СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Харків Справа № 922/3078/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Зубченко І.В. , суддя Радіонова О.О.

За участю секретаря судового засідання: За участю представників сторін: від позивача: від відповідача: розглянувши апеляційну скаргу (вх.№3304 Х/3) Яковенко В.С. Седньов М.Ю. (адвокат) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ДН №5183, довіреність № 6306 від 12.01.2021 Ремінний В.І. (в порядку самопредставництва) згідно відомостей з ЄДР, довіреність №32-20-14,2-7663/0/19-21 від 01.10.2021 Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків
на рішення Господарського суду Харківської області
від04.10.2021 року (повне рішення складено 04.10.2021 року)
у справі за позовом до про№922/3078/21 (суддя Ємельянова О.О.) Акціонерного товариства Укртелеком, м. Київ в особі Харківської філії Акціонерного товариства Укртелеком, м. Харків Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків стягнення 21 319,72 грн.
В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Харківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про стягнення заборгованості у сумі 20 757,15 грн., пеню у сумі 166,78 грн., інфляційні втрати у розмірі 325,89 грн., 3 % річних у розмірі 69,90 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати у розмірі 2 270, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №3818/54 про надання послуг бізнес мережі від 18.02.2021 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою суду від 05.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3078/21. Клопотання позивача викладене у 2 пункті прохальної частини позовної заяви про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження - задоволено. Розгляд справи №922/3078/21 призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

25.08.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 19725), у якому останній, просить суд, відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 57-59).

25.08.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. №19728) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.08.2021 року у задоволенні клопотання (вх. №19728 від 25.08.2021 року) Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.10.2021 року у справі №922/3078/21 позов задоволено. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, поверх 8-9, ) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, ) в особі Харківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (61010, м. Харків, Нетіченська набережна, 8, ) заборгованість у розмірі 20 757,15 грн., пеню у сумі 166,78 грн., інфляційні втрати у розмірі 325,89 грн., 3 % річних у розмірі 69,90 грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків 25.102021 року звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №9-2014-7997/0/19-21 від 19.10.2021 року, в якій просить суд:

- відкрити апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою;

- скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 04.10.2021 року у справі №922/3078/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі;

- надіслати копію ухваленого по вказаній справі судового рішення у порядку, встановленому чинним законодавством.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач вказує на те, що в бухгалтерському обліку відповідача обліковується кредиторська заборгованість перед позивачем, зокрема, за договором від 18.02.2021 №3818/54 на суму 16500,00 грн. У листі-відповіді на претензію від 15.06.2021 №8-20-14-4722/0/19-21 було повідомлено позивача про те, що після отримання фінансування на погашення кредиторської заборгованості, заборгованість за вказаним договором буде погашена. Крім того скаржник зазначає, що Головне управління фінансується за рахунок Державного бюджету України, у зв`язку з чим, оплата кредиторської заборгованості здійснюється за умови надходження з Державного бюджету коштів на оплату за вказаним договором. З цих підстав скаржник вважає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач звільняється від відповідальності за несвоєчасну оплату кредиторської заборгованості яка обліковується в бухгалтерському обліку, оскільки вона виникла внаслідок затримки фінансування.

Крім того, апелянт звертає увагу, що Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області були вжиті заходи щодо належного виконання зобв`язань за вказаним договором, що підтверджується неодноразовими зверненнями до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, а саме листами від: 15.09.2020 №21-20-12,2-7271/0/19-20, від 26.11.2020 №221-20-12-9342-9342/0/19-20, від 11.12.2020 №21-20/12-9773/0/19-20, від 24.03.2021 №21-20-14,2-2257/0/19-21, від 15.04.2021 №21-20-12,2-2972/0/19-21. Отже, на думку відповідача підстави для задоволення позовних щодо стягнення заборгованості у сумі 20 757,15 грн., пеню в сумі 166,78 грн., інфляційні витрати в сумі 325,89 грн., три відсотки річних у сумі 69,90 грн., судовий збір у сумі 2270 грн. відсутні.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І. В., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 04.10.2021 залишено без руху. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: сплатити судовий збір у розмірі 3 405,00 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 04.10.2021 року у справі №922/3078/21 та надати до Східного апеляційного господарського суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору; надати належні докази направлення копії апеляційної копію апеляційної скарги №9-20-14-7997/0/19-21 від 19.10.2021 року з доданими до неї документами на адресу АТ Укртелеком (, 01601, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 18 та Харківській філії АТ Укртелеком (, 61010, м. Харків, Нетіченська набережна, 8 у відповідності до вимог ст. 259 Господарського процесуального кодексу України.

17.11.2021 року (в межах строку) на поштову адресу Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява №9-20-14-8591/0/19-21 від 16.11.2021 з додатками, в якому останній відзначив, що на виконання вимог ухвали суду від 08.11.2021 року надіслав копію апеляційної скарги (з додатками) на адресу Харківської філії Акціонерного товариства Укртелеком (оригінал опису вкладення до рекомендованого листа щодо направлення копії апеляційної скарги та сплатив судовий збір у встановленому порядку та розмірі (оригінал платіжного доручення №611 від 15.11.2021). Таким чином просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження.

На виконання положень ч. 2 ст. 9 Закону України Про судовий збір, Східним апеляційним господарським судом перевірено у програмі Діловодство спеціалізованого суду ДСС та встановлено, що судовий збір у сумі 3405,00 грн., сплачений за платіжним дорученням №1611 від 15.11.2021 року зараховано до Державного бюджету України, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 17.11.2021 року.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №922/3078/21 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 04.10.2021. Встановлено строк для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до 03.12.2021 року включно до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч. 2 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України. Розгляд апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 04.10.2021 у справі №922/3078/21 призначено на "08" грудня 2021 р. о 15:00 год. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою.

На виконання зазначеної ухвали позивач 29.11.2021 за вх. №13851 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

В обгрунтування заперечень посилається на те, що укладеним між сторонами договором та нормами чинного законодавства не передбачена така підстава звільнення від обов`язку сплачувати надані послуги, як відсутність фінансування.

Позивач підтверджує свою правову позицію, викладену в відзиві на апеляційну скаргу, та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

07.12.2021 року на електрону адресу суду (вх.електронна пошта №5284) та на поштову адресу (вх.№14272) від позивача надійшли письмові пояснення за змістом яких останній вважає за необхідне подати пояснення щодо окремого питання в порядку ч. 5 ст. 161 ГПК України та зазначити наступне:

Істотними умовами договору є: предмет, ціна та строк договору.

За змістом договору № 3818/54 від 18.02.2021 сторони дійшли згоди, що:

- предмет договору - надання телекомунікаційних послуг (в даному конкретному випадку - послуги телефонного зв`язку та проводового радіомовлення);

- строк договору - з 01.01.2021 по 31.03.2021 (пункт 5.1 договору);

- ціна договору - 16 500 грн. (пункт 4.2 договору).

Тобто, за змістом договору відповідач замовив телекомунікаційні послуги конкретно за період січень-березень 2021 року на суму 16500 грн. Це є граничною сумою замовлених послуг саме на вказаний період.

Позивач зазначає, що у даному випадку за період січень-березень 2021 року відповідач спожив дещо менше граничної суми.

Якщо жодна зі сторін не заявляє про небажання продовжувати договірні відносини, то договір є продовженим на тих самих умовах на наступний період (п.5.2 договору).

Таким чином, на наступний період діє така ж сума - 16 500 грн. (оскільки договір пролонгується на таких саме умовах). Автоматична пролонгація не означає, що відповідач у наступний період користується послугами безкоштовно. Оскільки відповідач не заявляв про небажання розірвати договір, договір був автоматично продовжений на тих саме умовах, тобто на таку ж суму на наступний період. До того ж відповідач продовжив користуватись телекомунікаційними послугами (телефонний зв`язок), відповідач має оплатити фактично отримані телекомунікаційні послуги.

Окремо позивач зазначає, що постановою Східного апеляційного господарського суду у справі №922/3073/21 були задоволені позовні вимоги АТ «Укртелеком» до ГУ Держгеокадастру у Харківській області в аналогічний справі, за аналогічними умовами та за аналогічним договором (копія постанови з ЄДРСР та копія договору додаються).

По вказаній справі також була ціна договору, встановлена конкретно на період січень-березень 2021 року та автоматична пролонгація відповідно до п. 5.2 договору. Тільки у справі №922/3073/21 стягувалась заборгованість за Інтернет.

Додатково позивач повідомляє, що 17.11.2021 на розрахунковий рахунок позивача надійшли кошти в повному обсязі; на сьогоднішній день рішення Господарського суду Харківської області по справі №922/3078/21 від 04.10.2021 виконано в повному обсязі (копії платіжних доручень у розмірі 2 436,78 грн. та 21 152,94 грн. додає).

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідач оскаржує рішення господарського суду Харківської області від 04.10.2021 року в повному обсязі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

На дату прийняття рішення від 04.10.2021 року існував спір та було ухвалено до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 20 757,15 грн., пені у сумі 166,78 грн., інфляційні втрати у розмірі 325,89 грн., 3 % річних у розмірі 69,90 грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що сплата відповідачем 17.11.2021 року суми заборгованості, інфляції, 3% річних та судового збору, згідно з наказом Господарського суду Харківської області від 26.10.2021 року у справі №922/3078/21 не свідчить про не існування спору. Оскільки, суд переглядає рішення, яке було ухвалено 04.10.2021 щодо його законності та обґрунтованості.

У судовому засіданні 08.12.2021 були присутні представники сторін, які висловили свої позиції по справі.

Представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги з посиланням на п. 5.2 договору, за умровами якого сторони погодили, що у разі, коли жодна зі сторін за два тижні до закінчення строку дії договору не заявить про своє небажання надалі продовжувати відносини, договір вважається продовженим на кожний наступний рік на таких самих умовах. Просив апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення господарського суду Харківської області у справі №922/3078/21 від 04.10.2021 залишити без задоволення. Рішення господарського суду від 04.10.2021 залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.

У відповідності до вимог частини 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі відповідача та відзиві на апеляційну скаргу позивача доводи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України Про телекомунікації, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295, інших законодавчих актів України.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.02.2021 між АТ "Укртелеком" (оператор) та Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області (бізнес-абонент) укладено договір № 3818/54 про надання послуг бізнес-мережі.

Відповідно до п. 1.1. договору оператор надає бізнес-абоненту телекомунікаційні послуги бізнес-мережі, що визначаються у замовленні послуг та відповідних угодах/додатках до цього договору, а бізнес-абонент отримує послуги, визначені у відповідних угодах, додатках та замовленні, та сплачує їх вартість. У разі зміни законодавства у сфері телекомунікацій, щодо порядку надання та отримання телекомунікаційних послуг, оператор та бізнес-абонент зобов`язуються з дати набрання чинності новим актом законодавства дотримуватись його положень. У такому випадку договір застосовується лише в частині, яка не суперечить чинному законодавству.

Згідно з п.1.2. договору під бізнес-мережею розуміється система комплексного обслуговування бізнес-абонента, що забезпечує надання повного спектра телекомунікаційних послуг з підвищеним рівнем обслуговування.

Відповідно до п. 4.1. договору бізнес-абонент здійснює оплату замовлення послуг згідно з тарифами, зазначеними у додатках до угод до цього договору та умовами Укртелекому.

У п. 4.2. договору зазначено, що загальна вартість договору становить 16 500,00 грн., у т.ч. ПДВ -20 % - 2750,00 грн.

Відповідно до п. 4.4. договору рахунок (рахунок-акт) за послуги бізнес-абонент повинен оплати не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим, шляхом перерахування належної до сплати суми на розрахунковий рахунок оператора.

У п. 5.1. договору сторони визначили, що він набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.03.2021. Умови договору поширюються на відносини між сторонами, які виникли з 01.01.2021 у відповідності до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 5.2. Договору у разі, коли жодна із сторін за два тижні до закінчення строку дії договору не заявить про своє небажання надалі продовжувати відносини, договір вважається продовженим на кожний наступний рік на таких самих умовах.

На виконання умов договору, позивачем було надано відповідачу послуги телефонного зв`язку та проводового радіомовлення по особовому рахунку №150110, та було виставлені наступні рахунки акти на загальну суму 20 757,15 грн. (у належним чином засвідчених копіях):

- № 1.2021.50110 за телекомунікаційні послуги за січень 2021 року від 31.01.2021 року згідно договору № 3818/54 на суму 4 614,38 грн.;

- № 2.2021.50110 за телекомунікаційні послуги за лютий 2021 року від 28.02.2021 року згідно договору № 3818/54 на суму 4 617,06 грн.;

- № 3.2021.50110 за телекомунікаційні послуги за березень 2021 року від 31.03.2021 року згідно договору № 3818/54 на суму 4 654,72 грн.;

- № 4.2021.50110 за телекомунікаційні послуги за квітень 2021 року від 30.04.2021 року згідно договору № 3818/54 на суму 4 245,98 грн.;

- № 5.2021.50110 за телекомунікаційні послуги за травень 2021 року від 31.05.2021 року згідно договору № 3818/54 на суму 2 625,01 грн. (а.с. 20-. 24).

31.05.2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про сплату суми боргу №26-15/1 від 31.05.2021 (а.с. 71).

Зважаючи на неналежне виконання відповідачем вищенаведених зобов`язань за договором від 18.02.2021 №3818/54, позивач звернувся до суду з даним позовом (№26-16/30 від 28.07.2021).

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до змісту статей 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 628, 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 193 ГК України, статей 525-526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не заперечує, що надані за договором №3817/54 послуги у встановлений строк сплачено не було.

Так, у відповідь на претензію позивача (№26-15/1 від 31.05.2021), листом від 15.06.2021 року №8-20-14-4722/0/19-21 відповідач повідомив, що станом на 10.06.2021 року в бухгалтерському обліку відповідача обліковується кредиторська заборгованість перед позивачем за договором від 18.02.2021 року № 3818/54 на суму 16 500,00 грн. Після отримання фінансування на погашення кредиторської заборгованості, заборгованість за вказаним договором буде погашено (а.с. 73).

У апеляційній скарзі скаржник зазначає, що Головне управління фінансується за рахунок Державного бюджету України, у зв`язку з чим, оплата кредиторської заборгованості здійснюється за умови надходження з Державного бюджету коштів на оплату за вказаним договором.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відсутність державних асигнувань не звільняє відповідача від виконання своїх зобов`язань за господарським договором.

Згідно з ч.1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

У постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №914/1556/17 викладено аналогічну правову позицію, зокрема зазначено, що така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб, в тому числі і від надходження бюджетних асигнувань. Між сторонами виникли господарські відносини, а приписи Господарського кодексу України не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету. Оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ч.1 ст. 1 ЦК України), що регулюються актами цивільного законодавства України, то відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання за спірним договором.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Згідно вимог частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судова колегії апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог про стягнення із відповідача заборгованості за договором №3818/54 про надання послуг бізнес-мережі від 18.02.2021 року у розмірі 20 757,15 грн.

У даному випадку, в матеріалах справи наявні докази надання відповідачу телекомунікаційних послуг за період з січня 2021 року по травень 2021 року на загальну суму 20 757, 15 грн., що підтверджується рахунками актами (а.с. 20-. 24), а саме за січень 2021 року від 31.01.2021 року згідно договору № 3818/54 на суму 4 614,38 грн.; за лютий 2021 року від 28.02.2021 року згідно договору № 3818/54 на суму 4 617,06 грн.; за березень 2021 року від 31.03.2021 року згідно договору № 3818/54 на суму 4 654,72 грн.; за квітень 2021 року від 30.04.2021 року згідно договору №3818/54 на суму 4 245,98 грн. Заборгованість відповідача за травень 2021 в сумі 2625,04 грн. задоволена з підстав продовження дії договору №3817/54 про надання послуг на новий період згідно п.5.2. договору. Відповідач не надав доказів щодо небажання продовжити дію договору та доказів ненадання послуг інтернету у травні 2021. Крім того, відповідач взяв телекомунікаційні послуги на весь спірний період. А за змістом скарги погоджується із заборгованістю за період січень-березень 2021 року, продовжуючи отримувати телекомунікаційні послуги і після березня 2021 року.

Отже, заборгованість у розмірі 20 757,15 грн. підтверджується рахунками за період січень травень 2021 року та підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача за надані телекомунікаційні послуги.

У зв`язку із неналежним виконання відповідачем умов договору, позивачем також заявлено до стягнення із відповідача пеню у сумі 166,78 грн., інфляційні втрати у розмірі 325,89 грн., 3 % річних у розмірі 69,90 грн.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 325,89 грн., та 3 % річних у розмірі 69,90 грн., судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши правові підстави, період, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 325,89 грн. за загальний період з 01.03.2021 року по 31.05.2021 року за зобов`язання січня 2021 року, лютого 2021 року та березня 2021 року, та 3 % річних у розмірі 69,90 грн. за загальний період з 01.03.2021 року по 31.05.2021 року за зобов`язання січня 2021 року, лютого 2021 року та березня 2021 року.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені у сумі 166,78 грн., колегія суддів зазначає таке.

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов`язань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

За приписами ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Згідно пункту 4.5 договору сторонами погоджено, що пеня за прострочення оплати послуг, починає нараховуватись з 1 числа місяця, що настає по закінченню періоду зазначеного у пункті 4.3 цього договору.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши перевірку розрахунку пені за визначений позивачем період, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у сумі 166,78 грн.

Посилання відповідача про відсутність необхідності нарахування пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних через відсутність коштів судова колегія вважає безпідставними.

Крім того, не бере до уваги твердження відповідача, що суд першої інстанції не врахував серед додатків до позовної заяви копію відповіді Головного управління від 27.01.2021 №32-2-14,2-649/0/19-21 на претензію ПАТ «Укртелеком» від 15.01.2021 №36-12. Тому, як за вищенаведеними документами йдеться вимога про стягнення за іншими договірними зобов`язаннями. Втім, у відповідності до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду ухвалене з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та залишення без змін рішення Господарського суду Харківської області від 04.10.2021 у справі № 922/3078/21.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 271, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 04.10.2021 у справі №922/3078/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок оскарження передбачено ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 08.12.2021 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 09.12.2021 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова