ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 рокуСправа № 912/2812/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І. розглянув у судовому засіданні справу № 912/2812/21

за позовом Управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Кіровоградської області, пр. Соборний, 59, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000

до відповідача Ящук Катерини Олександрівни , АДРЕСА_1

про розірвання договору, стягнення 2 236,13 грн

Представники сторін:

від позивача - Мардус Б.С., довіреність № 458/06 від 14.04.21 самопредставництво, розпорядження №р-224-к від 17.08.2016, посадова інструкція;

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Кіровоградської області до Ящук Катерини Олександрівни про розірвання договору особистого строкового сервітуту земельної ділянки №223 від 30.01.2018 та стягнення 2 236,13 грн боргу, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором особистого строкового сервітуту земельної ділянки №223 від 30.01.2018.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, відносно Фізичної особи-підприємця Ящук Катерини Олександрівни, АДРЕСА_1 , внесено запис № 3012808 від 11.02.2019 про припинення державної реєстрації підприємницької діяльності.

Згідно інформації Управління ДМС у Кіровоградській області, наданої на запит суду, Ящук К.О. зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір між сторонами виник щодо неналежного виконання відповідачем господарського договору, яким було опосередковано зобов`язальні правовідносини сторін спору.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно ч.1 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст. 58 цього Кодексу.

За ч.1 ст. 173 ГК України господарським визначється зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За положеннями ст.51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ст.52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, ч.8 ст. 4 Закону України від 15.05.2003 року №755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

Аналогічна позиція викладена в постанові Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2019 у справі № 912/837/19.

Враховуючи викладене, суд встановив, що форма і зміст заяви відповідають вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 13.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/2812/21 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10.11.2021 о 14:00. Встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Суд ухвалою від 10.11.2021 закрив підготовче провадження у справі №912/2812/21 та призначив справу до судового розгляду по суті на 07.12.2021 о 12:00 год.

В судовому засіданні 07.12.2021 представником позивача позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористався, уповноважених представників не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи.

Відзив на позов відповідачем суду не подано.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про призначене судове засідання - ухвалу суду від 10.11.2021 направлено на адресу місцезнаходження відповідача, яка також підтверджена інформацією Управління ДМС у Кіровоградській області - вул. Тихомирова, буд. 60, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000.

Зазначену ухвалу направлено рекомендованим листом з повідомленням з позначкою "Судова повістка".

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, господарський суд розглядає справу №912/2812/21 в судовому засіданні 07.12.2021 за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 07.12.2021 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 22.12.2017 № 396 Ящук Катерині Олександрівні надано в тимчасове користування земельну ділянку.

30.01.2018 між Олександрійською міською радою, від імені якої діє Управління приватизації, оренди майна та землі міської ради (власник) та фізичною особою-підприємцем Ящук Катериною Олександрівною (землекористувач) укладений договір особистого строкового сервітуту № 223 (далі - Договір), за умовами якого власник на підставі рішення міської ради від 22.10.2017 №396, встановлює сервітутне користування (обмежене платне користування) на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Будівельників (біля житлового будинку № 26а), (кадастровий номер :09:447:0004), загальною площею 0,0010 га, терміном на 5 років (п. 1.1.-2.1. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору за сервітутне землекористування землекористувач сплачує плату, місячний розмір якої становить 87,86 грн у тому числі ПДВ 14,64 грн.

Згідно з п. 3.2. Договору, плата за сервітутне землекористування повинна вноситись Землекористувачем щомісячно рівними частинами до 30 числа місяця наступного за звітнім. Розмір плати за сервітутне землекористування не є сталим і змінюється в зв`язку з проведенням щорічної індексації грошової оцінки та внесення змін на підставі вимог діючого законодавства та інших нормативних документів, (п. 3.3. Договору).

Згідно пп. г) п. 7.4. Договору, землекористувач зобов`язаний своєчасно вносити плату за сервітутне землекористування.

Договір підписано начальником Управління приватизації, оренди майна та землі міської ради та фізичною особою-підприємцем Ящук Катериною Олександрівною, скріплено печаткою Управління.

До Договору сторонами підписано Довідку-розрахунок сервітутного землекористування (Додаток №1).

31.01.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, інформація про право користування на Земельну ділянку зареєстрована під № 24615482.

Станом на 15.01.2020 нормативно грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером :09:447:0004 становить 7940,52 грн, про що свідчить Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №260/0/192-20 від 16.01.2020.

Отже, станом на 01.01.2020 розмір плати за сервітутне землекористування склав 95,29 грн в місяць.

Позивач зазначає, що всупереч умовам Договору плата за сервітутне землекористування не сплачується відповідачем протягом 13-ти місяців, станом на 07.09.2021 заборгованість складає 2236,13 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією № 320/06 від 18.03.2021 з вимогою сплатити борг в досудовому порядку.

Позивач звернувся до відповідача з листом № 487/06 від 23.04.2021 з вимогою дострокового розірвання Договору та сплати боргу в досудовому порядку.

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивачем до суду з поданим позовом про розірвання договору та стягнення 2236,13 грн.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Нормами ст. 206 Земельного кодексу України та ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Положеннями ст. 15,16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є право користування (сервітут).

За своїм змістом сервітут є правом на чужу річ і його сутність полягає у обмеженому користуванні чужою річчю у межах та спосіб, встановлених законами чи договором між ссрвітуарієм та власником речі або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут) (ст. 401 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором. законом, заповітом або рішенням суду.

За змістом ч. 1-5 ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносили плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не підлягає відчуженню. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

Згідно ст. 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Строк дії земельного сервітут), що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Згідно пп. в) ст. 99 Земельного кодексу України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів, зокрема право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягай згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ст. 102 Земельного кодексу України дія земельного сервітуту підлягає припиненню у випадках, зокрема, порушення власником сервітуту умов користування сервітутом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем зобов`язання по оплаті за сервітутне землекористування з листопада 2018 року по вересень 2021 року не виконується належним чином. За відповідачем утворилась заборгованість з оплати за сервітутне землекористування по Договору станом на 07.09.2021 в розмірі 2236,13 грн.

Відповідачем позовні вимоги не спростовано, розмір заборгованості не заперечено, доказів сплати суду не подано.

З підстав викладеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення 2236,13 грн заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п.п. г) п. 8.3. Договору, підставою розірвання Договору є невнесення Землекористувачем плати за сервітутне землекористування терміном більше 6-ти місяців.

З картки розрахунку:2117/2 за період з 01.11.2018 по 07.09.2021 наданої позивачем вбачається, що останній платіж в розмірі 495,00 грн відповідачем здійснено 27.07.2020 (а.с. 19-20).

Враховуючи викладені обставини, вимоги діючого законодавства, які регулюють правовідносини між сторонами у справі, встановлений судом факт систематичної несплати відповідачем плати за сервітутне землекористування протягом 2018-2021 років, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що відповідачем істотно порушено умови Договору, у зв`язку з чим зазначений договір підлягає розірванню в судовому порядку на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Отже, позовні вимоги Управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Кіровоградської області до Ящук Катерини Олександрівни про розірвання договору та стягнення 2 236,13 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір особистого строкового сервітуту № 223 від 30.01.2018 укладений між Олександрійською міською радою, від імені якої діє Управління приватизації, оренди майна та землі міської ради (пр. Соборний, 59, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000, і.к. 30225269) та фізичною особою-підприємцем Ящук Катериною Олександрівною ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Стягнути з Ящук Катерини Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Кіровоградської області (пр. Соборний, 59, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000, і.к. 30225269) 2236,13 грн заборгованості, а також 4540,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити позивачу електронною поштою , відповідачу на поштову адресу вул. Тихомирова, буд. 60, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000.

Повне рішення складено 13.12.2021.

Суддя В.Г. Кабакова