ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2021 р. Справа№ 910/2735/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Разіної Т.І.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 07.12.2021,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфара»

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 (повний текст складено 13.09.2021)

у справі №910/2735/21 (Турчин С.О.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська транспортна логістична компанія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфара»

про стягнення 7052516,23 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфара»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська транспортна логістична компанія»

про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст первісних та зустрічних позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровська транспортна логістична компанія» (далі, позивач за первісним позовом) звернулось до Господарського суду міста Києва з первісним позовом (із урахуванням заяви про збільшення первісних позовних вимог) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфара» (далі, відповідач за первісним позовом) про стягнення 6 798 500,00 грн основної заборгованості, 204 516,81 грн пені та 49 499,42 грн 3% річних.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом взятих на себе зобов`язань за Договором суборенди залізничного рухомого складу №09/11-2020 від 09.11.2020 в частині здійснення повної та своєчасної оплати суборендних платежів.

У свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфара» звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська транспортна логістична компанія» про визнання недійсним Договору суборенди залізничного рухомого складу №09/11-2020 від 09.11.2020, укладеного сторонами.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що Договір суборенди залізничного рухомого складу №09/11-2020 укладено з порушенням вимог статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю», статей 203, 215, 230 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/2735/21 первісний позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфара» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська транспортна логістична компанія» заборгованість у сумі 7 010 466,04 грн, з яких: пеня у сумі 171 120,51 грн, 3% річних у сумі 40 845,53 грн, борг у сумі 6 798 500,00 грн; витрати на правову допомогу у сумі 57 957,36 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 105 156,99 грн.

В іншій частині первісного позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем за первісним позовом належними та допустимими доказами доведений, а відповідачем за первісним позовом не спростований факт наявності у відповідача заборгованості за Договором суборенди залізничного рухомого складу №09/11-2020 від 09.11.2020 у сумі 6 798 500,00 грн. Водночас, перевіривши розрахунки позивача за первісним позовом, судом встановлено, що останнім не враховані приписи частини 1 статті 253 Цивільного кодексу України та частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, а тому, здійснивши перерахунок заявлених позивачем за первісним позовом до стягнення сум 3% річних та пені, судом встановлено, що обґрунтованими до стягнення є пеня у сумі 171 120,51 грн та 3% річних у сумі 40 845,53 грн, а тому позовні вимоги за первісним позовом в частині стягнення пені та 3% річних суд задовольнив частково.

У частині відмови в задоволенні зустрічного позову рішення суду мотивоване тим, що позивачем за зустрічним позовом не доведено суду обставин, з якими чинне законодавство пов`язує визнання недійсними договорів. Суд зазначив, що сторонами при укладенні договору дотримано загальні вимоги щодо свободи волевиявлення, форми, наявності істотних умов, що передбачені цивільним та господарським законодавством. ТОВ «Альфара» не було надано суду належних, достатніх та вірогідних у розумінні Господарського процесуального кодексу України доказів введення ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» в оману позивача за зустрічним позовом щодо обставин, які мали істотне значення при укладанні Договору суборенди залізничного рухомого складу №09/11-2020 від 09.11.2020, не надано суду належних доказів на підтвердження несправності переданих вагонів, а також прострочення планових термінів проведення ревізії механізмів розвантаження 184 вагонів, не надано жодних доказів на підтвердження порушення приписів частини 2 статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» внаслідок укладення Договору суборенди залізничного рухомого складу №09/11-2020 від 09.11.2020.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 29.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфара» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/2735/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

За твердженнями скаржника суд першої інстанції, приймаючи рішення про часткове задоволення первісних позовних вимог, не звернув увагу на те, що станом на дату передачі вагонів в оренду фактично у 184 вагонів були прострочені планові терміни проведення ревізії механізмів розвантаження вагону. Тобто, на дату передачі вагонів в оренду 184 вагони (63,23% від загального парку вагонів) не мали права курсування на коліях загального користування та загрожували безпеці руху на залізничному транспорті, про що позивач за первісним позовом відповідача за первісним позовом не повідомив. Зазначене свідчить про те, що наймач у відповідності до частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України звільнений від сплати суборенд них платежів.

У тексті апеляційної скарги апелянтом викладено також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

26.11.2021 від позивача за первісним позовом через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач за первісним позовом просив суд залишити апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

В обґрунтування заперечень проти апеляційної скарги позивач за первісним позовом у відзиві наголосив на тому, що ТОВ «Альфара» не долучені до матеріалів справи належні та допустимі докази, які підтверджують ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Будь-яких доказів на підтвердження несправності переданих вагонів до матеріалів справи не надано, що спростовує посилання скаржника на неможливість використання даних вагонів. Із переданих в суборенду 291 залізничних вагонів тільки у одного вагону були зафіксовані несправності, які в подальшому були усунуті шляхом здійснення планового ремонту за рахунок позивача за первісним позовом. При цьому, відповідно до акту виконаних робіт №950 від 31.12.2020 орендна плата відповідно до положень пункту 4.4. Договору, на який також посилається й апелянт, у період з 06.12.2020 по 12.12.2020 не нараховувалась, адже вказаний вагон знаходився на плановому ремонті за рахунок позивача за первісним позовом.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфара» у справі №910/2735/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

У зв`язку із перебуванням судді Тищенко А.І., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, з 01.11.2021 на лікарняному, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/5508/21 від 01.11.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021 справу №910/2735/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Разіна Т.І.

Апеляційну скаргу було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2735/21. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфара» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/2735/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

03.11.2021 матеріали справи №910/2735/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Альфара» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/2735/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфара» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/2735/21, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/2735/21 на час апеляційного оскарження, призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфара» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/2735/21 на 07.12.2021.

У судовому засіданні 07.12.2021 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 07.12.2021 з`явився представник позивача за первісним позовом.

Представник відповідача за первісним позовом у судове засідання не з`явився, 07.12.2021 електронною поштою надіслав до Північного апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів залишила без розгляду вказане клопотання відповідача за первісним позовом про відкладення розгляду справи, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 169 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначені права та обов`язки учасників справи, зокрема: подавати заяви та клопотання.

Звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи на уповноваження певної особи на представництво та відображенні даної волі у проставленому на заяві представником власноручного підпису. Зазначене дає змогу суду виключити будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого волевиявлення на звернення до суду із відповідною заявою.

Так, згідно з частиною 8 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Таким чином, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України заява повинна містити підпис особи, яка відповідно до установчих документів правомочна діяти в інтересах юридичної особи або підпис особи, яка відповідно до вимог закону наділена правом підписання відповідних документів.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Стаття 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначає, що електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Судом встановлено, що клопотання про відкладення розгляду справи від імені ТОВ «Альфара», яке надіслано на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду, не скріплено електронним цифровим підписом особи підписанта (Ільяшова Б.М.), водночас, представником відповідача за первісним позовом не надіслано суду оригінал заяви в паперовій формі, а тому подана заява не приймається судом до розгляду.

Поруч із цим, колегія суддів зазначає, що згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 у даній справі явка представників сторін не визнавалася обов`язковою.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення відповідача за первісним позовом про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення із копією ухвали суду про відкриття апеляційного провадження, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача за первісним позовом.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача за первісним позовом, просив залишити оскаржене рішення суду без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

09.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровська транспортна логістична компанія» (суборендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфара» (суборендар) було укладено Договір суборенди залізничного рухомого складу №09/11-2020 (далі, Договір), відповідно до умов якого суборендодавець зобов`язується передати, а суборендар прийняти в суборенду залізничний рухомий склад (далі - РС, вагони або рухомий склад), технічно придатний до перевезень. Номери РС, кількість, модель, рік будови і вид РС вказуються в Актах прийому - передачі до цього договору, які є його невід`ємною частиною. Номери PC, кількість, модель, рік будови і вид PC вказуються в Актах прийому-передачі до цього Договору, які є невід`ємною частиною.

Відповідно до додатку 1 до Договору сторонами визначений перелік спеціалізованих вагонів у загальній кількості 291 одиниця, які передаються сторонами за відповідним договором.

Порядок прийому і передачі рухомого складу визначений сторонами у розділі 2 Договору.

Відповідно до пункту 2.1. Договору передача рухомого складу в суборенду відбувається в місці(ях), визначених за угодою Сторін цього Договору, і оформляється актом прийому-передачі, який підписується на залізничній станції України (на підконтрольній офіційній владі України території), погодженій Сторонами. Датою початку суборенди вважається дата підписання актів прийому-передачі. День підписання акту прийому-передачі вважається першим днем суборенди і відповідає по даті прибуття вагонів на залізничну станцію прийому-передачі на території України. Доставка рухомого складу до місця передачі в суборенду здійснюється за рахунок Суборендодавця. Вказані дати повинні відповідати відповідному календарному штемпелю в залізничній накладній станції прибуття або даним ГІОЦ AT «Укрзалізниця» (дислокація).

На виконання умов Договору позивачем за первісним позовом в період з 14.11.2020 по 28.12.2020 було передано ТОВ «Альфара» в суборенду залізничні вагони у загальній кількості 291 одиниць, що підтверджується підписаними актами прийому-передачі рухомого складу: від 14.11.2020, від 17.11.2020, від 18.11.2020, від 19.11.2020, від 21.11.2020, від 23.11.2020, від 24.11.2020, від 25.11.2020, від 27.11.2020, від 28.11.2020, від 29.11.2020, від 30.11.2020, від 01.12.2020, від 02.12.2020, від 04.12.2020, від 05.12.2020, від 06.12.2020, від 09.12.2020, від 28.12.2020.

Так, відповідно до акту прийому-передачі від 14.11.2020 до договору відповідачу передано вагон №59225375;

згідно із актом прийому-передачі від 17.11.2020 відповідачу передано вагони: №58840034, 59136424, 59148890;

відповідно до акту прийому-передачі від 18.11.2020 відповідачу передано вагони: №№59223149, 59227660;

відповідно до акту прийому-передачі від 19.11.2020 відповідачу передано вагони: №№58845942, 58858267;

відповідно до акту прийому-передачі від 21.11.2020 до договору відповідачу передано вагони: №№59136796, 59203695, 59222976, 59212092, 59125054, 58836016, 58920547, 59224485, 59223594, 59216598, 58842113, 59203794, 59207407, 59223263, №59225219;

відповідно до акту прийому-передачі від 23.11.2020 відповідачу передано вагони: №№58803495, 58815390, 58822495, 58839705, 58842261, 58843889, 58847609, 58855081, 58855834, 58920240, 58920703, 58920729, 58920802, 58920844, 58920919, 58921263, 58921271, 58921362, 58921958, 58922022, 58922055, 58929944, 58929993, 59121160, 59121988, 59122051, 59122416, 59123117, 59123315, 59123398, 59123596, 59123828, 59123844, 59123943, 59124602, 59124727, 59125013, 59132290, 59133595, 59137554, 59142992, 59144022, 59144196, 59144410, 59144493, 59146399, 59201897, 59203992, 59207191, 59207647, 59207779, 59209403, 59209742, 59209965, 59210112, 59222729, 59222752, 59222786, 59223180, 59224311, 59225458, 59225557, 59225581, 59226266, 59226332, 59226381, 59226746, 59227058, 59227157, 59227991, 59228379, 59228767, 59228916, 59229112, 59229278;

відповідно до акту прийому-передачі від 24.11.2020 відповідачу передано вагони: №№ 58800798, 58818899, 58835554, 58836628,58837501, 58837550, 58842592, 58844028, 58857285, 58857517, 58857640, 58857814, 58857921, 58858481, 58859232, 59122499, 59131599, 59137893, 59143198, 59144105, 59206334, 59211417, 59214395, 59224295, 59224691.

відповідно до акту прийому-передачі від 25.11.2020 відповідачу передано вагони №№ 58842014, 58858465, 58921222, 58929936, 59121848, 59122085, 59122655, 59122770, 59123026, 59123042, 59123141, 59123760, 59123976, 59124255, 59124917, 59143875, 59210138, 59211441, 59215814, 59222802, 59224329, 59226704, 59226712, 59227264, 59227389, 59228031, 59228510, 59228908, 59228924, 59229179, 59229583;

відповідно до акту прийому-передачі 27.11.2020 відповідачу передано вагони №№ 58804295, 58821190, 58842378, 58842477, 58843723, 58855131, 58856295, 58859794, 59122887, 59124750, 59132597, 59138966, 59145896, 59149591, 59206300, 59206474, 59209841;

відповідно до акту прийому-передачі від 28.11.2020 відповідачу передано вагони: №№ 58821992, 58840232, 58840265, 58843988, 58856204, 58856972, 58857160, 58857483, 58858424, 58921941, 59120576, 59121764, 59121871, 59122218, 59123778, 59136762, 59136879, 59140392, 59144147, 59147892, 59202192, 59203596, 59204693, 59206573, 59209387, 59211177, 59211185, 59211359, 59214791, 59214890, 59222893, 59222935, 59223693.

відповідно до акту прийому-передачі від 29.11.2020 відповідачу передано вагони: №№ 58921081, 58921446, 58921503, 58921537, 58921586, 58921990, 59101394, 59121806, 59122457, 59122754, 59123000, 59124362, 59126904, 59144337, 59209874, 59215855, 59222570, 59222646, 59222703, 59222810, 59222943, 59223073, 59224006, 59224022, 59224634, 59224832, 59224873, 59225078, 59225334, 59226282, 59226969, 59227025, 59227041, 59228130, 59228155, 59228932, 59229674;

відповідно до акту прийому-передачі від 30.11.2020 відповідачу передано вагони №№ 58802299, 58818394, 58846031, 58855545, 58855875, 58856261, 59121798, 59143818, 59147496, 59202267, 59206623, 59207571, 59229898;

відповідно до акту прийому-передачі від 01.12.2020 відповідачу передано вагони №№ 58843608, 58920992, 58921230, 59122606, 59139329, 59140095, 59206516, 59222661, 59228213;

відповідно до акту прийому-передачі 02.12.2020 відповідачу передано вагони: №№58921370, 58921644, 59227256, 58821497, 58835505, 58840208, 58842816, 58843905, 58855594, 58859802, 59122895, 59136887, 59140079;

відповідно до акту прийому-передачі від 04.12.2020 відповідачу передано вагони №№58836859, 58842147, 58855974, 58857343, 58857467, 58920190, 59123190, 59131243, 59201095, 59208991;

відповідно до акту прийому-передачі від 05.12.2020 відповідачу передано вагони №№58921966, 59225433;

відповідно до акту прийому-передачі від 06.12.2020 відповідачу передано вагон №59124701;

відповідно до акту прийому-передачі від 09.12.2020 відповідачу передано вагон №58921479;

відповідно до акту прийому-передачі від 28.12.2020 відповідачу передано вагон №58921487.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2. Договору суборендна плата нараховується за кожну добу суборенди рухомого складу. Сума договору в цілому складається з суборендної плати за усі одиниці рухомого складу, які були передані в суборенду відповідно до пункту 1.1. цього договору. Розмір суборендної плати узгоджується сторонами в додатках до даного договору.

Згідно із умовами Договору, підписавши 09.11.2020 додаток №3 до Договору, сторони встановили суборендну плату у розмірі 500,00 грн за одну одиницю рухомого складу на добу.

За змістом пункту 4.3. Договору суборендна плата оплачується у наступному порядку:

- за перший місяць суборенди на умовах 100% вартості суборендної плати суборендар здійснює на протязі 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Акту прийому-передачі РС в суборенду;

- за наступні місяці суборенди на умовах 100% вартості суборендної плати за поточний місяць суборенди до 10 (десятого) числа поточного місяця.

Відповідно до пункту 4.5. Договору суборендодавець направляє Акт наданих послуг суборендареві до 5-го числа місяця, що йде за звітним місяцем суборенди. Суборендар впродовж 5-ти днів з дати отримання оригіналу акту наданих послуг повинен затвердити і завірити його зі свого боку печаткою та направити його суборендодавцеві. У разі неповернення Акту в термін, встановлений даним договором, Акт вважається прийнятим Клієнтом за принципом мовчазної згоди, а послуги такими, що надані належним чином.

На підтвердження наданих позивачем послуг з надання у користування РС між сторонами підписані акт виконаних робіт №871 від 30.11.2020 на суму 737 000,00 грн, акт виконаних робіт №950 від 31.12.2020 на суму 4 434 000,00 грн, акт виконаних робіт №48 від 31.01.2021 на суму 2 077 000,00 грн.

Загальна сума наданих послуг згідно Договору в період з 14.11.2020 по 31.01.2021 становить 7 248 000,00 грн.

Оскільки відповідачем за первісним позовом здійснено часткову оплату 837 000,00 грн за надані у користування залізничні вагони, заборгованість останнього перед позивачем за первісним позовом станом на 31.01.2021 становила 6 411 000,00 грн. Також між сторонами був підписаний акт звіряння взаємних розрахунків, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем за договором станом на 31.01.2021 становила 6 411 000,00 грн.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем за первісним позовом було подано заяву про збільшення первісних позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 387 500,00 грн за користування залізничними вагонами до моменту підписання актів прийому-передачі рухомого складу з суборенди від 01.02.2021, від 18.02.2021, від 20.02.2021, від 21.02.2021, від 22.02.2021, від 24.02.2021, від 25.02.2021.

На підтвердження наданих позивачем послуг з надання у користування РС на суму 387 500,00 грн між сторонами підписаний акт виконаних робіт №102 від 28.02.2021.

Посилаючись на порушення ТОВ «Альфара» взятих на себе зобов`язань за Договором суборенди залізничного рухомого складу №09/11-2020 від 09.11.2020, ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» у редакції заяви про збільшення позовних вимог заявлено про стягнення з ТОВ «Альфара» 6 798 500,00 грн основної заборгованості, а також 204 516,81 грн пені та 49 499,42 грн 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання.

Відповідач за первісним позовом, у свою чергу, заперечуючи проти первісних позовних вимог, зазначив, що викладені у первісній позовній заяві обставини частково відповідають дійсності, однак, з урахуванням положень частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України на відповідача не може бути покладена оплата орендної плати у заявленому позивачем розмірі, оскільки 184 вагонів були непридатні до перевезення.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції оскаржується ТОВ «Альфара» лише в частині задоволення первісного позову, з огляду на встановлені статтею 269 Господарського процесуального кодексу України межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову судом апеляційної інстанції не переглядається.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача за первісним позовом не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду щодо часткового задоволення первісних позовних вимог підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору суборенди залізничного рухомого складу №09/11-2020 від 09.11.2020.

За своєю правовою природою укладений між сторонами спору Договір є договором піднайму, до якого за приписами частини 3 статті 774 Цивільного кодексу України застосовуються положення про договір найму.

Згідно з вимогами статті 759 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правових відносин) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із актами прийому-передачі рухомого складу: від 14.11.2020, від 17.11.2020, від 18.11.2020, від 19.11.2020, від 21.11.2020, від 23.11.2020, від 24.11.2020, від 25.11.2020, від 27.11.2020, від 28.11.2020, від 29.11.2020, від 30.11.2020, від 01.12.2020, від 02.12.2020, від 04.12.2020, від 05.12.2020, від 06.12.2020, від 09.12.2020, від 28.12.2020 ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» передало ТОВ «Альфара» в суборенду залізничні вагони у загальній кількості 291 одиниць.

Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно із частиною 2 статті 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

У пунктах 4.1., 4.2. Договору сторонами погоджено, що суборендна плата нараховується за кожну добу суборенди рухомого складу. Розмір суборендної плати узгоджується сторонами в додатках до даного договору.

У додатку №3 до Договору сторони встановили суборендну плату у розмірі 500,00 грн за одну одиницю рухомого складу на добу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на підтвердження наданих позивачем послуг з надання у користування РС між сторонами підписані акти виконаних робіт №871 від 30.11.2020 на суму 737 000,00 грн, №950 від 31.12.2020 на суму 4 434 000,00 грн, №48 від 31.01.2021 на суму 2 077 000,00 грн, №102 від 28.02.2021 на суму 387 500,00 грн.

Акти виконаних робіт підписані відповідачем без заперечень та зауважень щодо обсягу та суми наданих позивачем послуг з надання у користування РС.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач за первісним позовом здійснив часткову оплату в сумі 837 000,00 грн за надані у користування залізничні вагони.

Отже, заборгованість ТОВ «Альфара» перед ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» за договором суборенди залізничного рухомого складу №09/11-2020 від 09.11.2020 становила 6 798 500,00 грн (7 635 500,00 грн - 837 000,00 грн).

Відповідач за первісним позовом, у свою чергу, не надав суду належних, допустимих та вірогідних у розумінні статей 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України доказів на спростування заборгованості перед ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» за Договором суборенди залізничного рухомого складу №09/11-2020 від 09.11.2020 у сумі 6 798 500,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом пункту 4.3. Договору суборендна плата оплачується у наступному порядку:

- за перший місяць суборенди на умовах 100% вартості суборендної плати суборендар здійснює на протязі 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Акту прийому-передачі РС в суборенду;

- за наступні місяці суборенди на умовах 100% вартості суборендної плати за поточний місяць суборенди до 10 (десятого) числа поточного місяця.

Згідно частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Невиконане зобов`язання ТОВ «Альфара» перед ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» за Договором суборенди залізничного рухомого складу №09/11-2020 від 09.11.2020 у сумі 6 798 500,00 грн підтверджується матеріалами справи, доказів у спростування заборгованості по договору у сумі 6 798 500,00 грн відповідачем за первісним позовом не надано ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій.

Доводи скаржника про те, що 184 вагони були непридатні до перевезення, у зв`язку з чим на підставі частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України на відповідача за первісним позовом не може бути покладена оплата орендної плати у заявленому ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» розмірі, колегією суддів відхиляються, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 4.4. Договору суборендна плата розраховується виходячи з фактичного часу роботи кожного вагону впродовж звітного періоду за вирахуванням часу знаходження вагонів в планових видах ремонту та поточних ремонтах, пов`язаних із заміною неремонтопридатних вузлів та деталей, в порядку, передбаченому пунктом 3.1.3., які підтверджуються довідками форми ВУ-23, ВУ-36 (дати складання довідок не вважаються днями суборендного користування), виданих вагоноремонтними підприємствами, які здійснювали ремонт вагону.

Сторони обмінюються оперативною інформацією в період слідування вагону в ремонт, його знаходження в ремонті і в очікуванні виходу з вагоноремонтного підприємства.

Під час знаходження вагонів в поточних видах ремонту і слідування в/з них Суборендар не звільняється від сплати суборендиої плати, крім випадків виконання поточного ремонту, пов`язаного із заміною неремонтопридатних вузлів та деталей, в порядку, передбаченому пунктом 3.1.3.

У відповідності до пункту 19 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 року №113, підставою для пред`явлення вантажовідправникам, вантажоодержувачам, власникам під`їзних колій, портам, підприємствам і організаціям, винним у пошкодженні вантажних вагонів, претензій щодо відшкодування збитків є акт про пошкодження вагона форми ВУ-25 або ВУ-25М (у разі машинної обробки актів) і акт загальної форми ГУ-23 (додаток 6), які складаються відповідно до Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855.

Згідно пункту 4.5. Договору суборендодавець направляє Акт наданих послуг суборендареві до 5-го числа місяця, що йде за звітним місяцем суборенди. Суборендар впродовж 5-ти днів з дати отримання оригіналу акту наданих послуг повинен затвердити і завірити його зі свого боку печаткою та направити його суборендодавцеві.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» передано ТОВ «Альфара» в суборенду залізничні вагони у загальній кількості 291 одиниць згідно із актами прийому-передачі рухомого складу: від 14.11.2020, від 17.11.2020, від 18.11.2020, від 19.11.2020, від 21.11.2020, від 23.11.2020, від 24.11.2020, від 25.11.2020, від 27.11.2020, від 28.11.2020, від 29.11.2020, від 30.11.2020, від 01.12.2020, від 02.12.2020, від 04.12.2020, від 05.12.2020, від 06.12.2020, від 09.12.2020, від 28.12.2020.

У підписаних між сторонами Актах приймання-передачі у графі «технічний стан» відсутні відомості щодо технічної несправності переданих суборендодавецем вагонів. Отже, станом на момент передачі залізничних вагонів ТОВ «Альфара» були прийняті вагони у кількості 291 одиниць без будь-яких претензій щодо їх технічного стану.

ТОВ «Альфара» не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження несправності 184 із 291 переданих вагонів, а також прострочення планових термінів проведення ревізії механізмів розвантаження 184 вагонів.

Судом встановлено, що лише один із переданих відповідачу за первісним позовом вагонів знаходився у плановому ремонті. При цьому, відповідно до Акту виконаних робіт №950 від 31.12.2020 орендна плата за користування залізничним вагоном №58842592 (щодо якого встановлені технічні несправності) згідно із пунктом 4.4. Договору у період з 06.12.2020 по 12.12.2020 не нараховувалась.

Акти виконаних робіт №871 від 30.11.2020 на суму 737 000,00 грн, №950 від 31.12.2020 на суму 4 434 000,00 грн, №48 від 31.01.2021 на суму 2 077 000,00 грн, №102 від 28.02.2021 на суму 387 500,00 грн були підписані ТОВ «Альфара» без жодних заперечень та зауважень, що свідчить про визнання ним факту надання йому послуг позивачем за первісним позовом на вказані суми.

Матеріали справи не містять висловлених відповідачем за первісним позовом позивачу за первісним позовом обґрунтованих претензій щодо технічного стану вагонів.

За наведеного вище, заперечення скаржника суд вважає необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами, а підстав для звільнення ТОВ «Альфара» від суборендної плати згідно із приписами частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України судом не встановлено.

Ураховуючи викладене вище, оскільки невиконане зобов`язання за Договором суборенди залізничного рухомого складу №09/11-2020 від 09.11.2020 у сумі 6 798 500,00 грн підтверджується матеріалами справи, доказів оплати вказаних сум заборгованості відповідачем за первісним позовом не надано, суд першої інстанції правомірно задовольнив первісні позовні вимоги у цій частині.

Також ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» заявлено до стягнення із ТОВ «Альфара» пеню у сумі 204516,81 грн та 3% річних у сумі 49 499,42 грн.

Із приводу цієї частини позовних вимог колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 5.2. Договору у разі порушення Суборендарем термінів перерахування суборендної плати згідно з пунктом 4.3. Суборендар зобов`язаний сплатити Суборендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день затримки оплати. При цьому нарахування штрафних санкцій за договором здійснюється протягом всього періоду прострочення і не обмежується відповідно до частини 6 статті 232 ГК України (не обмежується шестимісячним строком).

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із розрахунками, доданими позивачем за первісним позовом до матеріалів справи, позивач за первісним позовом нараховує пеню та 3% річних за загальні періоди: з 16.11.2020 по 28.12.2020 (на заборгованість за листопад 2020 року), з 10.12.2020 по 31.01.2021 (на заборгованість за грудень 2020 року), з 10.01.2021 по 31.01.2021 (на заборгованість за січень 2021 року), з 10.02.2021 по день фактичного користування вагонів (на заборгованість за лютий 2021 року), з 01.03.2021 по 08.04.2021 на суму 6 798 500,00 грн.

Перевіривши розрахунки позивача за первісним позовом, судом першої інстанції, із висновками якого погоджується колегія суддів апеляційного господарського суду, встановлено, що ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» при розрахунках не були враховані приписи частини 1 статті 253 Цивільного кодексу України та частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, згідно із якими якщо перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок та якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно, нарахування пені та 3% річних на заборгованість за листопад 2020 року слід здійснювати з 19.11.2020, з 21.11.2020, з 24.11.2020, з 25.11.2020, з 26.11.2020, з 27.11.2020, з 28.11.2020, з 28.11.2020, з 01.12.2020, з 03.12.2020, з 04.12.2020; на заборгованість за грудень 2020 року - з 11.12.2020, з 05.12.2020, з 08.12.2020, з 10.12.2020, з 15.12.2020; на заборгованість за січень 2021 року - з 12.01.2021, на заборгованість за лютий 2021 року - з 11.02.2021.

Перевіривши розрахунок позивача (з урахуванням уточнених розрахунків пені та 3% річних за листопад - грудень 2020 року, поданих до суду 05.08.2021), судом встановлено, що обґрунтованими до стягнення є пеня у сумі 171 120,51 грн та 3% річних у сумі 40 845,53 грн, а тому позовні вимоги за первісним позовом в частині стягнення пені та 3% річних підлягають частковому задоволенню на вказані суми, висновки місцевого господарського суду із приводу чого також є обґрунтованими.

Вказані розрахунки ТОВ «Альфара» в апеляційній скарзі не заперечуються та не спростовані.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про часткове задоволення первісних позовних вимог ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» в даній справі.

Оспорюваним рішенням суду із ТОВ «Альфара» на користь ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» також було присуджено до стягнення 57 957,36 грн витрат на правову допомогу адвоката.

Апеляційна скарга відповідача за первісним позовом не містить доводів на спростування рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивача за первісним витрат на професійну правничу допомогу, відтак, не виявивши порушень норм матеріального та процесуального права в цій частині, суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у сумі 57 957,36 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Доводи апеляційної скарги відповідача за первісним позовом не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість первісних позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі в частині часткового задоволення первісних позовних вимог обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга ТОВ «Альфара» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача за первісним позовом.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфара» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/2735/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/2735/21 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфара».

Матеріали справи №910/2735/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.12.2021.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Т.І. Разіна

І.М. Скрипка