ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р. Справа№ 925/39/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв", м. Черкаси

на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2021 (повне рішення складено 19.08.2021)

у справі № 925/39/20 (суддя Грачов В.М.)

за позовом Першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури, м. Сміла, Черкаська обл.

в інтересах держави в особі:

1. Черкаської обласної ради, м. Черкаси

2. Департаменту освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації, м. Черкаси

3. Комунального закладу "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради", м. Чигирин, Черкаська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв", м. Черкаси

про стягнення 53 950,50 грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Перший заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури (далі - прокурор) звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради (далі - позивач-1), Департаменту освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації (далі - позивач-2), Комунального закладу "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" (далі - позивач-3) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (далі - відповідач, ТОВ "Енергогазрезерв") про стягнення, на підставі договору постачання природного газу № С/113-19 від 31.01.2019, 53950,50 грн надмірно сплачених грошових коштів (з урахуванням збільшення позовних вимог) та відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано тим, що додаткові угоди № 1 від 08.02.2019, № 3 від 26.06.2019, № 6 від 10.01.2020 до договору постачання природного газу № С/113-19 від 31.01.2019 укладені між Комунальним закладом "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" та ТОВ"Енергогазрезерв" з порушенням вимог чинного законодавства у сфері публічних закупівель щодо збільшення ціни товару, що призвело до сплати надмірно сплачених державних коштів у розмірі 53 950,50 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 03.02.2021 у справі № 925/39/20 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з ТОВ "Енергогазрезерв" на користь Комунального закладу "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" 53 950,50 грн надмірно сплачених грошових коштів.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що внаслідок неправомірного збільшення ціни на газ шляхом укладання спірних додаткових угоди з порушенням п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме без документального обґрунтування збільшення ціни за 1000,0 куб.м природного газу, мала місце переплата позивачем 3 коштів у розмірі 53 950,50 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача-3 на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ "Енергогазрезерв" 14.09.2021 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2021 у справі № 925/39/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові Першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради, Департаменту освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації, Комунального закладу "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" до ТОВ "Енергогазрезерв" про стягнення 53 950,50 грн; відшкодувати за рахунок позивача витрати на сплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- судом першої інстанції не враховано, що законодавством та договором передбачене право на зміну ціни в спірних правовідносинах при наявності підстав;

- судом першої інстанції належним чином не досліджено висновки торгово-промислової палати щодо відсоткового коливання ціни природного газу на ринку України;

- договірні відносини між сторонами у даній справі виконанні та припиненні, а зміна ціни після повного виконання договору не допускається;

- суд першої інстанції безпідставно зробив висновок про нікчемність оскаржуваних додаткових угод.

Також в апеляційній скарзі ТОВ "Енергогазрезерв" просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що повний текст рішення суду першої інстанції був складений 19.08.2021, оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень 25.08.2021 та отриманий скаржником 25.08.2021

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2021 справу № 925/39/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коробенко Г.П., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 витребувано матеріали справи № 925/39/20 з Господарського суду Черкаської області. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2021 у справі № 925/39/20 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 925/39/21.

04.10.2021 матеріали справи № 925/39/20 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 поновлено ТОВ "Енергогазрезерв" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2021 у справі №925/39/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Енергогазрезерв" на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2021 у справі №925/39/20, розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиція інших учасників справи.

28.10.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від прокурора надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Прокурор вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі законним та обґрунтованим. За твердженням прокурора оспорюванні додаткові угоди №1 від 08.02.2019, №3 від 26.06.2019 та №6 від 10.01.2020 призвели до збільшення ціни договору і, як наслідок, до порушення вимог ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі". З огляду на викладене вказані додаткові угоди є нікчемними, оскільки в результаті їх укладення збільшується сума, визначена в договорі та вказані угоди укладені без належного підтвердження коливання цін на ринку природного газу в період виконання умов договору.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, 21.12.2018 позивачем-3 оприлюднено на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель "Prozorro" через систему електронних торгів за № UA-2018-12-21-001574-с оголошення про проведення відкритих торгів щодо закупівлі природного газу обсягом 67059 м. куб. з терміном постачання до 31.12.2019 року очікуваною вартістю 930510 грн. (т. 1 а.с. 70).

Учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвалися: ТОВ "Енергогазрезерв", Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп", Товариство з обмеженою відповідальністю "Укргазторг" (т. 1 а.с. 71). Єдиним критерієм оцінки тендерних пропозицій визначено ціну.

09.01.2019 за результатом проведення торгів переможцем вказаного аукціону визначено ТОВ "Енергогазрезерв" з ціновою пропозицією 681320 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 72, 73).

15.01.2019 протоколом засідання тендерного комітету № 1 вирішено за результатами електронного аукціону та за результатами розгляду тендерної пропозиції визначити переможцем процедури відкритих торгів згідно предмету закупівлі: Газове паливо учасника торгів - ТОВ "Енергогазрезерв", прийнято рішення про намір укласти договір про закуплю з переможцем та надіслати на адресу переможця повідомлення про намір укласти договір про закупівлю (т.1 а.с. 75, 74)

31.01.2019 між позивачем-3, як споживачем, та відповідачем, як постачальником, укладено договір постачання природного газу № С/113-19 (далі - Договір т.1 а.с. 76-84).

У Договорі сторони домовилися, зокрема, про наступне:

п.п. 1.1 - постачальник зобов`язується забезпечувати поставку у 2019 році природного газу (код згідно ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" - 09120000-6-газове паливо; природний газ)) споживачу для його власних потреб (споживання), а споживач зобов`язується приймати природний газ та своєчасно оплачувати його вартість відповідно до умов цього договору;

п.1.2. - поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2019 році у обсязі 67059 куб.м., в тому числі виходячи із нижчезазначеного помісячного обсягу:

I квартал - 37759 куб.м., у тому числі:

- Січень - 13259 куб.м.;

- Лютий - 13200 куб.м.;

- Березень - 11300 куб.м.;

II квартал - 3000 куб.м., у тому числі:

- Квітень - 3000 куб.м.;

- Травень- 0 куб.м.;

- Червень - 0 куб.м.;

III квартал - 0 куб.м., у тому числі:

- Липень - 0 куб.м.;

- Серпень - 0 куб.м.;

- Вересень - 0 куб.м.;

IV квартал - 26300 куб.м., у тому числі:

- Жовтень - 4000 куб.м.;

- Листопад - 9300 куб.м.;

- Грудень - 13000 куб.м.

Всього за 2019 рік - 67059 куб.

п. 3.1. - ціна за 1000 куб м. природного газу на момент укладення Договору, без урахування тарифів на його транспортування по території України становить 10160 грн. 01 коп. з урахуванням ПДВ, у тому числі:

- ціна природного газу - 8466 грн 67 коп.;

- податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу - 1693грн 34 коп.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 681 320 грн з урахуванням ПДВ 113553 грн. 33 коп.;

п. 3.2. - ціна договору може змінюватись протягом строку його дії. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору;

п. 3.3. - сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п. 3.1. цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за природній газ згідно з умовами договору;

п. 3.4. - місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість поставленого (спожитого) газу. Загальна сума вартості договору складається із місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачеві;

п. 4.1. - оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті на розрахунковий рахунок постачальника у вигляді 100% оплати до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим;

п. 11.1. - договір вступає в силу з моменту підписання і діє в частині постачання природного газу до 31.12.2019, а в частині розрахунків - до повного їх закінчення;

п. 11.5. - істотні умови цього Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами у повному обсязі, крім випадків:

п.п.11.5.2. - зміни ціни на одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в п.3.1. Договору;

п.п.11.5.2. - зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в п. 3.1. договору;

п.п.11.5.3. - покращення предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в п.3.1. Договору; п.п. 11.5.6. зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

п.п.11.5.7. - зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

п. 11.6. - згідно ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" дія договору постачання природного газу може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2020 року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

На виконання умов Договору Комунальним закладом "Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради" та ТОВ "Енергогазрезерв" в подальшому укладено шість додаткових угод:

08.02.2019 укладено додаткову угоду № 1 до Договору (далі-Додаткова угода № 1 т.1 а.с. 85), в якій зокрема п.1 визначено з 01.02.2019 ціну природного газу , що постачається по договору за 1000,0 куб.м. - 9186 грн. 30 коп. та ПДВ - 20%. Всього до сплати за 1000,0 куб.м природного газу - 11023 грн. 56 коп.. (з ПДВ). На підтвердження доцільності укладення додаткової угоди № 1 до Договору відповідачем направлено лист № 28/01/1 від 28.01.2019 щодо підвищення ціни на природній газ на лютий 2019 року на підставі висновку Черкаської торгово-промислової палати № О-24/04 від 23.01.2019 (т. 1 а.с. 93, 94), який надано за результатами експертизи проведеної за заявкою відповідача від 09.01.2019, в якому підтверджено наявність факту коливання ціни на газ в період з 08.01.2019 по 18.01.2019. 19.02.2019 відповідач листом № 19/02/2-19 повідомив про відкликання довідки Черкаської торгово-промислової палати №О-24/04 від 23.01.2019 через допущення механічних помилок, надано відповідну копію експертного висновку № О-24/05 від 23.01.2019, в якому підтверджено наявність факту зменшення ціни газу в період з 08.01.2019 по 18.01.2019 відповідно до погоджених в договорі сум. (т.1 а.с.95, 96 );

12.06.2019 укладено додаткову угоду № 2 до Договору (далі-Додаткова угода № 2 т.1 а.с. 86);

26.06.2019 укладено додаткову угоду № 3 до Договору (далі-Додаткова угода № 3 т.1 а.с. 87), в якій зокрема п.1 визначено з 01.05.2019 ціну природного газу, що постачається по договору, з врахуванням вартості замовлення послуг розподілу потужностей становить - 9343 грн. 45 коп. за 1000,0 куб.м та ПДВ - 20%. Всього до сплати за 1000,0 куб.м природного газу - 11212 грн. 14 коп.. (з ПДВ); п. 3 внесено зміни до п.1.2. Договору та викладено п.1.2 у новій редакції: 61,132 тис. м. куб на 2019 рік. На підтвердження доцільності укладення додаткової угоди № 3 від 26.06.2019 до Договору вказано постанову НКРЕКП від 21.12.2018 року № 2001, та постанову НКРЕКП від 22.04.2019 № 580;

16.09.2019 укладено додаткову угоду № 4 до Договору (далі-Додаткова угода № 4 т.1 а.с. 88);

23.12.2019 укладено додаткову угоду № 5 до Договору (далі-Додаткова угода № 5 т.1 а.с. 89), в якій зокрема п. 1 сторони дійшли згоди щодо продовження строку дії Договору, на період достатній для проведення процедури закупівлі на 2020 рік, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному у 2019 році, якщо видатки на цю закупівлю затверджені в установленому порядку; п.3 - додаткова угода є невід`ємною частиною Договору і діє до 31.03.2020;

10.01.2020 укладено додаткову угоду № 6 до Договору (далі-Додаткова угода № 6 т.1 а.с. 227), в якій зокрема п. 1 визначено ціну газу, що передається по цій додатковій угоді за а 1000,0 кубічних метрів газу без ПДВ складає 9343 грн.45 коп., ПДВ 20% -1868 грн.69 коп., разом 11212 грн. 14 коп.; п.3 - загальна вартість додаткової угоди складає 135577 грн. 20 коп.

Спір між сторонами у даній справі виник у зв`язку з наявністю або відсутністю підстав для визнання зазначених додаткових угод нікчемними та стягнення з відповідача на користь позивача-3 грошових коштів в сумі 53950 грн. 50 коп. як надмірно сплачених на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч.ч. 1, 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК України та Господарського кодексу України (далі - ГК України) з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Тобто, для зміни ціни за одиницю товару законодавець встановив наступні обов`язкові умови:

- ціна за одиницю товару не може бути збільшена ніж на 10 % від встановленої ціни за одиницю товару в договорі;

- відбулося коливання ціни такого товару на ринку;

- зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Інших умов для збільшення ціни за одиницю товару Законом не передбачено.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства економічного розвитку торгівлі України від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору", внесення змін до договору про закупівлю у залежності від коливання ціни товару на ринку повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

Визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Майже аналогічний за змістом перелік способів захисту наведено у частині 2 статті 20 Господарського кодексу України.

Правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту.

За змістом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачено, оскільки нікчемним правочин є в силу закону. Такий спосіб захисту як визнання недійсним нікчемного правочину не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у своєму рішенні спосіб захисту, який не встановлений законом, лише за умови, що законом не встановлено ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу. Отже, суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки наведено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). Судом враховано правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 03.12.2020 року, у справі № 909/703/19.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження доцільності укладення Додаткової угоди № 1 до Договору відповідачем надано висновок Черкаської торгово-промислової палати № О-24/04 від 23.01.2019, в якому підтверджено наявність факту коливання ціни на газ в період з 08.01.2019 по 18.01.2019 відповідно до 10936 грн- 12050 грн; 11048 грн. - 12160 грн; 10996 грн. - 12050 грн, що мало наслідком укладення сторонами 08.02.2019 спірної Додаткової угоди № 1 та збільшення з 01.02.2019 ціну природного газу до 11023 грн. 56 коп. за 1000,0 куб.м природного газу.

Разом з тим, вказаний експертний висновок був відкликаний відповідачем 19.02.2019 та замінений на вірний експертний висновок № О-24/05 від 23.01.2019, в якому підтверджено наявність факту коливання ціни газу в період з 08.01.2019 по 18.01.2019 відповідно до 9605 грн- 10490 грн; 9859 грн - 10740 грн; 9752 грн - 10578 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати № О-24/05 від 23.01.2019 підтвердив коливання ціни на газ у період з 08.01.2019 по 18.01.2019, а не на лютий 2019 як то передбачено умовами додаткової угоди № 1 від 08.02.2019.

Також надані прокурором дані ТБ "Українська енергетична біржа" від 23.12.2019 № 23/12-2360, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.07.2019 № 7873/16.2.2/7-19 щодо коливання ціни газу у спірний період підтверджують відсутність коливання ціни у бік її збільшення.

Крім того, Додатковою угодою № 1 внесено зміни до п.2.1 Договору, тоді як фактично зміни внесено до п.1.2 Договору, що регулює ціну газу, а не його якість.

Таким чином, вищевказані документи не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору, тобто Додатковою угодою № 1 укладена з порушенням п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме без документального обґрунтування збільшення ціни за 1000,0 куб.м природного газу.

На підтвердження доцільності укладення додаткової угоди № 3 від 26.06.2019 до Договору вказано зміни нормативів, а саме: постанова НКРЕКП від 21.12.2018 № 2001 та постанова НКРЕКП від 22.04.2019 № 580, що мало наслідком збільшення з 01.05.2019 ціни природного газу до 11212 грн. 14 коп. за 1000,0 куб.м, зміну обсягу споживання природного газу до 61,132 тис. м. куб. на 2019 рік.

Однак відповідних документів про зміну ціни газу в бік її збільшення не надано, а посилання на зміни нормативів - постанови НКРЕКП від 21.12.2018 року № 2001 та НКРЕКП від 22.04.2019 № 580 не підтверджують доцільність внесення істотних умов до Договору, щодо ціни та об`ємів товару.

Враховуючи дані надані прокурором - ТБ "Українська енергетична біржа", Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.07.2019 № 7873/16.2.2/7-19 у спірний період щодо коливання ціни газу відсутнє коливання ціни у бік її збільшення, натомість має місце зменшення ціни газу у період лютий червень 2019 року.

Таким чином, вищевказані документи не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору внесені Додатковою угодою № 3, тобто вона укладена з порушенням п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме без документального обґрунтування збільшення ціни за 1000,0 куб.м природного газу.

Додаткову угоду № 6 сторонами укладено 10.01.2020 керуючись Законом України "Про ринок природного газу" № 329 VIII від 09.04.2015, ч. 5 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", якою визначено ціну газу, що передається по даній додатковій угоді - 11212 грн. 14 коп. за 1000,0 куб.м, зміну обсягу споживання природного газу до 12,092 тис. м. куб. на січень 2020 року.

Таким чином, Додаткова угода № 6 визначає ціну газу ту саму, що і Додаткова угода № 3, яка є нікчемною, натомість документального обґрунтування збільшення ціни за 1000,0 куб.м природного газу відповідачем не надано, а тому Додаткова угода № 6 теж є нікчемною, оскільки її недійсність встановлена законом.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що додаткові угоди № 1 від 08.02.2019, № 3 від 26.06.2019, № 6 від 10.01.2020, якими внесено зміни до договору постачання природного газу № С/113-19 від 31.01.2019 укладені між сторонами, з порушенням вимог чинного законодавства у сфері публічних закупівель та є нікчемними.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 53950,50 грн надміру сплачених грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

За наслідками укладення Додаткової угоди № 1 позивачем-3 сплачено 240589, 20 грн натомість повинно бути сплачено 221742,21 грн. Таким чином, за закупівлю природного газу надміру сплачено коштів на суму 18846,99 грн (240589,20 - 221742,21).

За наслідками укладення Додаткової угоди № 3 позивачем-3 сплачено 267894,13 грн натомість повинно бути сплачено 242755,35 грн. Таким чином, за закупівлю природного газу надміру сплачено коштів на суму 25138,78 грн (267894,13 - 242755,35).

За наслідками укладення Додаткової угоди № 6 позивачем-3 сплачено 106190,29 грн натомість повинно бути сплачено 96225, 56 грн. Таким чином, за закупівлю природного газу надміру сплачено коштів на суму 9964,73 грн (106190,29 - 96225,56).

Отримана відповідачем оплата у сумі 53950,50 грн (18846,99 +25138,78+9964,73) за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК, а не ст. 1212 ЦК. Поставка газу та його оплата здійснювалися сторонами відповідно до умов укладеного Договору.

У п.11.1 Договору встановлено, що договір вступає в силу з моменту підписання і діє в частині постачання природного газу до 31.12.2019, а в частині розрахунків - до повного їх закінчення.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 53950,50 грн, сплачених за товар, який так і не був поставлений продавцем, хоча й припустився при цьому помилкового мотивування щодо правових підстав для задоволення відповідної вимоги - застосувавши ст. 1212 ЦК замість ч. 1 ст. 670 ЦК.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі 917/1739/17 зроблено висновок, що правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові. Суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом необхідно керуватися при вирішенні спору. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Оскільки між сторонами існують договірні відносини, то правовою підставою для задоволення вимог про стягнення надмірно сплачених коштів (коштів, сплачених за товар, який так і не було поставлено) є ч. 1 ст. 670 ЦК, а ст. 1212 ЦК застосуванню до цих правовідносин не підлягає.

Зазначене не призвело до ухвалення неправильного рішення по суті, а тому рішення суду першої інстанції слід змінити в його мотивувальній частині, залишивши без змін резолютивну частину.

Виходячи з вищевикладеного, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

За таких обставин решту аргументів позивача апеляційний господарський суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У відповідності до змісту п.2 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити судове рішення.

За змістом ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно положень ч.4 ст. 277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки встановлена під час апеляційного провадження невідповідність висновків суду першої інстанції не призвела до прийняття невірного по суті рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду, користуючись наданими процесуальним законом повноваженнями, вважає за необхідне змінити мотивувальну частину оскаржуваного у даній справі рішення суду першої інстанції, виклавши її в редакції цієї постанови.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (відповідача).

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2021 у справі №925/39/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2021 у справі №925/39/20 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

3. В іншій частині рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2021 у справі №925/39/20 залишити без змін.

4. Матеріали справи №925/39/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир