ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 926/2174/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Жукова С.В.

за участю секретаря судового засідання Сотник А.С.

учасники справи:

позивач - Державна екологічна інспекція Карпатського округу

представник позивача - Книговський В.О., посвідчення КО № 072 від 21.05.2019, довіреність № 06-09/5 від 04.01.2021,

відповідач - Національного природного парку «Вижницький»

представники відповідача - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу

Національного природного парку «Вижницький»

на рішення Господарського суду Чернівецької області

від 27.01.2021

у складі судді: Тинок О.С.

та постанову Західного апеляційного господарського суду

від 08.06.2021

у складі колегії суддів: Галушко Н.А. (головуючий), Желіка М.Б., Орищин Г.В.

у справі за позовом

Державної екологічної інспекції Карпатського округу

до Національного природного парку «Вижницький»

про відшкодування шкоди в сумі 2 522 527,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рух справи та короткий зміст вимог

1. Державна екологічна інспекція Карпатського округу звернулась до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Національного природного парку «Вижницький» (далі - НПП «Вижницький») про відшкодування шкоди в сумі 2 522 527,50 грн., заподіяної внаслідок незаконної рубки дерев на території об`єкту природно-заповідного фонду.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення планового заходу державного нагляду (контролю) відповідача щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів в період з 17.12.2019 по 23.12.2019 виявлено порушення, які не виявлені та не зафіксовані працівниками НПП «Вижницький», в результаті чого заподіяно шкоду у сумі 2 522 527,50 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 у справі №926/2174/20 позов Державної екологічної інспекції Карпатського округу до НПП «Вижницький» про відшкодування 2 522 527,50 грн. шкоди, заподіяної внаслідок незаконної рубки дерев на території об`єкту природно-заповідного фонду - задоволено в повному обсязі.

4. Рішення суду мотивоване тим, що відповідач, допустивши протиправну бездіяльність у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчій йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело до незаконного вирубування невстановленими особами дерев (нанесення збитків). Отже, саме внаслідок бездіяльності працівників відповідача стало можливим і відбулась незаконна порубка та пошкодження до ступеня припинення росту дерев на території НПП «Вижницький» невстановленими особами та заподіяна шкода.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

5. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 у справі №926/2174/20 залишено без змін, апеляційну скаргу НПП «Вижницький» залишено без задоволення.

6. Суд апеляційної інстанції визнав висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог таким, що відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам.

7. При цьому, судом апеляційної інстанції була перевірена правильність встановлення судом першої інстанції обставини справи та встановлено такі обставини справи:

7.1. В період з 17.12.2019 по 23.12.2019, на підставі наказу Державної екологічної інспекції Карпатського округу № 409 від 26.11.2019, на виконання наказів Державної екологічної інспекції України від 30.11.2018 № 262 «Про затвердження Плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2019 рік» та Державної екологічної інспекції України від 01.04.2019 № 119 «Про реалізацію заходів державного нагляду (контролю) Держекоінспекції на 2019 рік», посадовими особами відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу управління державного екологічного нагляду (контролю) у Чернівецькій області, за участі уповноважених представників НПП «Вижницький» проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання НПП «Вижницький» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

7.2. За результатами планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання НПП «Вижницький» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів складено акт № 130/03 від 23.12.2019, в якому міститься відмітка про ознайомлення, згоду та отримання примірника цього акта в.о. директора НПП «Вижницький» Колотило М.П. 23.12.2019. Також, у відповідній графі акта наявна відмітка ОСОБА_2 про те, що зауваження до акту перевірки буде надано додатково. Відповідачем не надано зауважень до вищевказаного акту перевірки.

7.3. Актом перевірки № 130/03, встановлено , зокрема, по Солонецькому ПНДВ:

Квартал 38 виділ 2,4 (2) (зона регульованої рекреації) - виявлено незаконну порубку 8-ми сироростучих та 1-го сухостійного дерева породи ялиця (перелікова відомість №1 додається). Незаконна порубка здійснена в період 2019 року.

Квартал 37 виділ 5(1) (зона регульованої рекреації)- виявлено незаконну порубку 5-ти си088;оросm0;учих дерев породи ялиця (перелікова відомість №5 додається). Незаконна порубка здійснена в період 2018-2019 року.

Квартал 39 виділ 9 (зона регульованої рекреації) - виявлено незаконну порубку 15-ти сироростучих дерева породи бук, ялиця (перелікова відомість №6 додається). Незаконна порубка здійснена в період 2018 - 2019 років.

Квартал 20 виділ 15 (господарська зона) - виявлено незаконну порубку 12-ти сироростучих та 1-го сухостійного дерева породи дуб, ялина (перелікова відомість №4 додається). Незаконна порубка здійснена в період 2018 - 2019 років.

Квартал 51 виділ 4,8 (зона регульованої рекреації) - виявлено незаконну порубку 73-ох сироростучих дерева породи бук, ялиця, верба (перелікова відомість №3 додається). Незаконна порубка здійснена в період 2018 - 2019 років.

Квартал 55 виділ 13,27,31,30,29,17 (зона регульованої рекреації) - виявлено незаконну порубку 26-ти сироростучих, 1-го сухостійного дерева та 1-го вітровального дерева породи бук, ялиця (перелікова відомість №7 додається). Незаконна порубка здійснена в період 2018 - 2019 років.

Квартал 6 виділ 4 (зона регульованої рекреації) - виявлено незаконну порубку 9-ти сироростучих дерева породи ялиця (перелікова відомість №8 додається). Незаконна порубка здійснена в період 2018 - 2019 років.

Квартал 7 виділ 11 (зона регульованої рекреації) - виявлено незаконну порубку 4-ох сироростучих дерева породи дуб, граб, ялиця (перелікова відомість №9 додається). Незаконна порубка здійснена в період 2019 року. Осіб, які здійснили дану порубку на день перевірки не встановлено.

Квартал 51 виділ 7 (зона регульованої рекреації) - виявлено незаконну порубку 43-ох сироростучих та 1-го вітровального дерев породи ялиця (перелікова відомість №10 додається). Незаконна порубка здійснена в період 2018 - 2019 років. Осіб, які здійснили дану порубку на день перевірки не встановлено.

Квартал 51 виділ 8 (зона регульованої рекреації) - виявлено незаконну порубку 1-го сироростучого та 2-ох вітровальних дерев породи ялиця (перелікова відомість №11 додається). Незаконна порубка здійснена в період 2019 року.

Квартал 50 виділ 3 (зона регульованої рекреації) - виявлено незаконну порубку 48-ми сироростучих та 2-ох вітровальних дерев породи ялиця (перелікова відомість №12 додається). Незаконна порубка здійснена в період 2018 - 2019 років.

Квартал 55 виділ 29,31 (зона регульованої рекреації) - виявлено незаконну порубку 3-ох сироростучих дерев породи ялиця (новорічні ялинки), (перелікова відомість №13 додається). Незаконна порубка здійснена в грудні місяці 2019 років. Осіб, які здійснили дану порубку на день перевірки не встановлено.

Квартал 54 виділ 5 (зона регульованої рекреації) - виявлено незаконну порубку 23-ох сироростучих дерев породи ялиця, бук (перелікова відомість №2 додається), які не були відведені до рубки та не були відмічені відпускним клеймом. Незаконна порубка здійснена в період 2019 року.

7.4. Встановлено, що ці порушення не виявляли працівники парку, про що свідчить відсутність акту про лісопорушення, відсутність реєстрації даних випадків в книзі реєстрації лісопорушень, відсутність клейм на кореневих лапах та на спилі пеньків. Осіб які здійснили дані порубки на день перевірки не встановлено. Пеньки незаконно зрізаних дерев замасковані листям, гілками та глиною. Діаметр пеньків зазначався у корі за фактичним зрізом та замірявся працівниками НПП «Вижницький» повіреною рулеткою та зазначався як середнє арифметичне значення між найбільшим та найменшим замірами діаметрів.

7.5. Квартал 7 виділ 15,16 (зона регульованої рекреації) - санітарно-вибіркова рубка 2019 року на площі 3,7 га. На проведення лісогосподарського заходу підприємством виписаний спеціальний дозвіл, лісорубний квиток від 22.08.2019 року № 007289 ліміт на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення №1767/08/3-2019. Насадження відведене в рубку у відповідності до Санітарних правил в лісах України. Насадження знаходиться в фазі проведення лісозаготівельних робіт, деревина вивозиться, очистка проводиться одночасно із заготівлею деревини. Під час проведення перевірки було встановлено факти порушення розробки лісосіки в частині: трелювання заготовленої деревини не по наміченим волокам, а також несвоєчасне та незадовільне очищення місць заготівлі від порубкових решток, що є порушенням встановленого порядку заготівлі та вивезення деревини.

7.6. Згідно з розрахунком, здійсненим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 541 від 24.07.2013 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» розмір шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок вищезазначеної незаконної порубки сироростучих, сухостійних, вітровальних дерев та незаконно порубка новорічних ялинок, скоєних невідомими особами на території Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» в період 2018-2019 роках становить 2 522 527,50 грн.

7.7. 26.12.2019 позивач звернувся до відповідача із претензією № 03.5/548 про відшкодування шкоди в сумі 2 522 527,50 грн., заподіяної державі внаслідок незаконної рубки дерев та території об`єкту природно-заповідного НПП «Вижницький».

7.8. 20.01.2020 відповідач подав заперечення на претензію, в якій зазначає, що претензія не підлягає задоволенню, оскільки Державна екологічна інспекція Карпатського округу не підтвердила право на представництво інтересів держави в правовідносинах та НПП «Вижницький» є потерпілою стороною внаслідок незаконної рубки дерев невідомими особами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 та постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у справі № 926/2174/20, НПП «Вижницький» звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у справі № 926/2174/20. Постановити рішення, яким провадження у справі № 926/2174/20 закрити.

9. При цьому, НПП «Вижницький» заявлені клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та про зупинення дії рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 926/2174/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2021.

11. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного господарського суду Погребняка В.Я. від 22.09.2021 касаційну скаргу НПП «Вижницький» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

12. 20.09.2021 заявником засобами поштового зв`язку подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом з доказами сплати судового збору в сумі 75 675,84 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2 від 17.08.2021.

13. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Васьковського О.В., судді - Жукова С.В. від 18.10.2021 клопотання НПП «Вижницький» про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження задоволено.

Поновлено НПП «Вижницький» строк на касаційне оскарження.

Відкрито касаційне провадження у справі № 926/2174/20 Господарського суду Чернівецької області за касаційною скаргою НПП «Вижницький» на рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.06.2021.

Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги НПП «Вижницький» на рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 відбудеться 16.11.2021.

Витребувано з Господарського суду Чернівецької області та Західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 926/2174/20.

В задоволенні клопотання НПП «Вижницький» про зупинення дії рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 - відмовлено.

Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 02.11.2021.

14. Від Державної екологічної інспекції Карпатського округу надійшов відзив на касаційну скаргу НПП «Вижницький» на рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у справі № 926/2174/20.

15. Від Державної екологічної інспекції Карпатського округу надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

16. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Васьковського О.В., судді - Жукова С.В. від 10.11.2021 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 12.11.2021) у задоволенні клопотання Державної екологічної інспекції Карпатського округу про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 16.11.2021 у справі № 926/2174/20 відмовлено.

17. Від Державної екологічної інспекції Карпатського округу, надійшло клопотання про відкладення розгляду касаційної скарги та проведення наступних судових засідань в режимі відеоконференції.

18. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Васьковського О.В., судді - Жукова С.В. від 16.11.2021 клопотання Державної екологічної інспекції Карпатського округу про відкладення розгляду касаційної скарги задоволено.

У задоволенні клопотання Державної екологічної інспекції Карпатського округу про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

Відкладено розгляд касаційної скарги НПП «Вижницький» на рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у справі № 926/2174/20.

Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги НПП «Вижницький» на рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 відбудеться 30.11.2021.

19. Від Державної екологічної інспекції Карпатського округу надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

20. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Васьковського О.В., судді - Жукова С.В. від 24.11.2021 клопотання Державної екологічної інспекції Карпатського округу про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Доручено Чернівецькому окружному адміністративному суду забезпечити проведення відеоконференції 30.11.2021.

21. Від НПП «Вижницький» надійшла заява про заміну відповідача у справі № 926/2174/20 правонаступником.

22. В судове засідання 30.11.2021 в режимі відеоконференції з`явився представник Державної екологічної інспекції Карпатського округу, який надав пояснення у справі.

23. Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином.

Розгляд клопотання про відкладення розгляду справи

24. До початку судового засідання до Верховного Суду надійшло клопотання НПП «Вижницький» про відкладення розгляду справи, обґрунтоване тим, що Марчук Г.В., яка є в.о. директора НПП «Вижницький» та являється представником у справі № 926/2174/20 перебуває у щорічній основній відпустці.

25. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 56 ГПК сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

26. У ч. 3 ст. 301 ГПК визначено, що розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

27. Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою (ч. 1 ст. 120 ГПК).

28. З матеріалів справи вбачається, що ухвалами Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.11.2021, якою, зокрема, відкрито касаційне провадження у справі № 926/2174/20 та призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні, а також від 18.11.2021, якою відкладено розгляд справи, явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою.

29. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України).

30. Враховуючи, що явка представників у судове засідання не була визнана обов`язковою, вимоги та доводи НПП «Вижницький» викладені письмово у касаційній скарзі, касаційній суд заслухав пояснення представника НПП «Вижницький» Марчук Г.В. у попередньому судовому засіданні, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, Колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання НПП «Вижницький» про відкладення розгляду справи.

Розгляд заяви про заміну відповідача правонаступником

31. Від НПП «Вижницький» надійшла заява про заміну відповідача у справі № 926/2174/20 правонаступником в порядку ст. 52 ГПК України, обґрунтована тим, що оскільки вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.10.2020 у справі № 713/1647/20 встановлено винну особу за незаконну порубку лісу у цій справі, то наявні підстави для заміни відповідача на винну особу - ОСОБА_1 .

32. Дослідивши подану заяву, Колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

33. Відповідно до ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

34. Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої (правонаступника) в порядку похідного правонабуття. Перехід суб`єктивних прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого відбувається через набуття суб`єктивного права та/чи суб`єктивного обов`язку однією особою і, відповідно, їх втрату іншою. Однак при цьому спостерігається зв`язок між набутими суб`єктивними правами і обов`язками та правовідносинами, в яких перебував їх носій-попередник, з іншими особами, в силу чого і було можливе їх існування.

35. Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним.

36. Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

37. Наявність або відсутність процесуального правонаступництва підлягає встановленню окремо у кожному випадку.

38. Верховний Суд констатує, що для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав правопопередника. Тобто, підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав у матеріальних правовідносинах.

39. У поданій заяві про заміну відповідача, заявник зазначає, що вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.10.2020 у справі № 713/1647/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України і призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Призначено ОСОБА_1 додаткове покарання за ч. 2 ст. 367 КК України у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням владних повноважень, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки зі штрафом у розмірі семисот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят грн.) в дохід держави. На підставі ст. ст. 75-76 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки. Вказує на те, що доведено склад кримінального правопорушення, яке полягає у незаконній рубці лісу, а відтак і склад цивільного правопорушення винної особи в цій справі.

40. Колегія суддів вважає, що наведені факти притягнення до кримінальної відповідальності вказаної особи не є підставою для процесуального правонаступництва, оскільки законодавством про охорону навколишнього природного середовища передбачено дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність за порушення лісового законодавства, які мають різні підстави застосування до особи правопорушника.

41. Підставою позову у цій справі є наявність складу цивільного правопорушення у діях НПП «Вижницький», який як лісокористувач не забезпечив охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території та допустив самовільну вирубку лісу.

42. Виходячи з викладеного, Колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для заміни відповідача у даній справі.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(НПП «Вижницький»)

43. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник зазначає, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а також порушено норми процесуального права, які визначають юрисдикцію, порядок здійснення судочинства у господарських судах та обов`язок судів зі здійснення правосудного судочинства; зазначає про необхідність відступлення від висновків Верховного Суду щодо застосування ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 19, 63, 64, 86, 105 ЛК України, ст. ст. 7, 8, 20, 60 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» у подібних правовідносинах.

Доводи позивача

(Державної екологічної інспекції Карпатського округу)

44. У відзиві на касаційну скаргу позивач вказує на її необґрунтованість та безпідставність, просить залишити без задоволення, а оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

45. Вказує на правомірність висновків судів попередніх інстанцій про те, що обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

46. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до ст. 300 ГПК України (в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (ч. 4 ст. 300 ГПК України в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

47. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Щодо юрисдикції цього спору

Предметом судового розгляду є поданий позов Державної екологічної інспекції Карпатського округу до НПП «Вижницький», як постійного лісокористувача, про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу шляхом незаконної порубки дерев.

Положеннями ст. 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі -Конвенція) передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Визначене Конвенцією поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Суди повинні керуватися принципом визначеності і не допускати наявності проваджень, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета судами різних юрисдикцій.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювалась з питань критеріїв визначення юрисдикції спорів.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Саме такі висновки зроблено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 у справі № 520/17342/18, від 10.04.2019 у справі № 761/10730/18 (провадження № 14-116цс19), від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19), від 05.05.2020 у справі № 761/218908/16-ц (провадження № 14-5цс20), від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц (провадження № 14-727цс19), від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 (провадження № 12-42гс20), 09.11.2021 у справі № 542/1403/17 (провадження № 14-106цс21).

Згідно з ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. ст. 20-23 ГПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлено інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції, тобто хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта, у яких одна особа може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є виконання ним публічно-владних управлінських функцій саме в тих правовідносинах, у яких виник спір (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17, від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, від 02.04.2019 у справі № 137/1842/16-а).

Водночас, як вірно вказав суд апеляційної інстанції, Державна екологічна інспекція Карпатського округу, заявляючи позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу шляхом незаконної порубки дерев, не була законодавчо вповноважена владно керувати поведінкою відповідача, указувати або забороняти йому певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність, а відповідач, відповідно, не був зобов`язаний виконувати вимоги інспекції. Отже, спір у цій справі не відповідає наведеним вище критеріям публічно-правового спору.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що суд вирішив спір у справі, яка не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки позивач є юридичною особою публічного права, наділеним владним повноваженнями в питаннях, зокрема, охорони, захисту, використання та відтворення лісів, є помилковим.

Щодо підстав відповідальності відповідача

Стаття 11 ЦК України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової шкоди.

Частинами 1 та 2 ст. 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом ст. 1166 ЦК України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника.

Ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Ч. 2 ст. 19 ЛК України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.

Відповідно до ст. ст. 16, 17 ЛК України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, пунктом 1.1. Положення Про Національний природний парк «Вижницький» (нова редакція) у редакції наказу Мінприроди від 05.12.2016 № 460, яке затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 29.10.2017 № 543 встановлено, що НПП «Вижницький» створений відповідно до Указу Президента України від 30.08.1995 № 810 «Про створення національного природного парку «Вижницький», є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.

Згідно з п. 2.2 Положення основними завданнями парку є, зокрема, збереження та відтворення цінних природних та історико-культурних комплексів та природних об`єктів Буковинських Карпат, включаючи підтримання та збереження екологічної природної рівноваги в регіоні; створення умов для організованого туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних комплексів та об`єктів.

Пунктами 5.1., 5.2., 5.4. Положення встановлено, що охорона території Парку покладається на службу його охорони, що входить до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Службу державної охорони Парку очолює директор Парку, який несе повну відповідальність за організацію її діяльності та забезпечення додержання режиму території, а також збереження, відтворення та раціональне використання природних комплексів і ресурсів у межах його території. Основними завданнями служби державної охорони є забезпечення додержання режиму охорони території та природних об`єктів, попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства.

З огляду на викладене, правомірним є висновок судів попередніх інстанцій, що НПП «Вижницький» є постійним лісокористувачем, який створений з метою збереження, відтворення і раціонального використання природних ландшафтів Буковинських Карпат.

Положеннями ст. 63 ЛК України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 64 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до ст. 86 ЛК України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 105 ЛК України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Згідно зі ст. 107 ЛК України підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Отже, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів.

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.

Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 у справі №909/976/17, постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №909/1111/16, від 20.08.2018 у справі №920/1293/16, від 23.08.2018 у справі №917/1261/17, 19.09.2018 у справі №925/382/17, 09.12.2019 у справі № 906/133/18, 20.02.2020 у справі № 920/1106/17.

Оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідач як лісокористувач не забезпечив охорони і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустив самовільну вирубку лісу, внаслідок чого лісовому фонду України заподіяно матеріальної шкоди, то суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з НПП «Вижницький» 2 522 527,50 грн. завданої шкоди.

Викладене спростовує доводи скаржника щодо відсутності підстав для відшкодування збитків у зв`язку із недоведеністю вини відповідача у вчиненні порушень природоохоронного законодавства, а також причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданими державі збитками.

Твердження скаржника про необґрунтованість звернення із цим позовом Державною екологічною інспекцією Карпатського округу не може бути прийнято до уваги, оскільки п. п. 8, 9 ч. 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, передбачено, що Держекоінспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами; вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах. Згідно з ч. 7 цього положення Державна екологічна інспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.04.2020 №134, Державна екологічна інспекція Карпатського округу є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та здійснює державний контроль за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в тому числі законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів.

Доводи касаційної скарги, що судами попередніх інстанцій не враховано вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.10.2020 у справі № 713/1647/20, Колегією суддів відхиляється, оскільки законодавством про охорону навколишнього природного середовища передбачено дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність за порушення лісового законодавства, які мають різні підстави застосування до особи правопорушника. Підставою позову у даній справі є наявність складу цивільного правопорушення у діях НПП «Вижницький», яке як лісокористувач не забезпечило охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території та допустило самовільну вирубку лісу.

48. Щодо суті касаційної скарги

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів, суд касаційної інстанції виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не отримали підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують в цілому правильних висновків судів попередніх інстанцій.

49. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст. 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 309 ГПК України в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

Згідно з ч. 2 ст. 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги НПП «Вижницький» та залишення рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у справі №926/2174/20 без змін.

50. Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Національного природного парку «Вижницький» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.01.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 у справі №926/2174/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

С.В. Жуков