УХВАЛА

13 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 915/1686/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,

розглядаючи матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КИТ Єкатеринбург" на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 (колегія суддів: Мишкіна М. А., Аленін О. Ю., Лавриненко Л. В.) і рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.02.2021 (суддя Ткаченко О. В.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИТ Єкатеринбург, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Дочірнє підприємство "Торжок", до відповідачів: 1) Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-Кондитер", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача -(Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради) - ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (ТОВ "Первомайськ-Кондитер") - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікінвест2017", про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "КИТ Єкатеринбург" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 (повний текст якої підписаний 09.11.2021) і рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.02.2021.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2021 справу передано колегії суддів: Краснову Є. В. - головуючому, Мачульському Г. М., Уркевичу В. Ю.

Перевіривши матеріали касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи наявність підстав для касаційного оскарження, скаржник посилається на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України.

При касаційному оскарженні судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення спору, чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні цієї норми, як, на думку скаржника, вона повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

Утім, касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого визначення, який висновок Верховного Суду та щодо застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній та як це вплинуло на прийняття рішення у цій справі.

Поряд з цим зазначення у касаційній скарзі загальної вказівки цієї підстави без належного обґрунтування є недостатнім для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Частиною третьою статті 169 ГПК України встановлено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Оскільки порядок подання заяви про усунення недоліків саме у вигляді незазначення передбачених вищенаведеними вимогами закону підстав оскарження судових рішень чинним ГПК України не визначений, суд визначає, що скаржнику необхідно направити заяву про усунення недоліків іншим учасникам справи та надати Суду докази такого направлення.

Касаційна скарга також не відповідає вимогам статті 288 ГПК України, відповідно до якої касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції у кожному конкретному випадку повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку й оцінки доводів щодо причин їх пропуску зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Відповідно до пункту 7 частини першої, пункту 1 частини четвертої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується, та до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції за наявності.

Оскільки оскаржувана постанова прийнята 04.11.2021, а її повний текст підписаний 09.11.2021, то останній день строку, встановленого для її оскарження, припадав на 29.11.2021.

Утім, касаційну скаргу подано 30.11.2021, тобто скаржником пропущений строк, встановлений статтею 288 ГПК України, для її подання.

Частиною третьою статті 292 ГПК України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

У касаційній скарзі скаржником не порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

З урахуванням зазначеного, для встановлення факту, чи була касаційна скарга подана в межах строку, скаржнику потрібно надати до Верховного Суду належні докази отримання оскаржуваної постанови (копія конверту суду, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тощо) та мотивоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Південно - західного апеляційного господарського суду від 04.11.2021.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду 1) позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

У разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, 04.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "КИТ Екстеринбург" звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради та ТОВ "Первомайськ-Кондитер", в якому просило визнати незаконними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 1) індексний номер 34034747 від 25.02.2017р. на нерухоме майно - нежитлову будівлю загальною площею 5023,7 кв2, розташовану за адресою м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 108, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; 2) індексний номер 34032402 від 24.02.2017р. на нерухоме майно - нежитлову будівлю загальною площею 21347,4 кв2, розташовану за адресою м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 108/5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; які прийняті державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Глушак Ольгою Олегівною.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921, 00 грн.

Виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання даної касаційної скарги мав бути сплачений в сумі 7 684 грн (1921 х 2 немайнові вимоги) грн x 200%.

До касаційної скарги не додано доказі сплати судового збору.

З метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід сплатити судовий збір у сумі 7 684 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; номер рахунку (IBAN): UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055») та надати належні докази сплати судового збору касаційному суду.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 169, 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КИТ Єкатеринбург" залишити без руху до 13.01.2022.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "КИТ Єкатеринбург" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Товариству з обмеженою відповідальністю "КИТ Єкатеринбург" надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення цієї ухвали.

4. У разі усунення недоліків, документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 та всім іншим учасникам справи, додавши до заяви про усунення недоліків докази такого направлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя В. Ю. Уркевич