійсність понесення відповідних витрат підтверджується матеріалами справи.

Згідно з банківською випискою, на даний час позивачем сплачено адвокатському об`єднанню 8700 грн 00 коп.

При цьому, суд враховує, що розмір судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється згідно з умовами договору про надання правової допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає, що 10 000 грн 00 коп. становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі, однак, враховуючи, що позов у даній справі задоволено частково, а згідно зі ст. 129 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на позивача підлягають стягненню 9 908 грн 72 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні заяви щодо стягнення 91 грн 28 коп. витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву від 15.11.2021 Комунального закладу «Степногірська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1746/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «МВСТРОЙ», ідентифікаційний код юридичної особи 42496516 (71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Степова буд. 4) на користь Комунального закладу «Степногірська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, ідентифікаційний код юридичної особи 26251299 (71611, Запорізька область, Василівський район, смт. Степногріськ, вул. Українки, 2) 9 908 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісім) грн 72 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Відмовити у задоволенні заяви щодо стягнення 91 грн 28 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення може бути оскаржено.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове судове рішення складено та підписано 09.12.2021.

Суддя А.О. Науменко