ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 грудня 2021 року Справа № 903/744/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши матеріали по справі № 903/744/21

за позовом Приватного акціонерного товариства Волиньобленерго, м. Луцьк

до Приватного підприємства Ространс, с. Рованці, Луцького району, Волинської області

про стягнення 217 652 грн.,

за участю представників:

від позивача: Казмірук О.В. (трудовий договір від 01.10.2018),

від відповідача: Гордійчук Д.В. адвокат (ордер серії КС №239527 від 11.11.2021),

в с т а н о в и в:

10.09.2021 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №02-12/465 від 10.09.2021 Приватного акціонерного товариства Волиньобленерго про стягнення з Приватного підприємства Ространс 217 652 грн. збитків.

Ухвалою від 15.09.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрив провадження у справі; розгляд справи призначив на 06.10.2021; запропонував сторонам подати суду позивачу: будь-які додаткові докази в обґрунтування позовних вимог (у разі їх наявності); відповідачу: в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; позивачу (на власний розсуд): відповідно до ст. 166 ГПК України подати відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання відзиву.

05.10.2021 представник відповідача адвокат Гордійчук Д.В. подав до суду клопотання б/н від 05.10.2021, в якому просив судове засідання відкласти, посилаючись на те, що директор підприємства Шух Н.П. перебуває у відрядженні; він, як представник підприємства, знаходиться на самоізоляції; здійснення представництва інтересів відповідача іншим представником є недоцільним.

06.10.2021 представник відповідача подав до суду клопотання б/н від 06.10.2021, в якому просив постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочати розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі та призначити підготовче судове засідання. У клопотанні зазначає, що позовні вимоги заперечує повністю; у зв`язку з тим, що обставини справи відбувалися майже три роки тому ПП Ространс потрібно додатковий час для підняття документів щодо даної ситуації, для зібрання додаткових доказів щодо невинуватості працівників підприємства та необхідності віднайти свідків, які на той час були працівниками з метою допиту їх щодо обставин справи, які відбулися у вересні 2018 року.

В судове засідання 06.10.2021 представники сторін не з`явилися.

Ухвала суду від 15.09.2021 про відкриття провадження у справі була надіслана позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу: м. Луцьк, вул. Залізнична, 1, проте повернулася з поштовою відміткою: Адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцем знаходження Приватного акціонерного товариства Волиньобленерго є: 43023, Волинська область, м. Луцьк, вул. Єршова, 4.

Ухвалою суду від 06.10.2021 клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження було задоволено; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; замінено засідання з розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підготовче засідання в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання відкладено на 27.10.2021; встановлено відповідачу строк до 25.10.2021 року для подачі відзиву на позов.

25.10.2021 позивач надіслав до суду клопотання №19/23-7470 від 22.10.2021 про приєднання доказів до матеріалів справи: - копії договору підряду №19/18-524 КР від 05.10.2018 року; копії довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №4582 за листопад 2018 року від 13.11.2018; копії акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року від 13.11.2018; копії виписки по рахунку ПрАТ «Волиньобленерго» за 23.10.2018; копії виписки по рахунку ПрАТ «Волиньобленерго» за 13.11.2018; копії звіту по проводках ПрАТ «Волиньобленерго» за січень 2018 - вересень 2021.

Клопотання позивача судом залишено без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позовну заяву позивач подав до суду 10.09.2021.

За змістом ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Оскільки докази подані позивачем після закінчення процесуального строку для їх подачі, поважних причин пропуску для їх подачі позивач не навів, письмового повідомлення про неможливість подати докази у строк не подав, такі докази не приймаються судом до розгляду.

Частина 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України не передбачає повернення доказів, а тому копії документів, які додані до клопотання, приєднуються судом до матеріалів справи, але не приймаються судом до уваги як докази по справі.

Клопотання про поновлення строку позивач не заявляв.

27.10.2021 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що на адресу ПП Ространс ухвала не надходила, відповідач випадково дізнався із сайту Судова влада України про розгляд справи 27.10.2021, проте фізично з`явитись в судове засідання та подати докази представник відповідача не встигає.

З метою забезпечення відповідачу права на захист, клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання було задоволено.

Ухвалою суду від 27.10.2021 підготовче засідання було відкладено на 11.11.2021.

09.11.2021 позивач подав до суду заяву №19/23-8418 від 09.11.2021 про поновлення процесуального строку для подання доказів разом з клопотанням про приєднання до матеріалів справи доказів.

В судовому засіданні 11.11.2021 представник позивача підтримав заяву №19/23-8418 від 09.11.2021 про поновлення процесуального строку для подання доказів та просив приєднати до матеріалів справи подані докази.

Представник відповідача заперечив проти приєднання поданих позивачем доказів, зазначив про те, що позивач не навів поважних причин пропуску подання доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позовну заяву позивач подав до суду 10.09.2021.

За змістом ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Позивач, звертаючись з позовною заявою, письмово не повідомив суд про неможливість подачі доказів, не зазначив, яких доказів не може подати, не вказав причин їх неподачі.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Позивач не обгрунтував неможливості подачі доказів разом з позовною заявою, не навів поважних причин пропуску строку на подачу доказів, а тому заява позивача про поновлення процесуального строку для подання доказів не підлягає до задоволення, а відтак суд не приймає до розгляду докази, подані позивачем разом із заявою №19/23-8418 від 09.11.2021.: копію договору підряду №19/18-524 КР від 05.10.2018 року; копію довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №4582 за листопад 2018 року від 13.11.2018; копію акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року від 13.11.2018; копію виписки по рахунку ПрАТ «Волиньобленерго» за 23.10.2018; копію виписки по рахунку ПрАТ «Волиньобленерго» за 13.11.2018; копію звіту по проводках ПрАТ «Волиньобленерго» за січень 2018 - вересень 2021.

Частина 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України не передбачає повернення доказів, а тому копії документів, які додані до клопотання, приєднуються судом до матеріалів справи, але не приймаються судом до уваги як докази по справі.

10.11.2021 відповідач подав до суду письмові пояснення б/н від 10.11.2021, в яких просить у задоволені позову відмовити.

Представник позивача заперечив проти приєднання цих пояснень до матеріалів справи, посилаючись на те, що пояснення є фактично відзивом на позов, а для подачі відзиву відповідач пропустив процесуальний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Фактично письмові пояснення відповідача від 10.11.2021 є відзивом на позов, поданим з пропуском строку, встановленого п. 5 ухвали суду від 06.10.2021: до 25.10.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідач не заявляв про поновлення пропущеного строку для подання відзиву та не навів причин, які перешкоджали йому подати відзив на позов у строк.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд залишив без розгляду письмові пояснення відповідача б/н від 10.11.2021.

Посилання представника відповідача на ст. 42 ГПК України безпідставні, оскільки нею передбачено право учасника надавати пояснення суду.

Оскільки станом на 11.11.2021 були відсутні інші заяви та клопотання ухвалою від 11.11.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 01.12.2021.

01.12.2021 в судовому засіданні було оголошено перерву до 08.12.2021.

В судовому засіданні 08.12.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

08.12.2021 в судовому засіданні представник відповідача позову не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов до висновку про те, що вимога позивача не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

17.09.20218 року до Луцької міської філії ПрАТ «Волиньобленерго» звернулась ТзОВ Фірма «Волиньфарм» з повідомлення про те, що Приватним підприємством «Ространс» при проведені капітального ремонту прибудинкової території на вул.Федорова, 8 у м. Луцьку пошкоджено дві кабельні лінії, по яких подавалась напруга із трансформаторної підстанції №434 в торгово-офісне приміщення за адресою: м. Луцьк, вул. Кравчука, 11-а (приміщення аптеки ТзОВ Фірма «Волиньфарм»). Оскільки пошкоджені кабельні лінії 0,4 кВ від трансформаторної підстанції №434 до головного розподільчого щита торгово-офісного приміщення належать ПрАТ «Волиньобленерго», що підтверджується копією балансової довідки, цього ж дня було здійснено виїзд на місце події комісією у складі: директора Луцької міської філії ПрАТ «Волиньобленерго» Рожила Р.А., майстра Луцької міської філії Галімук І.В.; заступника директора ТзОВ Фірми «Волиньфарм» Янченко В.М.; заступника директора ПП «Лєтранс».

При проведенні огляду місця події комісією було встановлено факт пошкодження кабельних ліній, а також встановлені обставини, за яких відбулося це пошкодження.

14.09.2018 при виконанні земляних робіт по благоустрою прибудинкової території між житловими будинками на вул. Федорова №8 - вул. Кравчука №11-А екскаватором було пошкоджено дві кабельні лінії 0,4 кВ від ТП-434 до електрощитової торгово-офісних приміщень ТзОВ Фірма «Волиньфарм». Ці кабельні лінії знаходяться на балансі Луцької міської філії, що підтверджується актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 20.03.2014. Проект благоустрою з Луцькою міською філією не узгоджувався, працівник ПрАТ «Волиньобленерго» на місце виконання робіт не викликався. Роботи виконувались згідно з аварійним ордером №301-18 від 19.09.2018, виданим відділом контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради. Одночасно з пошкодженими кабельними лініями, які належать Луцькій міській філії, вийшли з ладу дві кабельних лінії, які належать ПП «Лєтранс».

За результатами огляду місця події комісією складено акт аварійної ситуації від 17.09.2018 (а.с.9). В акті вказано про порушення п.9 Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1997 року №209; порушення Умов проведення робіт у межах охоронних зон електричних мереж Правил - п.п. 3,7,10,15,17 .

Комісія дійшла висновку про необхідність ремонту кабельних ліній 0,4 кВ, зазначивши, що вартість ремонту буде визначено згідно з кошторисом.

Позивач посилається на те, що вартість капітального ремонту ділянок КЛ-0,4 кВ до ТП-434 по вул. Кравчука у м.Луцьку згідно з локальним кошторисом на будівельні роботи №4-1-1 на КЛ-04 кВ становить 217652,29 грн.

У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідальність особи у вигляді обов`язку відшкодувати завдані збитки наступає лише за наявності в сукупності певних умов, які разом утворюють склад цивільного правопорушення, а саме: наявність збитків, протиправної поведінки, причинного зв`язку між поведінкою і збитками, вини.

Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.06.2011 у справі № 2/121-30/118.

Процесуальним законодавством передбачено, що господарське судочинство здійснюється шляхом письмового провадження, а тому факт наявності визначених обставин має підтверджуватись певними доказами, як це встановлено положеннями ст. ст. 73, 74,76, 77, 78, 80 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Таким чином, позивач, звертаючись з позовом про відшкодування шкоди (збитків), на підставі ст. ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України має за допомогою належних та допустимих доказів довести виникнення у відповідача зобов`язання, яке було ним порушено, та наявність в його діях складу цивільного правопорушення.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Звертаючись з позовом до господарського суду, позивач виходить з того, що внаслідок пошкодження відповідачем кабельних ліній позивачу завдано збитків на суму 217652 грн. Збитками позивач вважає витрати, понесені на відновлення кабельної лінії, яку пошкодив відповідач.

Відповідно до п.2 ст.623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Із змісту позовної заяви випливає, що розмір збитків визначено позивачем, виходячи з вартості ремонту пошкоджених кабельних ліній.

На підтвердження вартості ремонту позивач посилається на копію локального кошторису на будівельні роботи №4-1-1 на КЛ-0,4кВ (а.с.15-17).

Інших доказів на підтвердження вартості відновлювального ремонту пошкодженої кабельної лінії позивач до позовної заяви не подав.

В судовому засіданні представник позивача пояснював, що локальний кошторис на будівельні роботи №4-1-1 на КЛ-0,4кВ складено ПП «Інтеренергоінвест», який за договором підряду виконував відновлювальні роботи.

Оскільки позивач заявив до стягнення з відповідача збитки, то він відповідно до ст.22 ЦК України зобов?язаний довести той факт, що він поніс витрати.

Позивач у встановленому законом порядку не подав суду доказів на підтвердження виконання третьою особою відновлювальних робіт, не подав актів приймання виконаних підрядних робіт, довідок про вартість виконаних підрядних робіт, підписаних уповноваженими представниками та скріплених печатками юридичних осіб, які б свідчили про фактичне виконання робіт з відновлення пошкодженого кабеля; не подав доказів на підтвердження оплати виконаних робіт підряднику.

Локальний кошторис на будівельні роботи №4-1-1 на КЛ-0,4кВ, на який посилається позивач, не є належним доказом на підтвердження розміру збитків, оскільки він не свідчить про фактичне виконання робіт з відновлення кабельної лінії, він не підтверджує фактично понесені витрати позивачем.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач у встановленому законом порядку не довів розміру заподіяних йому збитків, оскільки у встановлені законом порядку і строки не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження їх розміру.

З огляду на викладене, позивач у встановленому законом порядку не довів в діях відповідача складу цивільного правопорушення, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача 217 652 грн. збитків не підлягає до задоволення.

Такого висновку суд дійшов на підставі доказів, які були подані позивачем разом з позовною заявою №02-12/465 від 10.09.2021.

Інші докази, які були подані позивачем після звернення з позовом до суду, не взято судом до уваги, вирішуючи спір по суті.

Відповідно до ч.2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Такі докази, як: копія договору підряду №19/18-524 КР від 05.10.2018 року; копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №4582 за листопад 2018 року від 13.11.2018; копія акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року від 13.11.2018; копія виписки по рахунку ПрАТ «Волиньобленерго» за 23.10.2018; копія виписки по рахунку ПрАТ «Волиньобленерго» за 13.11.2018; копія звіту по проводках ПрАТ «Волиньобленерго» за січень 2018 - вересень 2021, не були подані позивачем разом з позовною заявою №02-12/465 від 10.09.2021, а були подані 25.10.2021, після закінчення процесуального строку для їх подачі, поважних причин пропуску для їх подачі позивач не навів, письмового повідомлення суду, як того вимагає ч.4 ст.80 ГПК України, про неможливість подати докази у строк не подав, а тому суд на підставі ч.8 ст.80 ГПК України не прийняв їх до розгляду як докази, що викладено в тексті ухвали від 27.10.2021.

Оскільки позивач не навів об`єктивних, не залежних від нього обставин, які перешкоджали йому подати суду ці докази разом з позовною заявою, суд відмовив у задоволенні заяви позивача про поновлення процесуального строку для подання доказів (ухвала суду від 11.11.2021).

Разом з цим, відмовляючи у задоволенні позову, суд також врахував, що згідно з поясненнями представника відповідача, наданими в процесі судового розгляду, ПП «Ространс» виконувало роботи з капітального ремонту прибудинкової території по вул.Федорова, 8 в м.Луцьку на підставі договору на виконання робіт з капітального ремонту прибудинкової території №929 від 04.09.2018, укладеного з Департаментом житлово-комунального господарства Луцької міської ради.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 22.05.2018 у справі №923/342/16 дійшов висновку про те, що згідно з вимогами частини 2 статті 1172 Цивільного кодексу України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Для виникнення в особи обов`язку з відшкодування шкоди за змістом вимог частини 2 статті 1172 Цивільного кодексу України, крім наявності загальних умов (наявність шкоди, протиправність поведінки, вина та причинно-наслідковий зв`язок між збитками та протиправною поведінкою), необхідною є наявність спеціальних умов, які визначаються залежно від суб`єктивного складу відповідних відносин, зокрема наявність договору підряду та дія підрядника за завданням замовника (постанова Верховного Суду України від 28.11.2011 у справі № 3-117гс11). Ухвалюючи постанову у справі, суд апеляційної інстанції не з`ясував, чи було заподіяно позивачеві шкоди внаслідок самостійних дій ДП "Херсонський облавтодор" або внаслідок виконання ним зобов`язань за договором від 13.02.2015 № 1Д-ОАД/15 за завданням Служби автомобільних доріг у Херсонській області, а тому достеменно не установив і особу, відповідальну за завдання шкоди у даних спірних правовідносинах.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Шкода у вигляді пошкодження кабельної лінії була заподіяна позивачу внаслідок виконання ПП «Ространс» зобов?язань за договором на виконання робіт з капітального ремонту прибудинкової території №929 від 04.09.2018, укладеним Департаментом житлово-комунального господарства Луцької міської ради.

Враховуючи приписи ч.2 ст.1172 Цивільного кодексу України, висновки Верховного Суду та фактичні обставини у цій справі, позивач у встановленому законом порядку не довів, що особою, відповідальною за заподіяння шкоди ПрАТ «Волиньобленерго» пошкодженням кабельної лінії, має бути ПП «Ространс», який, виконуючи капітальний ремонт прибудинкової території, діяв як підрядник.

У зв?язку із відмовою у задоволенні позову витрати по сплаті судового збору на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 13, 73-80, 86, 129, 233, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено: 10.12.2021.

Суддя І. О. Якушева