ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.12.2021 Справа №905/1872/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

розглянув справу за позовом №1780 від 23.09.2021 Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, , в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман Донецької області, ,

до відповідача, Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», м.Вугледар Донецької області, ,

про стягнення 583 545,00 грн., -

Без виклику сторін

І. Короткий зміст позовної заяви, заперечень та інших заяв, клопотань учасників справи:

Акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман Донецької області, звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою №1805 від 28.09.2021 до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», м.Вугледар Донецької області, про стягнення штрафу у розмірі 583 545,00 грн. на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до комерційних актів №496100/74, №496100/75, №496100/76, №496100/77 та №496100/78 від 12.04.2021 в ході перевірок маси вантажу на станції призначення Роти Донецької залізниці у вагонах №54040118, №55809842, №62648811, №53118386, №55833586, №54123500, №63993067, №60944311, №53118493, №54774070, №55738512, №61665907 та №63820237 виявлено різницю у дійсній вазі та зазначеній відповідачем у залізничних накладних №53863098, №53863080, №53847000, №53847018 та №53879318, а отже неправильно вказано останнім масу вантажу, внаслідок чого виникли підстави для нарахування штрафу.

На підтвердження викладених обставин позивач надав розрахунок позовних вимог та у копіях: комерційні акти №496100/74, №496100/75, №496100/76, №496100/77 та №496100/78 від 12.04.2021; акти загальної форми №130, №131, №132, №133 та №134 від 12.04.2021; телефонограми №98 у двох примірниках, №99 у двох примірниках, №100 від 12.04.2021; накладні №53863098, №53863080, №53847000, №53847018 та №53879318 з відомостями вагонів до них; два акта комісійного переважування вагонів б/н від 11.04.2021 та чотири акта комісійного переважування вагонів б/н від 12.04.2021; витяг з технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) станція Роти Донецької залізниці власник ЗВВТ Миронівська ТЕЦ; розпорядження залізничної станції Роти структурного підрозділу «Станція Попасна» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №10 від 19.01.2021; витяг з положення про регіональну філію «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Донецька залізниця», а також, документи у підтвердження повноважень представників позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.3 Закону України «Про залізничний транспорт», ч.1, ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, ст.ст.2, 5, 6, 23, 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, п.10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, п.1.2, п.2.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, п.5.5 розділу 4 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000.

29.11.2021 від представника відповідача надійшов відзив №2580 від 24.11.2021 (надіслано поштою 25.11.2021 згідно інформації, що міститься на поштовому конверті, у якому надійшли документи).

У відзиві, відповідач просить суд продовжити строк на подання відзиву та долучити його до матеріалів справи.

Відповідач вважає позовну заяву необґрунтованою, адже до позовної заяви позивачем додано комерційні акти №496100/74, №496100/75, №496100/76, №496100/77 та №496100/78 від 12.04.2021, в яких фіксуються показники за вказаними вагонами за групою відправлень у тринадцяти вагонах менше на 12 360 кг, ніж зазначено у перевізних документах. Однак, на адресу підприємтсва вказані комерцйні акти позивачем не надсилалися; позивачем до позову не надано документ, який підтверджує результати зважування (розбіжностей фактичної маси вантажу з массою, яка вказана в накладній в сторону збільшення) у порядку п.3.4 Інстуркції «Про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті» зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.10.2012 за №1716/22028; до позову не додано жодного протоколу зважування вагонів, як факт дійсності недовантаження вугілля, у зв`язку з чим факт недовантаження є недоведеним; в доданих актах загальної форми не зазначено яким чином встановлено недовантаження вугілля у спірних вагонах; у комерційних актах №496100/74, №496100/75, №496100/76, №496100/77 та №496100/78 від 12.04.2021 зазначено, що переваження на ст.Роти здійснювалося на 150 тонних вагах без урахування похибки, та вивантаження вугілля з вагонів, а різниця в масі виведена в результаті простих арифметичних дій. Позивач не зважував тару (вагони) без вантажу, у той час, як її вага не завжди відповідає маркуванню на вагонах; зазначив, що зважування та завантаження вугілля у вагони на підприємстві відповідача здійснено на справних 200 тонних вагонних вагах, які пройшли державну перевірку; відповідач зазначив про відсутність збитків, іншої майнової шкоди у позивача; просив врахувати вартість вантажу відправленого за вказаними у позові накладними та розмір штрафу, який позивач просить стягнути з відповідача; звернув увагу суду, що масса вантажу у вагонах, не перевищувала вантажопідйомність кожного з вагонів, а отже таке не могло створювати небезпеку під час перевезення та вважає, що застосування штрафу у розмірі 5-кратної провізної плати не може вважатись розумним та справедливим. Беручи до уваги наведене, просить зменшити розмір штрафу до 1 провізної плати за кожний вагон.

До відзиву додано докази його направлення на адресу Акціонерного товариства «Українська залізниця» та у копіях: наказ Міністерства енергетики України від 02.06.2021 №30-к/к; довідку про вартість вугілля, відвантаженого в залізничні вагони по ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» від 22.11.2021; технічний паспорт №0361 засобу вимірювальної техніки (ЗВВТ); витяг з книги відгрузки вугільної продукції в залізничні вагони у Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1»; акт про початок цілозмінних простоїв у Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» б/н від 25.06.2021.

06.12.2021 від позивача на офіційну електронну поштову скриньку суду отримано відповідь на відзив №2443 від 03.12.2021, за змістом якої позивачем спростовано необхідність надання друкованого документу, який підтверджує результати зважування; зазначено, що саме комерційні акти є підставою для матеріальної відповідальності відповідача; зауважено, що перевірка маси вантажу на станції призначення проводилась тим самим способом яким цю масу визначено на станції відправлення (із зупинкою та розчепленням вагонів); звернуто увагу, що проведення фотофіксації вагонів не передбачено будь-якими нормативно-правовими актами; надано пояснення щодо повноважень підписантів комерційного акта та юридичних наслідків згідно з ним. Зазначено, що кожен вагон зважувався за участю працівників вантажоотримувача і на його вагах приписаних до залізниці, але підписання комерційного акта представником відповідача не є підставою для надання залізницею його повноважень, оскільки три основні підписанти належні; навели пояснення щодо зважування товару на вагах та заперечили щодо зменшення розміру штрафних санкцій.

Просив поновити строк на надання відповіді на відзив та прийняти відповідь на відзив, врахувати при винесені рішення.

До заяви додано у копіях документи на підтвердження повноважень представників позивача, технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) та докази направлення відповіді на відзив на адресу відповідача.

ІІ. Процесуальні дії суду:

З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1872/21 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 05.10.2021 позовну заяву №1780 від 23.09.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1872/21; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; позивачу визначено надати: відповідно до ст.ст.166, 251 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив у строк до 04.11.2021, одночасно надати докази їй направлення учасникам справи; відповідачу визначено надати: відповідно до ст.ст.165, 251 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 25.10.2021, але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання; визначено строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до 25.10.2021, але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; роз`яснено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі та, що за клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 06.12.2021 задоволено клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву; поновлено строк відповідачу на подання відзиву; задоволено клопотання позивача про поновлення строку на надання відповіді на відзив; продовжено строк позивачу на подання відповіді на відзив

Надані представниками сторін заяви по суті справи, судом прийнято і враховано під час розгляду справи по суті.

Так, враховуючи положення Господарського процесуального кодексу України, суть спору, відсутність клопотань від учасників справи щодо розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін, беручи до уваги належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв`язку) відповідних доказів до суду, суд дійшов висновку про існуючу можливість розглянути спір.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом:

У квітні 2021 року на адресу одержувача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівська теплоелектроцентраль», смт Миронівський Бахмутський район Донецької області, зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці на станцію призначення Роти Донецької залізниці відбулось відправлення Державним підприємством «Шахтоуправління «Південноданбаське №1» вантажу вугілля кам`яного:

- за залізничною накладною №53863098, зокрема у вагонах №54040118, №55809842 та №62648811;

- за залізничною накладною №53863080, зокрема у вагонах №53118386, №55833586 та №54123500;

- за залізничною накладною №53847000, зокрема у вагоні №63993067;

- за залізничною накладною №53847018, зокрема у вагоні №60944311;

- за залізничною накладною №53879318, зокрема у вагонах №53118493, №54774070, №55738512, №61665907 та №63820237.

07.04.2021 при оформленні залізничної накладної №53863098 у вагоні №54040118, №55809842 та №62648811 відповідачем вказано массу вантажу нетто 64000 кг, 65800 кг та 67800 кг відповідно; 06.04.2021 при оформленні залізничної накладної №53863080 у вагонах №53118386, №55833586 та №54123500 60500 кг, 68000 кг та 66100 кг відповідно; 06.04.2021 при оформленні залізничної накладної №53847000 у вагоні №63993067 62700 кг; при оформленні залізничної накладної №53847018 у вагоні №60944311 63700 кг; при оформленні залізничної накладної №53879318 у вагонах №53118493, №54774070, №55738512, №61665907 та №63820237 66400 кг, 64400 кг, 63200 кг, 66300 та 66000 кг відповідно.

Як свідчать розділи 26 та 28 вищевказаних накладних, маса вантажу визначена вантажовідправником на вагонних вагах (200т), заводський №0049.

За даними акта загальної форми №130 від 12.04.2021 на станції призначення Роти Донецької залізниці при комісійному зважуванні на тензовагах Миронівська ТЕЦ в присутності зам.нач.ТТЦ ОСОБА_1 , пр.сд.Горпенко О.В., а/ком Дяченко М.В. фактично виявлено у вагоні №54040118 по док тара 23900 кг, нетто 64000 кг по вагам тара 23900 кг брутто 87240 кг нетто 63340 кг менше док 660 кг, ваг №55809842 по док тара 23000 кг, нетто 65800 кг по вагам тара 23000 кг брутто 87960 кг нетто 64960 кг менше док 840 кг, ваг №62648811 по док тара 23100 кг, нетто 67800 кг по вагам тара 23100 кг брутто 89760 кг нетто 66660 кг менше док 1140 кг.

За даними акта загальної форми №131 від 12.04.2021 на станції призначення Роти Донецької залізниці при комісійному зважуванні на тензовагах Миронівська ТЕЦ в присутності зам.нач.ТТЦ Двадцатова Ю.В., пр.сд.Горпенко О.В., а/ком Дяченко М.В. фактично виявлено у вагоні №53118386 по док тара 23400 кг нетто 60600 кг по вагам тара 23400 кг брутто 81980 кг нетто 58580 кг мешне док 2020 кг, ваг №55833586 по док тара 24000 кг нетто 68000 кг по вагам тара 24000 кг брутто 90840 кг нетто 66840 кг менше док 1160 кг, ваг №54123500 по док тара 23300 кг нетто 66100 кг по вагам тара 23300 кг брутто 88700 кг нетто 65400 кг менше док 700 кг.

За даними акта загальної форми №132 від 12.04.2021 на станції призначення Роти Донецької залізниці при комісійному зважуванні на тензовагах Миронівська ТЕЦ в присутності зам.нач.ТТЦ Двадцатова Ю.В., пр.сд.Сухаревська Н.В., а/ком Дяченко М.В. фактично виявлено у вагоні №63993067 по док тара 23600 кг нетто 62700 кг по вагам тара 23600 кг брутто 85580 кг нетто 61980 кг менше док 720 кг.

За даними акта загальної форми №133 від 12.04.2021 на станції призначення Роти Донецької залізниці при комісійному зважуванні на тензовагах Миронівська ТЕЦ в присутності зам.нач.ТТЦ Двадцатова Ю.В., пр.сд. Сухаревська Н.В., а/ком Дяченко М.В. фактично виявлено у вагоні №60944311 по док тара 23300 кг нетто 63700 кг по вагам тара 23300 кг брутто 86160 кг нетто 62860 кг менше док 840 кг.

За даними акта загальної форми №134 від 12.04.2021 на станції призначення Роти Донецької залізниці при комісійному зважуванні на тензовагах Миронівська ТЕЦ в присутності зам.нач.ТТЦ Двадцатова Ю.В., пр.сд.Берестова Е.И., а/ком Дяченко М.В. фактично виявлено у вагоні №61665907 по док тара 23100 кг нетто 66300 кг по вагам тара 23100 кг брутто 88280 кг нетто 65180 кг мешне док 1120 кг, ваг №54774070 по док тара 23300 кг нетто 64400 кг по вагам тара 23300 кг брутто 87000 кг нетто 63700 кг менше док 700 кг, ваг №55738512 по док тара 23800 кг нетто 63200 кг по вагам тара 23800 кг брутто 86320 кг нетто 62520 кг менше док 680 кг, ваг №53118493 по док тара 23800 кг нетто 66400 кг по вагам тара 23800 кг брутто 89340 кг нетто 65540 кг менше док 860 кг, ваг №63820237 по док тара 23500 кг нетто 66000 кг по вагам тара 23500 кг брутто 88580 кг нетто 65080 кг менше док 920 кг.

За змістом технічного паспорту засобу вимірювальної техніки станції Роти Донецької залізниці власник ЗВВТ Миронівське ТЕЦ тензометричні 150т вагонні ваги модифікація ВЕТ-150 ВСД №У-2050-05 (заводський №497) придатні для зважування вантажів, що перевозяться залізничним транспортом; похибка показання вагів складає 2т-25т-1е 25т-100т-1,5е. Відміткою у паспорті підтверджено, що остання огляд-перевірка ваг здійснена 29.03.2021.

За змістом комерційного акту №496100/74 від 12.04.2021 проведено перевірку маси вантажу вагонів №54040118, №5809842, №62648811 за результатами контрольного комісійного зважування якого на тензометричних вагах Миронівська ТЕЦ зав.№497 ВЕТ 150 ВСД, повірених 29.03.2021, виявлено, що вагон №54040118 по документу тара 23900 кг нетто 64000 кг по вагам тара 23900 кг брутто 87240 кг нетто 63340 кг, що менш док.660 кг; вагон №558009842 по документу тара 23000 кг, нетто 65800 кг по вагам тара 23000 кг брутто 87960 кг нетто 64960 кг менш док 840 кг, вагон №62648811 по документу тара 23100 кг, нетто 67800 кг по вагам тара 23100 кг брутто 89760 кг нетто 66660 кг менш док 1140 кг.

У розділі Д комерційного акту також відображено, що комісійне обстеження здійснено в присутності зам.нач. ТТЦ Миронівська ТЕЦ Двадцатова Ю.В., а/ком Дяченко М.В. Вагони технічно справні вантаж вугілля кам`яне, поверхня вантажу нажче рівня бортів вагону, вантаж промаркірован подовжньою смугою жовтого кольору 200 мм по усій довжині вагону, слідів крадіжки не виявлено. Посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня.

Акт підписано начальником станції Мороз А.Б., комерційним агентом ОСОБА_2 , старшим комерційним агентом Рачковою О.М. та зам начальником ПТЦ Миронівської ТЕЦ Двадцатовим Ю.В.

У акті комісійного переважування вагонів ст.Роти Донецької залізниці від 11.04.2021 містяться дані щодо вагона №54040118: вага нетто по документам 64,0т, вага тари 23,9т, вага брутто по вагам ТЕЦ 87,24т, вага нетто по переважуванні 63,34т, недовантаження -0,66т.

Ті самі відомості відображено в акті №130 від 12.04.2021.

За змістом комерційного акту №496100/75 від 12.04.2021 проведено перевірку маси вантажу вагонів №53118386, №55833586, №54123500 за результатами контрольного комісійного зважування якого на тензометричних вагах Миронівська ТЕЦ зав.№497 ВЕТ 150 ВСД, повірених 29.03.2021, виявлено, що вагон №53118386 по документу тара 23400 кг нетто 60600 кг по вагам тара 23400 кг брутто 81980 кг нетто 58580 кг що мешн док 2020 кг, вагон №55833586 по документу тара 24000 кг нетто 68000 кг по вагам тара 24000 кг брутто 90840 кг нетто 66840 кг що менше док 1160 кг, вагон №54123500 по документу тара 23300 кг нетто 66100 кг по вагам тара 23300 кг брутто 88700 кг нетто 65400 кг що менш док 700 кг.

У розділі Д комерційного акту також відображено, що комісійне обстеження здійснено в присутності зам.нач. ТТЦ Миронівська ТЕЦ Двадцатова Ю.В., а/ком Дяченко М.В. Вагони технічно справні вантаж вугілля кам`яне, поверхня вантажу нажче рівня бортів вагону, вантаж промаркірован подовжньою смугою жовтого кольору 200 мм по усій довжині вагону, слідів крадіжки не виявлено. Посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня.

Акт підписано начальником станції Мороз А.Б., комерційним агентом ОСОБА_2 , старшим комерційним агентом Рачковою О.М. та зам начальником ПТЦ Миронівської ТЕЦ Двадцатовим Ю.В.

У акті комісійного переважування вагонів ст.Роти Донецької залізниці від 11.04.2021 містяться дані щодо вагона №54123500: вага нетто по документам 66,1т, вага тари 23,3т, вага брутто по вагам ТЕЦ 88,70т, вага нетто по переважуванні 65,40т, недовантаження -0,70т.

У акті комісійного переважування вагонів ст.Роти Донецької залізниці від 12.04.2021 містяться дані щодо вагона №53118386: вага нетто по документам 60,6т, вага тари 23,4т, вага брутто по вагам ТЕЦ 81,98т, вага нетто по переважуванні 58,58т, недовантаження -2,020т; щодо вагона №55833586: вага нетто по документам 68,0т, вага тари 24,0т, вага брутто по вагам ТЕЦ 90,84т, вага нетто по переважуванні 66,84т, недовантаження -1,160т.

Ті самі відомості відображено в акті №131 від 12.04.2021.

За змістом комерційного акту №496100/76 від 12.04.2021 проведено перевірку маси вантажу вагону №63993067 за результатами контрольного комісійного зважування якого на тензометричних вагах Миронівська ТЕЦ зав.№497 ВЕТ 150 ВСД, повірених 29.03.2021, виявлено, що вагон №63993067 по документам тара 23600 кг нетто 62700 кг по вагам тара 23600 кг брутто 85580 кг нетто 61980 кг що менш док 720 кг.

У розділі Д комерційного акту також відображено, що комісійне обстеження здійснено в присутності зам.нач. ТТЦ Миронівська ТЕЦ Двадцатова Ю.В., а/ком Дяченко М.В. Вагони технічно справні вантаж вугілля кам`яне, поверхня вантажу нажче рівня бортів вагону, вантаж промаркірован подовжньою смугою жовтого кольору 200 мм по усій довжині вагону, слідів крадіжки не виявлено. Посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня.

Акт підписано начальником станції Мороз А.Б., комерційним агентом ОСОБА_2 , старшим комерційним агентом Рачковою О.М. та зам начальником ПТЦ Миронівської ТЕЦ Двадцатовим Ю.В.

У акті комісійного переважування вагонів ст.Роти Донецької залізниці від 12.04.2021 містяться дані щодо вагона №63993067: вага нетто по документам 62,7т, вага тари 23,3т, вага брутто по вагам ТЕЦ 86,16т, вага нетто по переважуванні 62,86т, недовантаження -0,84т.

Ті самі відомості відображено в акті №132 від 12.04.2021.

За змістом комерційного акту №496100/77 від 12.04.2021 проведено перевірку маси вантажу вагону №60944311 за результатами контрольного комісійного зважування якого на тензометричних вагах Миронівська ТЕЦ зав.№497 ВЕТ 150 ВСД, повірених 29.03.2021, виявлено, що вагон №60944311 по документу тара 23300 кг нетто 63700 кг по вагам тара 23300 кг брутто 86160 кг нетто 62860 кг що менш док 840 кг.

У розділі Д комерційного акту також відображено, що комісійне обстеження здійснено в присутності зам.нач. ТТЦ Миронівська ТЕЦ Двадцатова Ю.В., а/ком Дяченко М.В. Вагони технічно справні вантаж вугілля кам`яне, поверхня вантажу нажче рівня бортів вагону, вантаж промаркірован подовжньою смугою жовтого кольору 200 мм по усій довжині вагону, слідів крадіжки не виявлено. Посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня.

Акт підписано начальником станції Мороз А.Б., комерційним агентом Дяченко М.В, старшим комерційним агентом Рачковою О.М. та зам начальником ПТЦ Миронівської ТЕЦ Двадцатовим Ю.В.

У акті комісійного переважування вагонів ст.Роти Донецької залізниці від 12.04.2021 містяться дані щодо вагона №60944311: вага нетто по документам 63,7т, вага тари 23,3т, вага брутто по вагам ТЕЦ 86,16т, вага нетто по переважуванні 62,86т, недовантаження -0,84т.

Ті самі відомості відображено в акті №133 від 12.04.2021.

За змістом комерційного акту №496100/78 від 12.04.2021 проведено перевірку маси вантажу вагонів №53118493, №54774070, №55738512, №61665907, №63820237 за результатами контрольного комісійного зважування якого на тензометричних вагах Миронівська ТЕЦ зав.№497 ВЕТ 150 ВСД, повірених 29.03.2021, виявлено, що вагонг №53118493 по документам тара 23800 кг нетто 66400 кг по вагам тара 23800 кг брутто 89340 кг нетто 65540 кг що менш док 860 кг, вагон №54774070 по документу тара 23300 кг нетто 64400 кг по вагам тара 23300 кг брутто 87000 кг нетто 63700 кг що менш док 700 кг, вагон №55738512 по документам тара 23800 кг нетто 63200 кг по вагам тара 23800 кг брутто 86320 кг нетто 62520 кг що менш док 680 кг, вагон №61665907 по документу тара 23100 кг нетто 66300 кг по вагам тара 23100 кг брутто 88280 кг нетто 65180 кг що менш док 1120 кг, вагон №63820237 по документу тара 23500 кг нетто 66000 кг по вагам тара 23500 кг брутто 88580 кг нетто 65080 кг що менш док 920 кг.

У розділі Д комерційного акту також відображено, що комісійне обстеження здійснено в присутності зам.нач. ТТЦ Миронівська ТЕЦ Двадцатова Ю.В., а/ком Дяченко М.В. Вагони технічно справні вантаж вугілля кам`яне, поверхня вантажу нажче рівня бортів вагону, вантаж промаркірован подовжньою смугою жовтого кольору 200 мм по усій довжині вагону, слідів крадіжки не виявлено. Посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня.

Акт підписано начальником станції Мороз А.Б., комерційним агентом Дяченко М.В, старшим комерційним агентом Рачковою О.М. та зам начальником ПТЦ Миронівської ТЕЦ Двадцатовим Ю.В.

У акті комісійного переважування вагонів ст.Роти Донецької залізниці від 12.04.2021 містяться дані:

- щодо вагона №53118493: вага нетто по документам 66,4т, вага тари 23,8т, вага брутто по вагам ТЕЦ 89,34т, вага нетто по переважуванні 65,54т, недовантаження -0,86т;

- щодо вагона №54774070: вага нетто по документам 64,4т, вага тари 23,3т, вага брутто по вагам ТЕЦ 87,0т, вага нетто по переважуванні 63,7т, недовантаження -0,7т;

- щодо вагона №55738512: вага нетто по документам 63,2т, вага тари 23,8т, вага брутто по вагам ТЕЦ 86,32т, вага нетто по переважуванні 62,52т, недовантаження -0,68т;

- щодо вагона №61665907: вага нетто по документам 66,3т, вага тари 23,1т, вага брутто по вагам ТЕЦ 88,28т, вага нетто по переважуванні 65,18т, недовантаження -1,12т;

- щодо вагона №63820237: вага нетто по документам 66,0т, вага тари 23,5т, вага брутто по вагам ТЕЦ 88,58т, вага нетто по переважуванні 65,08т, недовантаження -0,92т.

Ті самі відомості відображено в акті №134 від 12.04.2021.

Неправильне зазначення у накладних маси вантажу стало підставою для нарахування штрафу та звернення позивача до суду з позовом про його стягнення з відповідача.

IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Факт укладання договору перевезення вантажу між позивачем та відповідачем, зокрема:

- у вагонах №54040118, №55809842 та №62648811 підтверджено залізничною накладною №53863098;

- у вагонах №53118386, №55833586 та №54123500 підтверджено залізничною накладною №53863080;

- у вагоні №63993067 підтверджено залізничною накладною №53847000;

- у вагоні №60944311 підтверджено залізничною накладною №53847018;

- у вагонах №53118493, №54774070, №55738512, №61665907 та №63820237 підтверджено залізничною накладною №53879318.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту).

На підставі Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №863/5084 від 24.11.2000, а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1. та п.2.2., графи «Маса вантажу, визначена відправником, кг» та «Спосіб визначення маси» заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5. Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Правильність внесених відомостей до вищевказаних накладних підтверджено підписом представника відправника, про що відображено у графі 55 накладних.

Доказів, що спростовують дане суду не представлено.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч.1 ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Таким чином, комерційні акти складаються, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності маси вантажу із даними зазначеними у транспортних документах.

Отже, для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній №53863098, засвідчено комерційним актом №496100/74, у накладній №53863080, засвідчено комерційним актом №496100/75, у накладній №53847000, засвідчено комерційним актом №496100/76, у накладній №53847018, засвідчено комерційним актом №496100/77, а у накладній №53879318, комерційним актом №496100/78.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Комерційні акти №496100/74, №496100/75, №496100/76, №496100/77 та №496100/78 від 12.04.2021 складено та підписано начальником станції Мороз А.Б., старшим комерційним агентом Рачковою О.М., комерційним агентом Дяченко В.І. (працівник станції, який приймав участь у перевірці маси вантажу), зам. начальника ПТЦ Миронінської ТЕЦ Двадцатовим Ю.В.

Спірні комерційні акти підписано належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів та вважаються такими, що складені з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Дане відповідачем не заперечується.

Вказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнаються судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладних, та фактичної маси вантажу.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо ненадсилання позивачем спірних комерційних актів на його адресу, оскільки відповідачем не доведений обов`язок позивача здійснювати таке відправлення.

В матеріалах справи відсутні та сторонами не надані жодні докази, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційних актах, або що спростовують викладені обставини.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивачем не надано документа, який підтверджує результати зважування (розбіжностей фактичної маси вантажу з масою, яка вказана в накладній в сторону збільшення) у порядку п.3.4 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, яка затверджена наказом №442 від 31.07.2012 Міністерства інфраструктури України (далі - Інструкція).

Відповідно до п.3.4 Інструкції, результати зважування на електронних ЗВВТ повинні видаватися у друкованому вигляді, для чого конструкція вагопроцесора має передбачати можливість підключення до нього друкувального пристрою.

Водночас, п.3.5 вказаної Інструкції встановлено, що у ЗВВТ для статичного зважування, прийнятих в експлуатацію до набрання чинності цією Інструкцією, допускається відсутність друкувального пристрою.

Як встановлено, Інструкцію затверджено наказом №442 від 31.07.2012, ЗВВТ, на яких здійснювалось зважування вантажу під час прибуття на станцію призначення Роти Донецької залізниці, прийнято до експлуатації 22.01.2007, що підтверджується копією технічного паспорту ЗВВТ. Таким чином, зважування можуть бути зафіксовані за відсутності друкувального пристрою.

Посилання відповідача на ті обставини, що зважування та завантаження вантажу у вагони здійснювалось на справних та повірених 200 тонних вагонних вагах, тоді як, переваження на станції Роти вчинено на 150 тонних вагах без урахування похибки та зважування тари (вагони) без вантажу, а різниця в масі виведена шляхом простих арифметичних дій, судом не приймаються до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.13 Статуту залізниць України для зважування вантажів, багажу і вантажобагажу (товаробагажу) використовуються вагонні, вантажні, елеваторні та інші ваги.

Згідно п.5, п.7 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом №644 від 21.11.2000 Міністерства транспорту України, до розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об`єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом - виробником цистерни). За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

Пункт 22 Правил видачі вантажів передбачає, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. При цьому, зважування вагону з вантажем на станції відправлення на 200-тонних електронних вагах, а при видачі на станції призначення на 100-150 тонних вагонних вагах або навпаки не є порушенням способу визначення маси вантажу.

У п.26 «Спосіб визначення маси» накладної №53863098, №53863080, №53847000, №53847018 та №53879318 зазначені вагонні ваги (200т) заводський №0049. За змістом комерційних актів №496100/74, №496100/75, №496100/76, №496100/77 та №496100/78 від 12.04.2021, переважування вантажу на станції Роти Донецької залізниці здійснювалось на 150 тонних тензометричних вагонних вагах Миронівської ТЕЦ, що повністю узгоджується з приписами наведених вище норм.

Твердження відповідача про те, що зважування відбувалось без врахування похибки не підтверджено доказами у справі.

Доводи відповідача щодо необхідності здійснення зважування маси вагону без вантажу суд також залишає поза увагою, оскільки залізницею перевірка маси вантажу була здійснена таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення вантажовідправником та виходячи з маси тари кожного з вагонів, яка була зазначена відправником в накладній.

Згідно з п.22 Правил видачі вантажів, затверджених Міністерством транспорту України від 21.11.2000 №644, перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Інші доводи не спростовують встановлених обставин, а відтак відхиляються судом.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 за №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст.118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст.118 цього Статуту.

Тобто, чинне законодавство України пов`язує застосування до вантажовідправника наслідків встановлених ст.118 Статуту залізниць України із фактом неправильного зазначення певних відомостей у накладній, зокрема, маси вантажу.

Враховуючи дане, предметом дослідження є встановлення такого порушення.

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у невідповідності відомостей у перевізних документах фактичній масі вантажу у спірних вагонах, до матеріалів справи не надано.

Окрім того, при застосуванні ст.ст.118, 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі провізної плати.

V. Висновки суду:

Судом встановлено наявність підстав для застосування відповідальності, передбаченої вищеозначеним нормативним актом.

Позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 583545,00 грн., що розраховано за кожним вагоном виходячи з вартості його провізної плати.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає статтям 118, 122 Статуту залізниць України.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заяви відповідач посилається на те, що порушення не завдало збитків та іншої майнової шкоди позивачу, а отже застосування штрафу у розмірі 5-кратної провізної плати є завеликим.

Згідно з ст.233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Статтею 551 Цивільного кодексу України передбачено, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, виходячи з наведених норм, суду, за наявності певних обставин, надано право зменшити розмір неустойки.

В той же час, ані нормами Цивільного кодексу України, ані нормами Господарського кодексу України, які є законами України, неможливість реалізації судом права на зменшення неустойки в цивільних (господарських) відносинах, розмір якої передбачений актами цивільного законодавства, зокрема Постановами Кабінету Міністрів України, не передбачена.

Також, в чинному законодавстві України не міститься переліку обставин, які мають істотне значення, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.09.2019 у справі №910/16925/18.

У вирішенні питання щодо можливості застосування ст.233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України в спірних правовідносинах суд не приймає правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 (справа №914/2339/17), на які посилався позивач у відповіді на відзив, оскільки релевантними є правові висновки викладені Верховним Судом в постанові від 06.09.2019 (справа №910/16925/18).

Встановлення розміру штрафу за невірно зазначену масу вантажу Статутом залізниць України, а не договором, не позбавляє суд права зменшити розмір нарахованого штрафу, за наявності підстав передбачених законодавством.

Статутом не врегульоване питання зменшення розміру штрафу на відміну від законів - Цивільного та Господарського кодексів, які мають вищу юридичну силу порівняно із Статутом залізниць України, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України.

Відсутність можливості зменшення розміру штрафу, передбаченого законодавством, та його стягнення без врахування судом конкретних обставин справи, зокрема, характеру вчиненого порушення, негативних наслідків (в тому числі і можливих), та їх співмірності з розміром штрафних санкцій, може призвести до ситуації коли за різні по характеру та наслідкам правопорушення судом може бути стягнений один і той саме розмір штрафу, що, в свою чергу, не сприятиме виконанню завдання господарського судочинства щодо справедливого вирішення справи судом.

Різниця між масою вантажу, яка зазначена відповідачем в накладній та масою вантажу, яка була виявлена залізницею становить:

у вагоні №54040118 1,03%;

у вагоні №55809842 1,28%;

у вагоні №62648811 1,68%;

у вагоні №53118386 3,33%;

у вагоні №55833586 1,70%;

у вагоні №54123500 1,06%;

у вагоні №63993067 1,15%;

у вагоні №60944311 1,32%;

у вагоні №53118493 1,29%;

у вагоні №54774070 1,09%;

у вагоні №55738512 1,07%;

у вагоні №61665907 1,69%;

у вагоні №63820237 1,39%.

В той же час, розмір штрафу становить 500% від провізної плати.

Суд приймає до уваги, що згідно доданих до позову документів на підтвердження вартості вантажу, розмір штрафу, який позивач просить стягнути з відповідача, орієнтовно дорівнює вартості вугілля (товару), яке перевозилось, що фактично позбавляє відповідача на отримання будь-якої економічної вигоди від цієї господарської операції.

Також, судом враховано, що на території частини Донецької області органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що обумовило збільшення відстані, яку проходить вантаж, у разі відправки з однієї станції Донецької залізниці на іншу станцію Донецької залізниці та має наслідком збільшення розміру провізної плати.

Позивач не довів ані настання, ані обґрунтовану можливість настання будь-яких негативних наслідків від вчиненого відповідачем порушення, а стягнення штрафу в розмірі 500% від ціни договору за лише сам факт невірного зазначення особою маси вантажу в накладній не може вважатись розумним та справедливим.

За наявності вказаних обставин, стягнення штрафу в такому розмірі вочевидь перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора, та не спрямовано на розумне стимулювання боржника виконувати зобов`язання.

Приймаючи до уваги наведене, з огляду на те, що допущене відповідачем порушення не спричинило збитків для залізниці та іншим учасникам господарських відносин та не могло створювати небезпеку на залізничному транспорті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу до 1 провізної плати за кожний вагон.

Такий розмір штрафу, на думку суду, є справедливим та співмірним вчиненому порушенню відповідачем та становить 100% від суми нарахованої позивачем за перевезення залізницею вантажу в кожному з вагонів, що дорівнює 20% ціни позову.

Приймаючи до уваги викладені вище обставини, відсутність доказів негативних наслідків від неправильного зазначення ваги вантажу у перевізних документах, суд вважає за можливе, зменшити розмір штрафу, при цьому виходячи з базового розміру визначення штрафної санкції за приписами ст.118 Статуту залізниць як провізна плата, до 116 709,00грн. за сукупністю за кожним вагоном, внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З огляду на таке, клопотання відповідача про зменшення нарахованого позивачем штрафу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю, враховуючи, що, за висновками суду, спір по справі виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Керуючись ст.ст.4, 7, абз.1 ч.3 ст.12, ст.ст.13, 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240-241, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман, до відповідача, Державного підприємства «Шахтоуправління «Південноданбаське №1», м.Вугледар Донецької області, про стягнення штрафу за неправильно зазначену у накладній масу вантажу у розмірі 583 545,00 грн. задовольнити частково.

2.Зменшити розмір стягуваної суми штрафу до 116 709,00 грн.

3.Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південноданбаське №1» (85670, Донецька обл., місто Вугледар, вулиця Магістральна, 4; , р/р НОМЕР_1 в ПАТ «Ідея Банк», МФО 334635) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680 м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, 5; , банківські реквізити не зазначено) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок 22; , банківські реквізити не зазначено) штраф у розмірі 116 709,00 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 8 753,17 грн.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5.У задоволенні решти вимог відмовити.

6.Згідно з ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового судового рішення.

7.Повний текст рішення складено 06.12.2021.

Суддя О.В. Кротінова