ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2021 р. Справа№ 920/10/21 (920/868/21)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Гарник Л.Л.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап", Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.10.2021

у справі №920/10/21 (920/868/21) (суддя Соп`яненко О.Ю.)

за заявою про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська стоматологічна поліклініка"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: 1. Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"

2. Головне управління ДПС у Сумській області

3. Концерн "Міські теплові мережі"

про визнання договору недійсним та витребування майна до ліквідаційної маси

в межах справи №920/10/21

за заявою кредитора: Головного управління ДПС у Сумській області

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Міська стоматологічна поліклініка»

про визнання банкрутом,

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 07.12.2021

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду від 25.01.2021 відкрито провадження у справі №920/10/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Міська стоматологічна поліклініка, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном строком 170 календарних днів, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Жмакіну Надію Вікторівну.

Постановою господарського суду Сумської області від 20.04.2021 визнано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Міська стоматологічна поліклініка" (провулок Промислова, 2, м.Суми, 40004, ) банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Жмакіну Надію Вікторівну.

Ухвалою суду від 11.08.2021 провадження у справі №920/10/21 (920/868/21) відкрито за правилами загального позовного провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у відокремленому провадженні в межах справи про банкрутство ТОВ "Міська стоматологічна поліклініка".

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 05.10.2021 у справі №920/10/21 (920/868/21) заяву ліквідатора ТОВ "Міська стоматологічна поліклініка" арбітражного керуючого Жмакіної Надії Вікторівни про забезпечення позову у справі №920/10/21 (920/868/21) задоволено. Заборонено відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, позичку, до статутного капіталу юридичних осіб щодо майна, а саме: нежитлового приміщення, літ. А-5, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, б. 95 А, загальною площею 1042,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо майна, а саме: нежитлового приміщення, літ. А-5.

Ключовим мотивом ухвали є:

- невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення заявлених вимог.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.10.2021 по справі №920/10/21 (920/686/21).

Ключовим аргументом скарги є:

- ухвала місцевого суду ґрунтується на припущеннях, які до того ж є не обґрунтовані.

Від ліквідатора ТОВ "Міська стоматологічна поліклініка" надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап".

Ключовим аргументом відзиву є:

- заходи щодо забезпечення позову застосовано судом відповідно до їх мети з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Також не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.10.2021 по справі №920/10/21 (920/686/21).

Ключовим аргументом скарги є:

- наведені позивачем у заяві мотиви забезпечення позову не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надійшли пояснення на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк».

Ключовим аргументом пояснень є:

- ліквідатором не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідачі вчиняють дії з підготовки майна до відчуження.

Від ліквідатора ТОВ "Міська стоматологічна поліклініка" надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк».

Ключовим аргументом відзиву є:

- заходи щодо забезпечення позову застосовано судом відповідно до їх мети з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) апеляційні скарги передано на розгляд колегії суддів у складі: Поляков Б.М. - головуючий, судді Пантелієнко В.О. Гарник Л.Л.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 та 17.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап", Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.10.2021 у справі №920/10/21 (920/868/21), розгляд справи призначено на 07.12.2021.

06.12.2021 через канцелярію суду від ТОВ "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням представника підприємства на лікарняному.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представників апелянта, відповідача - 2, 4, 5 не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Розглянувши вказане клопотання у судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, оскільки апелянтом були надані пояснення по суті спору шляхом подання апеляційної скарги.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими Господарським процесуальним кодексом України; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується забороною іншим особам, зокрема, вчиняти дії, щодо предмета спору.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору. Отже заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач - ТОВ "Міська стоматологічна поліклініка" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Жмакіної Надії Вікторівни звернувся до суду з позовною заявою та просить визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нежитлового приміщення літ. А-5, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, б. 95 А, загальною площею 1042,2 кв.м. від 02.08.2018, укладений між ТОВ "Міська стоматологічна поліклініка" та ТОВ "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап" реєстровий №2408, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чепковою О.В.; витребувати від ТОВ "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап" на користь ТОВ "Міська стоматологічна поліклініка" нерухоме майно: нежитлове приміщення літ. А-5, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, б. 95 А, загальною площею 1042,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101).

Отже, предметом розгляду у спорі є визнання договору купівлі-продажу недійсним та вимога про витребування майна з незаконного володіння у зв`язку із визнанням правочину недійсним.

Тобто, у даному випадку відновлення порушеного права позивача передбачає повернення у його володіння нежитлового приміщення, яке є предметом договору купівлі-продажу.

Результатом розгляду справи може бути визнання недійсними спірних договорів дарування, що, в силу положення ст. 216 ЦК України, зумовлює обов`язок сторін таких договорів повернути один одному все, що було ними отримано по недійсному правочину.

Об`єктом спору за заявою ліквідатора є саме нежитлове приміщення літ. А-5, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, б. 95 А, загальною площею 1042,2 кв.м.

Як вбачається з доданої до заяви про забезпечення позову Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 101-103 ТІІ) спірне майно знаходить в іпотеці АТ «Ощадбанк» з 19.04.2019. Тобто, після укладення оспорюваного договору почалися дії щодо накладення обтяжень на вказане нежитлове приміщення, яке в подальшому відповідно до приписів ст. ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» може бути в любий час передане іпотекодержателю в рахунок виконання основного зобов`язання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що передача спірного нежитлового приміщення в іпотеку свідчить про наявність тенденції, яка може призвести до зміни власника майна, що в майбутньому унеможливить виконання рішення суду про повернення майна до ліквідаційної маси.

Отже, місцевий суд дійшов правильного висновку, що заява про забезпечення позову у вигляді заборони відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися нежитловим приміщенням, підлягає задоволенню, оскільки невжиття такого заходу може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення заявлених вимог, а тому місцевий суд правильно задовольнив заяву ліквідатора про забезпечення позову.

Доводи наведенні скаржниками в апеляційних скаргах, що висновок суду щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду ґрунтується лише на припущеннях заявника, спростовуються наведеним вище.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що Європейський Суд з прав людини у рішенні, прийнятому у справі «Проніна проти України» зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап", Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.10.2021 у справі №920/10/21 (920/868/21) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.10.2021 у справі №920/10/21 (920/868/21) залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційних скарг покласти на скаржників.

4. Справу №920/10/21 (920/868/21) повернути до Господарського суду Сумської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді В.О. Пантелієнко

Л.Л. Гарник

Повний текст складено 09.12.2021