ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/538/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання за дорученням головуючого судді: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м. Запоріжжя не з`явився;

від Державного підприємства Миколаївський авіаремонтний завод НАРП, м. Миколаїв

- не з`явився;

від Приватного акціонерного товариства РОКС, м. Київ не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя про стягнення витрат на правничу допомогу від 02.12.2021 року вх. №4605/21

за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2021 року, м. Миколаїв, суддя Ржепецький В.О., повний текст рішення складено та підписано 24.09.2021 року

у справі № 915/538/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м. Запоріжжя

до відповідача 1 Державного підприємства Миколаївський авіаремонтний завод НАРП, м. Миколаїв

відповідача 2 Приватного акціонерного товариства РОКС, м. Київ

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору поставки, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Державного підприємства Миколаївський авіаремонтний завод НАРП, м. Миколаїв та Приватного акціонерного товариства РОКС, м. Київ, у якому просило суд визнати незаконними та скасувати рішення Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», м. Миколаїв від 19.02.2021 року № 4 про відхилення конкурсної пропозиції учасника Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м. Запоріжжя за закупівлею «Prozorro» №UA-2021-01-20-006274-b та рішення Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», м. Миколаїв від 11.03.2021 року №8 про обрання переможцем у закупівлі «Prozorro» №UA-2021-01-20-006274-b Приватного акціонерного товариства РОКС, м. Київ; визнати недійсним договір поставки від 17.03.2021 року №47-21, укладений між Приватним акціонерним товариством «РОКС», м. Київ та Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», м. Миколаїв за результатами закупівлі в електронній системі закупівель «Prozorro» №UA-2021-01-20-006274-b; вирішити питання про відшкодування позивачу за рахунок відповідачів судових витрат, у тому числі і витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2021 року у справі №915/538/21 (суддя Ржепецький В.О.) у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м. Запоріжжя до Державного підприємства Миколаївський авіаремонтний завод НАРП, м. Миколаїв та Приватного акціонерного товариства РОКС, м. Київ відмовлено у повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м. Запоріжжя з рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило суд рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2021 року у справі № 915/538/21 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя до Державного підприємства Миколаївський авіаремонтний завод НАРП, м.Миколаїв та Приватного акціонерного товариства РОКС, м. Київ про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору поставки задовольнити у повному обсязі, а також вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме, відшкодувати позивачу за рахунок відповідачів судові витрати, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2021 року у справі № 915/538/21 задоволено; рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2021 року у справі №915/538/21 скасовано; позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м. Запоріжжя задоволено; визнано незаконним та скасовано рішення Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», м. Миколаїв від 19.02.2021 року № 4 про відхилення конкурсної пропозиції учасника Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м. Запоріжжя за закупівлею «Prozorro» №UA-2021-01-20-006274-b; визнано незаконним та скасовано рішення Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», м. Миколаїв від 11.03.2021 року №8 про обрання переможцем у закупівлі «Prozorro» №UA-2021-01-20-006274-b Приватного акціонерного товариства РОКС, м. Київ; визнано недійсним договір поставки від 17.03.2021 року №47-21, укладений між Приватним акціонерним товариством «РОКС», м. Київ та Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», м. Миколаїв за результатами закупівлі в електронній системі закупівель «Prozorro» №UA-2021-01-20-006274-b; вирішено питання про розподіл судових витрат.

02.12.2021 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя надійшла заява (вх. №4605/21), у якій позивач просив суд апеляційної інстанції стягнути з відповідачів по справі на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

В обґрунтування вказаної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя зазначає, що представником заявника під час подання ним апеляційної скарги було зазначено про те, що плануються витрати на правову допомогу, пов`язані із представництвом інтересів позивача у судових засіданнях та підготовкою документів. При цьому, заявник зауважує, що розмір судових витрат є співмірним з обсягом наданих послуг.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу Товариство з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя надало такі документи:

- копію рахунку-фактури №СФ-0000179 від 29.11.2021 року;

- копію платіжного доручення № 900 від 29.11.2021 року;

- копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 29.11.2021 року №ОУ-0000179;

- копію розрахунку гонорару (додаток до Акту-приймання передачі №ОУ-0000179 від 29.11.2021 року);

- копію договору доручення про надання правової допомоги;

- копію додаткової угоди до договору доручення про надання правової допомоги;

- копію свідоцтва №ЗП001567 від 28.02.2018 року про право на зайняття адвокатською діяльністю;

- копію ордера адвоката про надання правничої допомоги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя про стягнення витрат на правничу допомогу від 02.12.2021 року вх. №4605/21 призначено до судового розгляду.

Відповідачі по справі своїм правом щодо надання письмових заперечень на подану до Південно-західного апеляційного господарського суду заяву Товариством з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя про стягнення витрат на правничу допомогу не скористалися, що не перешкоджає розгляду вказаної заяви судом апеляційної інстанції.

В судове засідання представники учасників справи не з`явились, про дату та час розгляду заяви повідомлені належним чином шляхом направлення копії ухвали суду про призначення заяви до розгляду на електронну адресу таких осіб.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням викладеного, оскільки судом апеляційної інстанції було створено всі необхідні умови для розгляду заяви, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду заяви, явка сторін до суду ухвалою не визнавалася обов`язковою, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, строк розгляду заяви є скороченим і добігає кінця, учасники справи мали можливість подати всі необхідні клопотання та заяви, висловити свої позиції щодо заяви, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представників сторін.

Обговоривши доводи та вимоги заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя про стягнення витрат на правничу допомогу від 02.12.2021 року вх. №4605/21, судова колегія вважає, що вказана заява є обґрунтованою, підлягає задоволенню у повному обсязі, з огляду на таке.

Приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду;

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ст. 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Разом з тим, положеннями п. 2 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат (така ж правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі об`єднаної палати від 03.10.2019 зі справи № 922/445/19).

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам ст.75-79 Господарського процесуального кодексу України.

Так, колегією суддів встановлено, що представником Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м. Запоріжжя в суді апеляційної інстанції була адвокат Карабак В.А., відповідно до ордеру АР №1039342, виданого Адвокатським Бюро «Сергія Жечева» адвокату Карабак В.А. на підставі договору від 01.02.2021 року.

При цьому, Товариством з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м. Запоріжжя під час подання ним до апеляційного господарського суду апеляційної скарги, серед інших вимог, було зазначено про необхідність вирішення судом питання про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, ці вимоги були підтримані в ході апеляційного перегляду справи.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2021 року у справі № 915/538/21 задоволено; рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2021 року у справі №915/538/21 скасовано; позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м. Запоріжжя задоволено; визнано незаконним та скасовано рішення Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», м. Миколаїв від 19.02.2021 року № 4 про відхилення конкурсної пропозиції учасника Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м. Запоріжжя за закупівлею «Prozorro» №UA-2021-01-20-006274-b; визнано незаконним та скасовано рішення Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», м. Миколаїв від 11.03.2021 року №8 про обрання переможцем у закупівлі «Prozorro» №UA-2021-01-20-006274-b Приватного акціонерного товариства РОКС, м. Київ; визнано недійсним договір поставки від 17.03.2021 року №47-21, укладений між Приватним акціонерним товариством «РОКС», м. Київ та Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», м. Миколаїв за результатами закупівлі в електронній системі закупівель «Prozorro» №UA-2021-01-20-006274-b; вирішено питання про розподіл судових витрат.

02.12.2021 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя надійшла заява (вх. №4605/21), у якій позивач просив суд апеляційної інстанції стягнути з відповідачів по справі на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн., яка була направлена на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду поштою 30.11.2021 року, що вбачається з поштового конверту, в якому остання надійшла на адресу суду, тобто протягом строку, визначеного ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, а також з доданих заявником до заяви, що розглядається, доказів, 01.02.2021 року між позивачем у справі та Адвокатським Бюро «Сергія Жечева» було укладено договір-доручення про надання правової допомоги, відповідно до якого предметом даного договору є надання Адвокатським бюро усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

У вказаному вище договорі адвокат та клієнт передбачили всі необхідні істотні умови, дійшли щодо їх згоди, посвідчили його укладення власними підписами та печатками.

За додатковою угодою №1 до договору-доручення про надання правової допомоги від 01.02.2021 року сторони погодили вартість надання правової допомоги, яка розмежована за видом юридичних послуг з урахуванням вартості за кожну послугу.

На підставі вказаного вище договору про надання правничої допомоги та додаткової угоди до нього, адвокату Карабак В.А., яка на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП001567 має право на заняття адвокатською діяльністю, Адвокатським Бюро «Сергія Жечева» було видано ордер АР №1039342.

З копії акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 29.11.2021 року №ОУ-0000179 та розрахунку суми гонорару (додаток до акту-приймання передачі №ОУ-0000179 від 29.11.2021 року) вбачається, що загальна сума гонорару за надану правову допомогу складає 8000 грн., зокрема, за підготовку апеляційної скарги на оскаржуване рішення сума гонорару складає 5000 грн., за участь у судовому засіданні 29.11.2021 року у суді апеляційної інстанції 3000 грн. Вказаний вище акт підписано та скріплено печатками сторін.

На виконання рахунку фактури від 29.11.2021 року №СФ-0000179, Товариство з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя сплатило Адвокатському Бюро «Сергія Жечева» 8000 грн. за надання правової допомоги згідно акту від 29.11.2021 року №ОУ-0000179.

Отже, у зв`язку із розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2021 року у справі № 915/538/21 Товариство з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя фактично понесло витрати на правничу (правову) допомогу адвоката, виплативши винагороду за представництво його інтересів в апеляційному суді, відповідно до укладеного договору про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням та додаткової угоди до нього у загальній сумі 8000 грн.

Своїм правом щодо надання до суду клопотання про зменшення заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу наданої адвокатом, Державне підприємство Миколаївський авіаремонтний завод НАРП, м. Миколаїв та Приватне акціонерне товариство РОКС, м. Київ не скористалися, що не перешкоджає розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя про стягнення витрат на правничу допомогу від 02.12.2021 року вх. №4605/21 судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

При цьому, будь-яких заперечень щодо заявленої до стягнення суми або її обґрунтованості, й розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката, від Державного підприємства Миколаївський авіаремонтний завод НАРП, м. Миколаїв та Приватного акціонерного товариства РОКС, м. Київ не надійшло, а відтак і підстави для відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя про стягнення витрат на правничу допомогу від 02.12.2021 року вх. №4605/21 за результатом розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2021 року у справі № 915/538/21 або зменшення розміру цих витрат у колегії Південно-західного апеляційного господарського суду відсутні.

Враховуючи вищевказане, а також фактичний обсяг наданих Товариству з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя юридичних послуг, складність даної справи, а також те, що постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2021 року у справі № 915/538/21 задоволено; рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2021 року у справі №915/538/21 скасовано; позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м. Запоріжжя задоволено, колегія суддів вважає обґрунтованою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя про стягнення витрат на правничу допомогу від 02.12.2021 року вх. №4605/21 та такою,що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244, 281-284, 344 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м.Запоріжжя про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за результатом розгляду апеляційної скарги (вх. №4605/21) у справі № 915/538/21 задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», м. Миколаїв (54037, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Знаменська, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м. Запоріжжя (м.Запоріжжя, вул. Брянська, 15, офіс 25, ) витрати на оплату професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції у сумі 4000 (чотири тисячі) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «РОКС», м. Київ (м. Київ, вул. Василя Верховинця, 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Груп Інтрейд, м. Запоріжжя (м.Запоріжжя, вул. Брянська, 15, офіс 25, ) витрати на оплату професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції у сумі 4000 (чотири тисячі) грн.

Доручити Господарського суду Миколаївської області видати відповідні накази.

Повний текст додаткової постанови складено 09 грудня 2021 року.

Додаткова постанова в порядку ст. 244 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст. 286, 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
А.І. Ярош