ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2021 р. Справа№ 910/18029/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Корсака В.А.

секретар судового засідання Кулачок О.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" на рішення господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 910/18029/20 (суддя - Стасюк С.В.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Фідобанк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

прo застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,-

В С Т А Н О В И В:

В листопада 2020 року Публічне акціонерне товариство "Фідобанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, а саме договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Фідобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери", посвідченого 18.05.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим № 459, скасувати рішення реєстратора, яким є приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. від 18.05.2016 за індексним номером:29653953 та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем - нежиле приміщення № 67 № 53 (літера А), що знаходиться в будинку № 11/61, розташованому по вулиці Толстого Льва в місті Києві, загальною площею 159,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, номер запису про право власності - 14559990.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що Договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між Публічним акціонерним товариством "Фідобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери", посвідчений 18.05.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим № 459 є нікчемним за ознаками нікчемності, визначеними пунктами 3 та 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Позивач зазначає, що укладення спірного договору призвело до відчуження майна банку за ціною, яка відрізняється на понад 20 % від звичайних цін на подібне нерухоме майно, і таке відчуження відбулось протягом одного року до моменту запровадження в Публічному акціонерному товаристві "Фідобанк" тимчасової адміністрації, а також, позивач стверджує, що банк уклав правочин, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи вказане рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 у справі №910/399/17 суд встановив, що Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2016, відповідно до положень пунктів 2, 3, 7 частини 3 статті 38 Закону України № 4452-VI не є нікчемним, отже позовні вимоги позивача у справі № 910/18029/20 про скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - нежиле приміщення № 67, № 53 (літера А), що знаходиться в будинку номер 11/61 по вул. Толстого Льва у м. Києві, загальною площею 159,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, номер запису про право власності - 14559990, не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Фідобанк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 910/18029/20 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 у справі №910/399/17 встановлено преюдиційний факт відсутності підстав для визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2016 нікчемним. На думку позивача, підставою для відмови у задоволенні позову у справі №910/399/17 на підставі пункту 7 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» була відсутність належних і допустимих доказів. Такий висновок суду не є істиною підтвердженою обставинами справи, а відтак, таке рішення не може мати преюдиційний характер для рішення у справі № 910/18029/20. Апелянт вважає, що саме оціночно-будівельна судова експертиза може визначити реальну ринкову вартість нерухомого майна і саме цей доказ слід дослідити суду при вирішенні питання про нікчемність спірного правочину. Судом у справі № 910/18029/20 безпідставно відхилено клопотання позивача про призначення оціночно-будівельна судова експертизи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 апеляційну скаргу залишено без руху.

Апелянтом протягом встановленого вказаною ухвалою строку (десять днів з дня вручення ухвали) були усунені недоліки оформлення апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ від 09.08.2021, у зв`язку із перебуванням судді Адрієнка В.В. у відпустці, апеляційну скаргу по справі № 910/18029/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пашкіна С.А, Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 06.10.2021.

30.08.2021 відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому він просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишивши оскаржуване рішення без змін. Водночас, відповідач вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі частини 3 статті 231 ГПК України, оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/399/17 уже було розглянуто позовні вимоги щодо скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем - нежиле приміщення № 67 № 53 (літера А), що знаходиться в будинку № 11/61, розташованому по вулиці Толстого Льва в місті Києві, загальною площею 159,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, номер запису про право власності - 14559990. Підстави позову у справі №910/399/17 ідентичні заявленим у даній справі, крім того, у справі №910/399/17 було проведено оціночно-будівельну судову експертизу, отже, судом досліджувався і відповідний доказ.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ від 05.10.2021, у зв`язку із перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці, справу №910/18029/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Руденко М.А., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 прийнято апеляційну скаргу до провадження у визначеному складі суддів.

У судовому засіданні 06.10.2021 оголошено перерву до 10.11.2021.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, 18.05.2016 між Публічним акціонерним товариством "Фідобанк", як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери", як покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстраційним № 459 (надалі за текстом - Договір), згідно пунктів 1 та 2 якого, продавець передав у власність покупця нежиле приміщення № 67, № 53 (літера А), що знаходиться у будинку під номером 11/61, розташованому по вулиці Толстого Льва у м. Києві, загальною площею 159,5 кв.м.

Відповідно до пункту 10 Договору, за домовленістю сторін продаж вказаного вище нежилого приміщення здійснено за 4 968 500,00 грн.

Постановою Правління Національного банку України від 20.05.2016 № 8 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до категорії неплатоспроможних" ПАТ "Фідобанк" віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв`язку із чим 20.05.2016 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб видано наказ № 184 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Фідобанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", відповідно до якого розпочато процедуру виведення ПАТ "Фідобанк" із ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць із 20 травня по 19 червня 2016 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Коваленка О. В., якому делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Фідобанк", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

09.06.2016 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 959 "Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ "Фідобанк", яким продовжено строк тимчасової адміністрації у ПАТ "Фідобанк" та повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Фідобанк", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з 20 червня по 19 липня 2016 року.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 18.07.2016 № 142-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" виконавчою дирекцією Фонду 19.07.2016 прийнято рішення № 1265 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Фідобанк" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Фідобанк" з 20.07.2016 по 19.07.2018 та призначено уповноважену особу Фонду - Коваленка О. В., якому делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Фідобанк", визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (надалі за текстом - Закон № 4452-VI), строком на 2 роки - з 20.07.2016 по 19.07.2018.

На підставі наявних матеріалів справі суд встановив, що 25.07.2016 проведено засідання комісії з перевірки правочинів, договорів за господарською діяльністю, призначеної наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Фідобанк" від 25.05.2016 № 32, результати якого оформлено протоколом від 25.07.2016.

Як вбачається із вищевказаного протоколу від 25.07.2016, комісія погодилась із висновками Публічного акціонерного товариства "Аудиторська фірма "Де Візу" щодо виявлених ознак нікчемності Договору відповідно до пункту 3 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI та статті 228 Цивільного кодексу України.

Зокрема, за наслідками перевірки Договору вказаною комісією було встановлено, що Договір має ознаки нікчемності, оскільки відповідно до звіту з незалежної оцінки, складеного ТОВ "Експерт-Альянс" 07.07.2016, вартість нежилого приміщення станом на момент укладання Договору становила 6 951 400,00 грн., проте за Договором продаж нежилого приміщення було здійснено за 4 968 500,00 грн. без ПДВ, що на понад 20% нижче ніж вартість згідно вказаної незалежної оцінки.

Також комісією було встановлено, що відповідач розрахувався за нежиле приміщення коштами, що були розміщені на його рахунку, відкритому у ПАТ "Фідобанк". Тому, комісія дійшла висновку, що відповідач, шляхом набуття права власності на нежиле приміщення за Договором, фактично задовольнив власні кредиторські вимоги, які в процесі здійснення ліквідації ПАТ "Фідобанк" підлягали б задоволенню в сьому чергу.

У зв`язку із вищевикладеним, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Фідобанк" направлено відповідачу повідомлення від 26.07.2016 № 2-1-0-3-1/107-ЛК про нікчемність Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстраційним № 459.

У поданій до суду заяві про доповнення підстав позову, позивач додатково вказує, як підставу нікчемності Договору, положення передбачені пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI, відповідно до якої правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у випадку, якщо банк уклав правочини, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Оскільки рішення позивача про наявність ознак нікчемності правочину не породжує негативних правових наслідків для другої сторони правочину, яка вважає його дійсним, позивач звернувся до суду з вимогами, в порядку застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, а саме Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2016 за реєстраційним № 459, скасувати рішення реєстратора, яким є приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. від 18.05.2016 за індексним номером 29653953 та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем - нежиле приміщення № 67 № 53 (літера А), що знаходиться в будинку № 11/61, розташованому по вулиці Толстого Льва в місті Києві, загальною площею 159,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, номер запису про право власності - 14559990.

Водночас, як встановлено першої судом, позивач вже звертався до відповідача з позовом про визнання Договору нікчемним, скасування запису та зобов`язання повернути нежиле приміщення № 67, № 53 (літера А), що знаходиться в будинку під номером 11/61, розташованому по вулиці Льва Толстого в м. Києві, у справі №910/399/17, з посиланням, в тому числі, на нікчемність Договору з підстави передбачених пунктами 2, 3, 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у задоволенні якого було відмовлено з тих підстав, що жодна з підстав нікчемності правочину, передбачена статтею 38 Закону № 4452-VI не настала. Рішення набрало законної сили 26.09.2017.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що повторне посилання позивача на підстави нікчемності правочину, які передбачені пунктами 3 та 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI є безпідставними, а обставини, на які посилається позивач є спростованими у рішенні Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 у справі №910/399/17, яке набрало законної сили.

Про наявність інших підстав нікчемності Договору, крім тих які передбачені пунктами 3 та 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI позивач у позові не вказує, а заявлені позовні вимоги про скасування рішення реєстратора та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, були предметом Договору купівлі-продажу № 459 від 18.05.2016.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 у справі №910/399/17 суд встановив, що Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2016, відповідно до положень пунктів 2, 3, 7 частини 3 статті 38 Закону України № 4452-VI не є нікчемним, отже позовні вимоги позивача у справі № 910/18029/20 про скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - нежиле приміщення № 67, № 53 (літера А), що знаходиться в будинку номер 11/61 по вул. Толстого Льва у м. Києві, загальною площею 159,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, номер запису про право власності - 14559990, не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Перелік підстав закриття провадження у справі визначений у ст. 231 ГПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 ч. 1 ст. 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 175 цього Кодексу.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами (п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України).

Отже, однією з цілей застосування цих норм процесуального права законодавець визначив, зокрема уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Передумовою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України, та, як наслідок, застосування п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами.

При цьому, для закриття провадження у справі необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - сторін, предмету, підстав звернення до суду з позовною заявою.

Наведену правову позицію Верховного Суду викладено у постановах від 16.07.2019 у справі № 910/14629/18, від 13.11.2019 у справі № 914/111/19, від 19.05.2020 у справі № 910/6569/19.

Суб`єктний склад даної справи є аналогічним справі №910/399/17, що не заперечується позивачем та відповідачем.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві викладає предмет і підставу позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Як вбачається з судового рішення у справі №910/399/17, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», яка звернулася Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичне бюро «Алєксєєв, Боярчуков та партнери», з урахуванням заяви про зміну предмету позову, про:

- визнання нікчемним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 18.05.2016, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шевченко І.Л. та зареєстрованого за реєстровим № 459 (далі - Договір), із застосуванням наслідків реституції;

- визнання протиправним та скасування запису про реєстрацію права власності за Відповідачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - нежиле приміщення № 67 № 53 (літера А), що знаходиться в будинку № 11/61, розташованому по вулиці Толстого Льва в місті Києві, загальною площею 159,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, номер запису про право власності - 14559990(далі - Спірне приміщення);

- зобов`язання Відповідача повернути Позивачу Спірне приміщення.

Позовні вимоги у справі №910/399/17 мотивовані тим, що Договір є нікчемним на підставі пунктів 2, 3, 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки, на думку Позивача, Банк за Договором взяв на себе зобов`язання, які призвели до його неплатоспроможності, здійснив відчуження Спірного приміщення за ціною, нижчою більш ніж на 20% від звичайної, і крім того умови Договору передбачають передачу майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Предметом позову у справі №910/18029/20 є немайнова вимога про скасування рішення реєстратора, яким є приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. від 18.05.2016 за індексним номером:29653953 та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем - нежиле приміщення № 67 № 53 (літера А), що знаходиться в будинку № 11/61, розташованому по вулиці Толстого Льва в місті Києві, загальною площею 159,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, номер запису про право власності - 14559990.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що Договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між Публічним акціонерним товариством "Фідобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичне бюро "Алєксєєв, Боярчуков та партнери", посвідчений 18.05.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим № 459 є нікчемним за ознаками нікчемності, визначеними пунктами 3 та 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Позивач зазначає, що укладення спірного договору призвело до відчуження майна банку за ціною, яка відрізняється на понад 20 % від звичайних цін на подібне нерухоме майно, і таке відчуження відбулось протягом одного року до моменту запровадження в Публічному акціонерному товаристві "Фідобанк" тимчасової адміністрації, а також, позивач стверджує, що банк уклав правочин, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Колегія суддів зазначає, предмет позову у справі №910/399/17 є ширшим і охоплює предмет позову у справі, що розглядається судом.

Підстави позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" є ідентичними.

При цьому колегія суддів зауважує, що у справі №910/399/17 була проведена оціночно-будівельна судова експертиза, за наслідками проведення якої, судовим експертом Стасюк М.Ю. зроблено висновок від 06.07.2017 року №29/06/17, відповідно до якого ринкова вартість Спірного приміщення, визначена за матеріалами справи станом і в цінах на 18.05.2016, складала 5208000,00 грн. з ПДВ.

А відтак, твердження апелянта, що у справі №910/399/17 судом не досліджено докази щодо ринкової вартості спірного майна не відповідають дійсності.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 175, п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

За приписами ч.ч 1 та 2 ст. 278 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених ст.ст. 226 та 231 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, Північний апеляційний господарський суд, дослідивши обставини справи, встановив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Такого клопотання матеріали справи не містять, водночас сторони не позбавлені права на звернення з відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 175, 231, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" на рішення господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/18029/20 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/18029/20 скасувати.

Провадження у справі №910/18029/20 закрити.

Матеріали справи №910/18029/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст складено 09.12.2021.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

В.А. Корсак