УХВАЛА

м. Київ

09.12.2021Справа № 910/12606/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши матеріали

скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Класс"

на дії Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

за позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Класс"

про стягнення 4965,85 грн.

за участі представників:

від скаржника (відповідача): Сидоренко Д.В., адвокат,

від позивача: не з`явився;

від ДВС: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Класс" про стягнення 4965,85 грн. пені за прострочення поставки товару за договором від 04.10.2019 № 286/2/19/121 про постачання товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 у справі № 910/12606/20 позовні вимоги Міністерства оборони України задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Класс" на користь Міністерства оборони України 4965,85 грн. пені, а також 2102 грн. витрат зі сплати судового збору.

01.07.2021 на виконання рішення суду видано наказ.

20.10.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Класс" надійшла скарга на дії Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до протоколу від 20.10.2021 передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали скарги передані на розгляд судді Поляковій К.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 прийнято до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Класс" на дії Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та призначено судове засідання.

30.11.2021 від позивача через відділ діловодства та документообігу суду надійшли письмові пояснення щодо поданої скарги, в яких позивач зазначив, що грошові кошти відповідачем у рахунок погашення боргу не сплачені та від державного виконавця будь-яких документів не надходило.

07.12.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 25.10.2021 року.

09.12.2021 на електронну пошту суду надійшли додаткові документи від скаржника.

Представники позивача та державний виконавець до судового засідання 09.12.2021 не з`явилися, однак про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Представник скаржника просив вимоги скарги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши в судовому засіданні 09.12.2021 подану скаргу, суд дійшов висновку про наступне.

У провадженні Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 61828509.

У межах виконавчих проваджень № 62117767, № 61731090, № 58929003, винесено постанови від 28.05.2020, 14.04.2021, 01.07.2021, про накладення арешту на грошові кошти боржника, внаслідок чого заарештовано грошові кошти, що знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 в АТ «Банк Січ» та № НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк».

28.09.2021 боржник звернувся до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з клопотанням про зняття арешту з коштів, які містяться на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , посилаючись на гарантоване законом право працівників на виплату заробітної плати.

З огляду на те, що державний виконавець відповідь на клопотання про зняття арешту не надав та арешт з грошових коштів боржника не зняв, останній звернувся з даною скаргою до суду.

Відповідно до довідки боржника за підписом генерального директора Буц М.О. за період з 01.12.2020 по 30.11.2021 загальний розмір нарахованої та невиплаченої заробітної плати громадянину ОСОБА_1 , який з 04.08.2008 по теперішній час працює на посаді оператора верстату з програмним керуванням, становить 180000 грн.

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Як передбачено пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 зі справи № 905/361/19.

Судом встановлено, що рахунки боржника № НОМЕР_1 в АТ «Банк Січ», МФО 380816, та № НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, на кошти на яких виконавцем накладений арешт, є поточними рахунками боржника, які використовується для зберігання грошових коштів та здійснення розрахунково-касових операцій, у тому числі, виплати заробітної плати.

Наведене підтверджується довідками від 23.06.2021 № 572/180 АТ «Банк Січ» та від 03.06.2021 № 5-53/955/2021 АБ «Укргазбанк».

Тобто, зазначені рахунки не відносяться до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на яких заборонено в законодавчому порядку.

Разом з тим кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Згідно із частиною 5 статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Отже, зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі, навіть у випадках виконання у примусовому порядку.

У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 зі справи № 905/361/19.

Відповідно до частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятись від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Ураховуючи викладене, оскільки в боржника наявні зобов`язання з виплати заробітної плати в сумі 180000 грн., у той час як арешт державним виконавцем накладений на грошові кошти на рахунках, з яких здійснюється виплата заробітної плати, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення поданої скарги, а саме в частині зобов`язання вжити заходів щодо зняття арешту з грошових коштів боржника, що містяться на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , у межах суми 180000 грн., а також скасування постанов про накладення арешту у ВП №№ 58929003, 62117767, 61731090 у межах суми 180000 грн.

Керуючись статтями 232-235, 240, 342, 343, 345 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Класс" на дії Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити заходів щодо зняття арешту з грошових коштів, що містяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Класс" № НОМЕР_1 в АТ «Банк Січ», МФО 380816, та № НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, у межах суми зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Класс" з виплати заробітної плати в розмірі 180000 грн.

Скасувати постанови про арешт коштів боржника ВП № 62117767 від 28.05.2020, № 61731090 від 14.04.2021, № 58929003 від 01.07.2021 у частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Класс" № НОМЕР_1 в АТ «Банк Січ», МФО 380816, та № НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, у межах суми зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Класс" з виплати заробітної плати в розмірі 180000 грн.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 14.12.2021 року.

Суддя К.В. Полякова