ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/542/18

Суддя господарського суду Одеської області Петров В.С., розглянувши матеріали справи № 916/542/18 за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення 1438952,58 грн., розірвання договору оренди нерухомого майна та зобов`язання повернути майно, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ", Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, Прокуратури Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року Заступник прокурора Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Яхт клуб "Одеса-2009" (на теперішній час Товариство з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ") про:

- стягнення з ТОВ "Яхт клуб "Одеса-2009" на користь Державного бюджету України заборгованості за договором оренди нерухомого майна від 20.09.2005 р. в розмірі 1162880,45 грн. та пені в розмірі 276072,13 грн.;

- розірвання договору оренди державного нерухомого майна, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ "Яхт клуб "Одеса-2009";

- зобов`язання ТОВ "Яхт клуб "Одеса-2009" повернути державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області передане у строкове платне користування за договором оренди від 20.09.2005 р. державне нерухоме майно, а саме: 54/1000 комплексу будівель морського вокзалу: у літ. "Б": 81 - малий елінг, 96 - великий елінг, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 97, 98, 99, 100 - рундуки на першому поверсі, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62 - рундуки на другому поверсі, 16 - магазин, 20- склад магазину, 41,42 - вмивальня, 43, 44, 45, 48, 49 - душова, 50, 46, 47 - туалети; 38 - кладова, 34, 24 - диспетчерські, 15, 16, 17, 25 - офіс, 23 - коридор, 26, 27, 28 - приміщення, 12 - кімната для переговорів, 13 - кухня, 11- кают-компанія, 18, 22 - вмивальня, 19, 21 - туалети, 20 - ванна, загальною площею 2084,8 кв.м; 54/1000 холлу 8, площею 4,96 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6.

В обґрунтування позовних вимог Заступник прокурора Одеської області посилався на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором від 20.09.2005 р. з внесеними до нього змінами щодо своєчасного та повного перерахування орендної плати за період з березня 2016 року по лютий 2018 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.03.2018 р. (суддя Лічман Л.В.) відкрито провадження у справі № 916/542/18, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 26 квітня 2018 р. Також вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Адміністрація морських портів України".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.08.2018 р. (суддя Лічман Л.В.) призначено справу № 916/542/18 до колегіального розгляду.

Також до Господарського суду Одеської області ОСОБА_1 як третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору подано позовну заяву до ТОВ "Морський клуб ТЦФ", Фонду та Прокуратури Одеської області, в якій (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину до заявленої Прокурором в інтересах Фонду заборгованості ТОВ "Морський клуб ТЦФ" за договором оренди від 20.09.2005 р. у розмірі 1438 952,58 грн., з яких 1162880,45 грн. основного боргу та 276072,13 грн. пені.

Позов третьої особи обґрунтовано, зокрема тим, що внаслідок укладення в усній формі між сторонами договору про внесення змін до договору оренди від 20.09.2005 р. та у зв`язку з відсутністю повноважень у директора товариства на укладання цієї угоди порушено корпоративні права ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.02.2019 р. прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_1 (зареєстрована 17.12.2018 р. за вх. № 3043/18) до розгляду та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом у справі № 916/542/18.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.10.2020 р. (судді: Лічман Л.В - головуючий, Шаратов Ю.А., Літвінов С.В.), залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 р. (судді: Богатир К.В. - головуючий, Бєляновський В.В., Ярош А.І.), у задоволенні позовів Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.11.2021 р. вказані судові рішення були скасовані, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

За результатами проведеного 08.12.2021 р. автоматичного розподілу судової справи між суддями справу № 916/542/18 передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Петрову В.С.

Разом з тим, під час вирішення питання щодо прийняття справи № 916/542/18 до свого провадження, суддя Петров В.С. зробив висновок про неможливість прийняття вказаної справи до провадження та необхідність заявлення самовідводу.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у ст.ст. 25, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. 9 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України).

Так, розглянувши матеріали даної господарської справи № 916/542/18, встановлено, що в межах даної справи розглядається позов ОСОБА_1 , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ", Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, Прокуратури Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Водночас, у травні 2021 року вказаний громадянин - ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Господарського суду Одеської області, Голови Господарського суду Одеської області Петрова Володимира Степановича , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Президента України, ОСОБА_3 , в якій позивач з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Господарського суду Одеської області, що полягає у ненаданні ОСОБА_1 інформації на запит (вх. № 11254/21 від 22.04.2021 р.);

- зобов`язати Господарський суд Одеської області надати ОСОБА_1 запитувану ним інформацію на запит (вх. № 11254/21 від 22.04.2021 р.);

- визнати протиправними дії голови Господарського суду Одеської області Петрова Володимира Степановича, що полягають у необґрунтованому віднесенні інформації, запитуваної ОСОБА_1 у питаннях 3, 5 запиту (вх. № 11254/21 від 22.04.2021 р.), до такої, що не відповідає вимогам статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації";

- зобов`язати голову Господарського суду Одеської області Петрова Володимира Степановича утриматися від віднесення інформації, запитуваної ОСОБА_1 у питаннях 3, 5 запиту (вх. № 11254/21 від 22.04.2021 р.), до такої, що не відповідає вимогам статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації";

- стягнути з Господарського суду Одеської області на користь ОСОБА_1 6000,00 грн. моральної шкоди;

- стягнути з голови Господарського суду Одеської області Петрова Володимира Степановича на користь ОСОБА_1 1500001,00 грн. моральної шкоди.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 р. у справі № 420/8398/21 у задоволенні вказаного позову ОСОБА_1 до Господарського суду Одеської області, Голови Господарського суду Одеської області Петрова Володимира Степановича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Президента України, ОСОБА_3 про визнання протиправної бездіяльності щодо ненадання інформації на запит, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, відмовлено.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 р. у справі № 420/8398/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Господарського суду Одеської області, Голови Господарського суду Одеської області Петрова Володимира Степановича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Президент України, ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність щодо ненадання інформації на запит, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 по даній господарській справі № 916/542/18 є третьою особою із самостійними вимогами, а по адміністративній справі № 420/8398/21 - позивачем, а я - Петров Володимир Степанович , як Голова Господарського суду Одеської області, одним із відповідачів по вказаній справі № 420/8398/21, вважаю, що зазначені обставини унеможливлюють розгляд мною даної справи № 916/542/18, оскільки можуть виникнути сумніви щодо моєї об`єктивності та неупередженості.

Разом з цим зазначаю, що вказані обставини не впливають на мою неупередженість при розгляді даної господарської справи і не свідчать про особисту зацікавленість в її розгляді, проте можуть викликати сумніви в учасників справи чи сторонніх спостерігачів щодо безсторонності та неупередженості суду.

Так, законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв`язання ситуації, що створилась, шляхом заявлення самовідводу, що є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання. На переконання суду, кінцевою метою законодавця було досягнення максимальної впевненості у тому, що в учасників процесу не повинно виникати сумнівів у неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наявність неупередженості відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (справи "Білуха проти України", "Паскала проти України").

Згідно з пунктом 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи "Про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів", незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення. Суддя не тільки виключає будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робить це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів (пункти 1.1-1.6).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Разом з тим, в Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006 pоку зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Отже, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною сумнівів в об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у справі та зможе поставити під сумнів забезпечення реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

З огляду на викладене, вищезазначені обставини можуть викликати сумніви у учасників справи або у сторонніх спостерігачів у неупередженості або об`єктивності судді Петрова В.С. при розгляді даної справи, а також правосудності постановленого за наслідками її розгляду рішення, з огляду на що для забезпечення авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності, вважаю необхідним заявити самовідвід від розгляду справи № 916/542/18.

Керуючись ст.ст. 35, 38-39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від розгляду справи № 916/542/18 за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення 1438952,58 грн., розірвання договору оренди нерухомого майна та зобов`язання повернути майно, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ", Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, Прокуратури Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Ухвала набирає законної сили 10.12.2021 року та оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Петров