ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року Справа № 915/1376/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.

за участі секретаря Кнауб А.А.,

від сторін представники не з?явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/1376/21

за позовом фізичної особи-підприємця Карасьової Олени Миколаївни,

АДРЕСА_1 ;

до Миколаївської міської ради,

вул. Адміралсьська, 20, м. Миколаїв, 54001;

про визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі

В С Т А Н О В И В:

Фізичною особою-підприємцем Карасьовою Оленою Миколаївною пред?явлено до Миколаївської міської ради позов, з урахуванням заяви від 20.08.2020 про уточнення позовних вимог, з такими вимогами:

"1. Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 07.02.2009 за № 6300, в такій редакції:

"ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 07.02.2009 за № 6300

м. Миколаїв "14".02.2020 р.

Миколаївська міська рада, в особі міського голови Сенкевича Олександра Федоровича, який діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та витягу з протоколу І сесії Миколаївської міської ради УІІ скликання від 21.11.2015, надалі "Орендодавець", з однієї сторони, та Позивача Фізична особа -підприємець Карасьова Олена Миколаївна, уклали цей Договір про нижченаведене:

1. Миколаївська міська рада на підставі рішення від __.__. № продовжує Фізичній особі-підприємецю Карасьовій Олені Миколаївні оренду земельної ділянки площею 24 кв.м, кадастровий номер :07:013:0004 для обслуговування торговельного кіоску по вулиці по вулиці Лагерне поле ріг Артилерійської у місті Миколаєві.

2. Пункт 3.1 договору викласти в такій редакції:

"Договір поновлено на 3 роки, і діє до 14.02.2023 року, Орендар, який має намір, скористатися переважним правом на укладання договору оренди землі на новий строк, зобов?язаний письмово повідомити про це Орендодавця за шість місяців до спливу строку цього Договору".

3. Цю додаткову угоду укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий в Орендаря.

4. Додаткова угода набирає чинності з моменту її укладання.

5. У п?ятиденний строк після укладання Додаткової угоди Орендарю надати її копію до органу державної фіскальної служби.

Місцезнаходження, реквізити та підписи сторін

Орендодавець Миколаївська міська рада ЄДРПОУ 001, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20 тел. 37-22-59Орендар Фізична особа-підприємець Карасьова Олена Миколаївна Ідент. код НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_2 ".

2. Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 20.10.2010 за № 7903, в такій редакції:

"ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 20.10.2010 за № 7903

м. Миколаїв "14".02.2020 р.

Миколаївська міська рада, в особі міського голови Сенкевича Олександра Федоровича, який діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та витягу з протоколу І сесії Миколаївської міської ради УІІ скликання від 21.11.2015, надалі "Орендодавець", з однієї сторони, та Позивача Фізична особа -підприємець Карасьова Олена Миколаївна, уклали цей Договір про нижченаведене:

1. Миколаївська міська рада на підставі рішення від __.__. № продовжує Фізичній особі-підприємецю Карасьовій Олені Миколаївні оренду земельної ділянки площею 40 кв.м, кадастровий номер :07:013:0006 для обслуговування літнього майданчику по вулиці Лагерне поле ріг Артилерійської у місті Миколаєві.

2. Пункт 3.1 договору викласти в такій редакції:

"Договір поновлено на 3 роки, до 20.10.2023 року, Орендар, який має намір, скористатися переважним правом на укладання договору оренди землі на новий строк, зобов?язаний письмово повідомити про це Орендодавця за шість місяців до спливу строку цього Договору".

3. Цю додаткову угоду укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий в Орендаря.

4. Додаткова угода набирає чинності з моменту її укладання.

5. У п?ятиденний строк після укладання Додаткової угоди Орендарю надати її копію до органу державної фіскальної служби.

Місцезнаходження, реквізити та підписи сторін

Орендодавець Миколаївська міська рада ЄДРПОУ 001, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20 тел. 37-22-59Орендар Фізична особа-підприємець Карасьова Олена Миколаївна Ідент. код НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_2 ".

Позов мотивовано тим, що відповідачем не розглянуто подані у визначений договорами строк заяви позивача про поновлення зазначених вище договорів; позивач після закінчення строку дії договорів оренди за відсутності протягом одного місяця заперечень Миколаївської міської ради продовжив користуватися орендованими земельними ділянками та сплачувати орендну плату.

Підприємець Карасьова також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою 02.07.2020 відкрито провадження у справі № 915/821/20 та вирішено розглянути її за правилами загального позовного провадження у розумний строк, тривалість якого обумовлюється запровадженням в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу "COVID-19" та введенням Урядом України протиепідемічних заходів.

Ухвалою від 23.07.2020, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк проведення підготовчого провадження в даній справі; підготовче засідання відкладено на 15.09.2020.

Ухвалою від 10.08.2020 (суддя Адаховська В.С.) прийнято дану справу № 915/821/20 до провадження в частині розгляду заяви підприємця Карасьової О.М. б/н від 04.08.2020 (вх. № 9697/20 від 07.08.2020) про вжиття заходів забезпечення позову в даній справі, задоволено зазначену заяву та заборонено Департаменту внутрішнього фінансового контролю, нагляду та протидії корупції Миколаївської міської ради, Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради та Центральному відділу поліції ГУНП в Миколаївській області вчиняти дії щодо демонтажу, знесення торговельного кіоску та літнього майданчику, які знаходяться на земельних ділянках за кадастровими №№ :07:013:0004 та :07:013:0006 по вулиці Лагерне поле ріг Артилерійської у місті Миколаєві, які передані в оренду Фізичній особі-підприємцю Карасьовій Олені Миколаївні за договорами оренди від 07.02.2009 № 6300 та від 20.10.2010 № 7903.

Ухвалою від 15.09.2020, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 15.10.2020.

Ухвалою від 15.10.2020, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 12.11.2020.

Ухвалою від 12.11.2020 задоволено клопотання Миколаївської міської ради та вирішено роз`єднати позовні вимоги, виділивши в самостійні провадження позовні вимоги фізичної особи-підприємця Карасьової Олени Миколаївни про визнання поновленими укладених між Миколаївською міською радою та фізичною особою-підприємцем Карасьовою Оленою Миколаївною договорів оренди землі та визнання укладеними на умовах, запропонованих позивачем, додаткових угод до договорів оренди землі ? щодо кожного договору окремо.

Позовні вимоги щодо визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 20.10.2010 за № 7903 виділено в самостійне провадження.

Відділом документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області, на підставі зазначеної ухвали та пункту 3.2.8 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Миколаївської області, згідно якого у разі роз`єднання (виділення) позовних вимог (однієї або декілька об`єднаних позовних вимог) в самостійне провадження (окрему судову справу), головуючий суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог, постановляє відповідну ухвалу; виділена в окреме провадження судова справа не підлягає автоматизованому розподілу, реєструється відділом документального забезпечення (канцелярією) суду як така, що надійшла вперше, та передається судді, який ухвалив рішення про роз`єднання (виділення) в окреме провадження позовних вимог, - зареєстровано виділені у самостійне провадження вимоги, як справу № 915/1376/20.

Ухвалою від 16.11.2020 прийнято справу № 915/1376/20 до провадження та вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження; цією ж ухвалою призначено підготовче засідання у справі на 09.12.2020.

Ухвалою від 09.12.2020, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 12.01.2021, проте в указану дату засідання не відбулося у зв?язку з перебуванням головуючого в даній справі судді у відпустці.

Ухвалою від 18.01.2021 призначено підготовче засідання в даній справі на 10.02.2021.

Ухвалою від 10.02.2021, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.03.2021.

У подальшому ухвалою від 10.03.2021 зупинено провадження в даній справі до закінчення перегляду Великою палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 903/1030/19.

Після оприлюднення 28.09.2021 в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови Великої палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 ухвалою від 05.10.2021 поновлено провадження в даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 03.11.2021, проте в указану дату засідання не відбулося у зв?язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Ухвалою від 19.11.2021 призначено судове засідання в даній справі на 08.12.2021.

Миколаївська міська рада у відзиві від 08.12.2020 за вх. № 15674/20 позов не визнала, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, з посиланням на неналежне виконання позивачем умов договору оренди, а саме, на відсутність підстав для поновлення дії договору оренди в порядку ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Так, відповідач зазначає, зокрема, підприємцем Карасьовою О.М. при зверненні до Миколаївської міської ради для поновлення дії договору оренди землі не додано проекту відповідної додаткової угоди до цього договору, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі"; натомість, такий проект додаткової угоди подано позивачем лише 11.06.2020. Відповідач посилається на правові позиції, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 159/5756/18 та від 22.09.2020 у справі № 313/350/16-ц.

Інших документів по суті справи від сторін не надійшло.

Від сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, представники в засідання не з?явилися, проте від відповідача надійшло клопотання про розгляд даної справи за відсутності його представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між підприємцем Карасьовою О.М. (орендарем) та Миколаївською міською радою (орендодавцем) укладено договір оренди землі від 20.10.2010 (далі - договір), зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", про що у державному реєстру земель вчинено запис від 11.11.2010 № 46, згідно умов якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 25.06.2010 № 47/44 продовжує підприємцю Карасьовій О.М. оренду земельної ділянки, раніше надану рішенням міської ради від 16.10.2003 № 15/9, для подальшого обслуговування літнього майданчика по вул. Лагерне поле ріг вул. Артилерійської без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно /Центральний район/. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 40 кв.м, без права передачі її в суборенду. На земельній ділянці знаходиться літній майданчик підприємця Карасьової О.М. (п.п. 1.1-2.2 договору).

Договір діє до 25.06.2012; після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору звернутись письмово до орендодавця з проханням щодо продовження строку дії договору. Підставою для поновлення договору оренди буде відповідне рішення міської ради (п. 3.1 договору).

На виконання умов договору Миколаївською міською радою передано в оренду підприємцю Карасьовій О.М. указану вище земельну ділянку згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 11.11.2010.

У подальшому на підставі рішення Миколаївської міської ради від 18.06.2015 № 48/33 сторонами укладено договір від 14.09.2015 № 208-15 про зміни до договору оренди від 11.11.2010 № 7903, на підставі якого договір оренди викладено в новій редакції.

Так, сторонами погоджено, що Миколаївська міська рада на підставі рішення від 18.06.2015 № 48/33 продовжує підприємцю Карасьовій О.М. оренду земельної ділянки для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного літнього майданчика по вул. Лагерне поле ріг вул. Артилерійської, без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно /Центральний район/. В оренду передається земельна ділянка площею 40 кв.м за кадастровим номером :07:013:0006 без права передачі її в суборенду (п.п. 1.1-2.1 договору оренди в редакції договору про зміни).

Серед іншого, пункт 3.1 договору викладено в такій редакції: "Договір діє з 14.02.2014 до 14.02.2017. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це Орендодавця за шість місяців до спливу строку цього Договору. Підставою для укладення Договору на новий строк буде відповідне рішення Орендодавця".

Позивач, маючи намір продовжити договір оренди, 01.08.2016 через Центр надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради звернувся до відповідача з заявою про видачу рішення про поновлення договору оренди.

Згідно опису дозвільної справи від 01.08.2016 № 00034/МФ, до заяви позивачем додано: копію статуту/паспорту; копію раніше укладеного договору оренди землі; копію витягу з рішення міської ради; копію технічного паспорту; копії документів про право власності; проект (паспорт опорядження фасаду, фото 10*15, топоплан М 1*500); висновок (довідку) проектної організації щодо необхідних термінів завершення будівництва; витяг з Державного земельного кадастру.

За твердженнями позивача, указане звернення відповідачем залишено без реагування, жодної відповіді на указане вище звернення підприємцем Карасьовою О.М. не отримано і досі; рішення про поновлення договору оренди Миколаївською міськрадою не прийняте.

Викладені обставини зумовили звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Земельним законодавством визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності; договір оренди землі - договір, за яким орендодавець зобов?язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов?язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.ст. 1, 13 ЗУ "Про оренду землі")

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначені Законом України "Про оренду землі" (далі ? Закон).

У відповідності до ст. 33 Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п?ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов?язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов?язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені ч. 2 ст. 33 Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення ? запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв?язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов?язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону).

У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (ч. 6 ст. 33 Закону).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов?язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто виникненню в орендодавця обов?язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме ч. 6 ст. 33 Закону України. І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 313/350/16-ц; при цьому суд відступив від висновку про необов`язковість повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі для виникнення підстави поновлення договору, передбаченої ч. 6 ст. 33 Закону.

Від наведеної позиції не відступила і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, зазначивши, що стаття 33 Закону до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX мала назву "Поновлення договору оренди землі", тобто була цілком присвячена процедурам такого поновлення. Проте вони за змістом приписів указаної статті відрізнялися від тих, які пропонують застосувати позивач і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду. Так, згідно з частиною першою цієї статті по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов?язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Таке формулювання зазначеного припису у сукупності з назвою статті 33 Закону й іншими її приписами не підтверджує доводи про те, що лише частина шоста цієї статті визначала правила поновлення договору оренди землі, які виключали необхідність вчинення активних дій орендарем. Конструкція статті 33 Закону до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX передбачала можливість поновлення договору оренди землі у порядку реалізації переважного права на укладення цього договору на новий строк.

Стаття 33 Закону № 161-XIV прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв?язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності ? зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов?язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов?язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

Частини п?ята та шоста статті 33 Закону встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин:

За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов?язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, ? у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду.

Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов?язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону, є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону, необхідна наявність таких юридичних фактів:

- орендар належно виконує його обов?язки за цим договором;

- він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк;

- до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі;

- продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою;

- орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору.

Єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у частинах третій, п`ятій-восьмій, одинадцятій статті 33 Закону додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті.

У відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів (ч. 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 755/10947/17 (постанова від 30.01.2019) зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.

В даному випадку остання правова позиція Великої Палати викладена саме в у постанові від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, а тому саме ця позиція враховується судом при вирішенні спору в даній справі.

Із змісту наведених положень законодавства та правових позицій вбачається, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону, необхідна наявність таких юридичних фактів:

- орендар належно виконує його обов?язки за цим договором;

- він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк;

- до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі;

- продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою;

- орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору.

В даному випадку матеріали справи не містять доказів того, що підприємцем Карасьовою О.М. до заяви від 01.08.2016 про поновлення договору оренди землі додано проект додаткової угоди.

Натомість, такий проект позивачем надіслано Миколаївській міській раді лише 11.06.2020.

Ураховуючи викладене, неможливо визнати, що позивач у повному обсязі дотримався передбаченого законодавством алгоритму дій орендаря з метою поновлення договору оренди землі, що свідчить про втрату ним переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) в порядку ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону; відсутні і підстави для поновлення договору в силу ч. 6 ст. 33 Закону.

Господарським процесуальним законодавством визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Ураховуючи викладене, суд визнає, що позивачем не доведено наявності підстав для задоволення позовних вимог, а тому у задоволенні позову підприємця Карасьової О.М. належить відмовити.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст. 129 ГПК України, у разі відмови у позові, судовий збір підлягає покладенню на позивача.

У судовому засіданні 08.12.2021, згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця Карасьової Олени Миколаївни відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 14.12.2021.

Суддя Т.М. Давченко