ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.12.2021м. СумиСправа № 920/724/21

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Бублик Т.Д.,

розглянув у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» (вул. Реміснича, 35, м. Суми, )

про стягнення 2251 346 грн. 21 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Шатарська Т.Н.

від відповідача: Сахнов Д.А.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 2251346 грн. 21 коп. заборгованості по договору №0154-02024 від 01.01.2019 зі змінами додаткової угоди від 14.08.2019, з яких: 2092670 грн 29 коп. пені та 158 675 грн 92 коп. - 3% річних.

Позов обґрунтований тим, що відповідач порушив умови договору, а саме несвоєчасно сплачував вартість наданих позивачем послуг з передачі електричної енергії, у зв`язку з чим позивачем нараховано пеню та 3% річних, що і стало підставою для зернення в суд з даним позовом.

Ухвалою суду від 07.10.2021 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 08.11.2021.

01.11.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вх. №9125/21), в якому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на відсутність прострочення оплати по договору та невірний розрахунок пені та 3% річних. Крім того, відповідач зазначив про те, що позивачем не подано доказів отримання відповідачем рахунків, а отже не доведено факту настання строку виконання грошових зобов`язань за договором.

09.11.2021 позивач подав до суду відповідь на відзив №02-4-1/628 від 03.11.2021 (вх. №9322/21) в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до ухвали суду від 24.11.2021 було закрите підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 06.12.2021.

25.11.2021 від відповідача до початку судового розгляду справи по суті надійшли заперечення (вх. №9772/21) на відповідь на відзив.

30.11.2021 від позивача до початку судового розгляду справи по суті надійшли письмові пояснення (вх. №9862/21).

03.12.2021 від відповідача до початку розгляду справи по суті надійшли пояснення (вх. №9954/21).

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 29.11.2018 у справі № 910/22824/17 звернула увагу, що законодавець чітко встановлює певні строки для вчинення певних процесуальних дій, визначаючи їх, в т.ч., і певними стадіями судового процесу.

При цьому, законодавець розрізняє строки «до закінчення підготовчого провадження» та «до початку судового розгляду справи по суті», зокрема, наприклад, надаючи право позивачу змінити предмет або підстави позову збільшити, а також збільшити або зменшити розмір позовних вимог саме до закінчення підготовчого засідання.

З урахуванням викладеного, у постанові від 29.11.2018 у справі №910/22824/17 зроблено висновок, що розгляд справи по суті не розпочинається з дати закриття підготовчого засідання у випадку призначення справи до розгляду по суті на іншу дату, ніж дата закриття підготовчого засідання та винесення відповідної ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи те, що заперечення відповідача на відповідь на відзив (вх. №9772/21 від 25.11.2021), письмові пояснення позивача (вх. №9862/21 від 30.11.2021) та пояснення відповідача (вх. №9954/21 від 03.12.2021) надійшли до суду в межах строків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, суд приймає їх до розгляду.

06.12.2021 до початку розгляду справи по суті від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів (вх. №9984/21), в якому він просить суд приєднати до матеріалів справи копії документів: рахунки-фактури за листопад 2019 року, рахунки-фактури за період: січень 2020 року по червень 2020 року.

Згідно з ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В той же час, позивачем не зазначено, чому вказані докази не було подано разом із позовною заявою, а також не надано обґрунтувань неможливості її подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Тому суд відмовляє позивачу у задоволенні клопотання та прийняття до розгляду зазначених доказів.

Під час судових дебатів представником відповідача було зроблено усну заяву про застосування до вимог позивача строків позовної давності.

Відповідно до ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Згідно зі ст. 217 ГПК України про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

Відповідно до ч.1 ст. 218 ГПК України у судових дебатах виступають з промовами (заключним словом) учасники справи. У цих промовах можна посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи те, що заява про застосування строків позовної давності була зроблена відповідачем усно після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами під час судових дебатів, суд не приймає зазначену заяву до уваги та не надає їй правової оцінки, розглядаючи справу за наявними у справі письмовими доказами.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Відповідно до п. 55 ч. 1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» НЕК «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

01.01.2019 між ДП «НЕК «Укренерго» (в подальшому - ПАТ «НЕК «Укренерго») і ТОВ «Енера Суми» укладено договір №01-54-02024, зі змінами додаткової угоди від 14.08.2019 (далі за текстом - Договір), відповідно до умов якого позивач (оператор системи передачі- ОСП) зобов`язувався надавати послугу з передачі електричної енергії (далі за текстом - Послуга) відповідно до умов цього Договору, а відповідач (користувач) зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору.

Згідно з п.4.1 Договору для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяг Послуги:

1) плановий обсяг Послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць;

2) визначення фактичного обсягу Послуги у розрахунковому місяці здійснюється на підставі даних щодо погодинних обсягів передачі електроенергії по точках комерційного обліку, які зареєстровані за відповідним користувачем (додаток № 2). З цією метою застосовуються дані обліку Адміністратора комерційного обліку та ЕІС користувача.

Відповідно до умов п.6.2 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 14.08.2019 року користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості Послуги ОСП таким чином:

1 платіж - до 17.00 години другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього Договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно, або шляхом сплати 1/5 від планової вартості Послуг, яка визначена згідно з розділом 5 Договору, у кожен з наступних періодів:

2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового місяця,

3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового місяця,

4 платіж - з 16 до 20 числа розрахункового місяця,

5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не менше планової вартості Послуг, яка визначена згідно з умовами розділу 5 цього Договору.

Згідно з п. 6.5 Договору Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги протягом 3 банківських днів з моменту та на підставі отримання акту приймання-передачі Послуги, який ОСП надає Користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих Виконавцем, або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (далі - Сервіс), з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді у порядку, визначеному законодавством.

Факт належного виконання послуг по Договору позивач підтверджує письмовими доказами: Актами приймання-передачі Послуги за період з липня 2019 року по березень 2021 року, які підписані представниками сторін (т.1. а.с. 193-213), Актами коригування до вказаних актів приймання-передачі (т.1. а.с. 179-192); реєстрами надходження коштів (т.1. а.с. 172-178); рахунками-фактурами (т.1. а.с. 120-171) иа повідомленнями про планові обсяги передачі електричної енергії (т.1 а.с. 88-119).

Позивач наголошує на тому, що всупереч зазначеним вимогам Договору Користувач допустив прострочення виконання своїх обов`язків щодо термінів поетапної оплати планових платежів за отриману послугу, визначеного п.6.2 Договору, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2092670 грн 29 коп пені та 158675 грн 92 коп. - 3% річних.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Стосовно вимоги про стягнення пені.

Відповідно до ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Згідно з умовами п. 6.7 Договору у випадку порушення Користувачем термінів розрахунку ОСП має право нараховувати пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2092670 грн 29 коп. пені, нарахованої за загальний період з 02.07.2019 по 21.02.2021, у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Позивачем наданий до матеріалів справи розрахунок пені (т.1 а.с.61-70).

Відповідач обґрунтовує свої заперечення в цій частині тим, що планова та фактична оплата Послуги повинна здійснюватися на підставі рахунків, наданих позивачем, оскільки до теперішнього часу система управління ринком «Market management system» не має функціоналу формування в електронному вигляді зазначених рахунків.

Згідно з п. 10.4 Договору рахунки, акти приймання-передачі, акти звірки розрахунків, будь-які повідомлення за цим Договором повинні направлятися однією Стороною іншій електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також повинні бути обов`язково підтверджені рекомендованим листом, іншим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому Договорі.

Рахунки, акти приймання-передачі, акти звірки розрахунків, повідомлення вважаються отриманими Стороною:

у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, що підписується його уповноваженим представником;

у день особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом);

у день направлення за допомогою Сервісу та/або електронною поштою.

Відповідач наголошує на тому, що до позовної заяви не додано доказів, які б підтверджували отримання відповідачем відповідних рахунків.

Крім того, відповідно до п. 10.3 Договору у разі несвоєчасної оплати відповідачем отриманої Послуги позивач направляє відповідачу письмове повідомлення із зазначенням суми заборгованості та кінцевого терміну її оплати.

Проте такі повідомлення в матеріалах справи відсутні.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в цій частині, оскільки умовами Договору не передбачена оплата планової вартості послуги з дати отримання рахунку від позивача, як про це стверджує відповідач, оскільки саме відповідач своїми листами щодо планових обсягів за період з липня 2019 по березень 2021 роки визначив плановий обсяг постачання електричної енергії та зобов`язаний в розрахунковому місяці здійснювати оплату у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги та у строки відповідно до умов п.6.2 Договору.

Визначати обсяг планової вартості та суми планових платежів є виключним правом відповідача, проте така оплата має бути менше 1/5 від планової вартості Послуги та здійснена у строки встановлені п.6.2 Договору.

Крім того, відповідач своїми діями підтверджує обсяг та вартість планових платежів, а саме: направленими листами щодо планових обсягів за період з липня 2019 по березень 2021 роки; надходженнями коштів від відповідача та наданими платіжними дорученнями що оплати планової вартості послуги за рахунками-актурами; рахунками-фактурами, наданими позивачем, із зазначеними тієї суми планової вартості, які сплачувались відповідачем: роздруківками електронної пошти позивача про направлення відповідачу рахунків-фактур.

Відповідач також наголошує на тому, що категорично не погоджується з розрахунком штрафних санкцій, наданим позивачем, оскільки оплата проводилась своєчасно. Крім того, оплати по планових платежах дуже часто здійснювались відповідачем раніше, ніж передбачено у Договорі.

Відповідно до п. 6.6. Договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі Послуги Користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі Послуги вартість Послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменут отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін. Якщо Користувач не надає ОСП повідмоелння з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі Послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

ОСП має право на отримання від Користувача своєчасної оплати за Послугу (п.п. 7.1. Договору).

Згідно з п. 9.3. Договору, зокрема, Користувач зобов`язується повертати ОСП підписані зі свого боку акти у терміни та у порядку, що визначені в розділах 6 та 10 цього Договору; здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором.

Позивачем подано належні докази надсилання на поштову адресу відповідача та отримання останнім Актів приймання-передачі Послуги та Актів коригування (т.3. а.с. 35-78), доказів на спростування вказаної інформації щод одати отримання актів відповідачем не подано.

Відповідно до п. 6.7. Договору у разі, якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 банківських днів з дня тримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату штрафних санкцій.

Проте доказів звернення відповідача про зарахування коштів в борг минулих періодів за спірний період не надано.

Письмові матеріали справи також не містять доказів своєчасної оплати планових рахунків та Актів вчасно та в повному обсязі з боку відповідача, про це лише зазначено останнім у відзиві на позов.

Відповідач також наголошує на тому, що у Договорі, який є предметом спору, не враховано умови п.п. 5.7., 5.10 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, що є Додатком 6 до Кодексу системи передачі, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор) від 14.03.2018 №309 (далі - Типовий договір), якими передбачено, що ОСП направляє Користувачу окремий рахунок на суму пені та/або штрафу протягом 5 робочих днів після виявлення порушення. Рахунок підлягає оплаті протягом 3 робочих днів від дати отримання. Оплата вартості нарахованих штрафних санкцій та/або пені здійснюється на поточний рахунок ОСП, що зазначається в рахунку до сплати.

В укладеному між сторонами Договорі відсутні вищевказані умови, а отже вказані типові умови повинні застосовуватись до відносин між сторонами при наданні послуг з передачі електричної енергії.

Проте позивач відповідно до пунктів 5.7, 5.10 Типового договору рахунки на оплату штрафних санкцій відповідачу не направляв.

Крім цього, Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України до 31.12.2021 продовжено дію карантину, встановленого з 12.03.2020 постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постановою НКРЕКП від 08.04.2020 №766 «Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (CОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни НЕК «Укренерго» як оператору системи передачі (який виконує функцію Адміністратора розрахунків) дано настанову не застосовувати до електропостачальників заходи, передбачені підпунктами 1 - 6 пункту 1.7.2 глави 1.7 розділу І Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 307, та заходи, передбачені пунктом 5.7 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, що є додатком 6 до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 309.

Пункт 5.10 Типового договору передбачає, що оплата вартості нарахованих штрафних санкцій та/або пені здійснюється на поточний рахунок ОСП, що зазначається в рахунку до сплати. За дату оплати рахунку приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок ОСП.

У Договорі, що укладений між Позивачем і Відповідачем, даний пункт взагалі відсутній.

Тобто, на думку відповідача, під час нарахування відповідачу пені та 3% річних, позивач порушив вимоги Типового договору та законодавства, а також недотримався рішення НКРЕКП, яка відповідно до ст.1 Закону України від 22.09.2016 №1540-VІІІ «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон № 1540-VІІІ) є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг (ч.9 ст. 14 Закону № 1540-VІІІ ).

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в цій частині, оскільки Постановою НКРЕКП від 25.06.2021 № 1054 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року № 766» пункти 1-7 постанови НКРЕКП № 766 замінені новими вісьмома пунктами, зі змісту якого виключений п.2, що стосувались відповідної заборони.

Так, сторони у своїй діяльності керуються чинним Договором та положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, а також нормативно- правовими актами, що видаються Регулятором (НКРЕКП).

Відповідальність за несвоєчасне виконання господарських зобов`язань передбачена відповідними нормами ст.610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.230, 232 Господарського кодексу України. Прикінцевими положеннями даних законодавчих актів не передбачено ніяких пільг боржникам, які прострочили виконання грошових зобов`язань, щодо заборони стягнення з них штрафних санкцій в період поширення на території України коронавірусної хвороби COVID-19.

Таким чином, законодавчо встановлені підстави дляь звільнення відповідача від відповідальності за прострочення виконання свого зобов`язання за договором відсутні.

Крім того, відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилаєтсья на те, що у п. 6.2. Договору, яким встановлений порядок здійснення поетапної попередньої оплати, використовуються інші ніж «розрахунок» терміни, а саме: «оплата», «передоплата», «платіж». Таким чином, на думку відповідача, п. 6.7. Договору встановлює можливість нарахування пені лише у випадку порушення Користувачем термінів розрахунку за фактичні обсяги Послуг, а не за поетапну попередню оплату вартості послуг.

Розрахунки - це передача чи переведення (через банк, інші кредитні установи) грошових коштів від боржника кредитору в порядку виконання грошового зобов`язання.

Розрахунки між суб`єктами за цивільно-правовими зобов`язаннями здійснюються готівкою і безготівковими коштами.

Безготівкові розрахунки проводяться через банки, інші кредитні організації (далі за текстом - «банки»), в яких відкриті відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено використовується формою розрахунків. Крім цивільно-правових зобов`язань за безготівковими розрахунками виконуються і інші зобов`язання, наприклад, податкові.

Таким чином, поняття «розрахунок» не є застосовним лише до пунктів Договору, які зазначив відповідач, а саме щодо розрахунку з ОСП за фактичний обсяг послуги (п.6.5 Договору). Це слово в даному контексті не є терміном, а визначає лише спосіб виконання зобов`язання (передача чи переведення коштів від боржника до кредитора). При цьому, не є важливим, чи розрахунок проводиться за плановий чи за фактичний обсяг послуги.

У той же час, суд приймає до уваги заперечення відповідача з приводу того, що розмір пені - 0,1%, який використовувався позивачем у розрахунку штрафних санкцій перевищує розмір подвійної облікової ставки Національного банку України, а отже вважає за доцільне здійснити перерахунок пені відповідно до норм Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Право позивача на стягнення з відповідача пені передбачене діючим законодавством України та умовами Договору, судом встановлено факт порушення грошового зобов`язання з боку відповідача.

Судом був здійснений перерахунок пені з урахуванням значень облікової ставки НБУ за загальний період з 02.07.2019 по 21.02.2021 та встановлено, що розмір пені 734459 грн. 90 коп. є обґрунтованим та правомірним.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 1358210 грн 39 коп. пені слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Стосовно вимоги про стягнення 3% річних.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 158675 грн 92 коп.-3% річних, нарахованих за період з 02.07.2019 по 21.02.2021.

Позивачем розрахунок 3% річних подано до матеріалів справи (т.1 а.с. 61-70).

Враховуючи те, що вище судом було встановлено факт порушення з боку відповідача грошового зобов`язання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 158675 грн 92 коп.- 3% річних, нарахованих за період з 02.07.2019 по 21.02.2021 є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволено частково, витрати зі сплати судового збору в розмірі 13397 грн 04 коп. покладаються на відповідача; витрати зі сплати судового збору в розмірі 20373 грн 15 коп. покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» про стягнення 2251346 грн. 21 коп. штрафних санкцій - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» (вул. Реміснича, 35, м. Суми, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032, ) 734459 грн 90 коп пені, 158675 грн 92 коп. - 3%річних та 13397 грн 04 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У позові в частині стягнення 1358210 грн 39 коп. пені - відмовити.

4. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 20373 грн 15 коп. покласти на позивача - Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго».

5. Видати позивачу наказ після набрання рішенням суду законної сили.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.12.2021.

Суддя О.Ю. Резніченко