ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
22.11.2021р. Справа № 905/1734/21
Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,
секретар судового засідання Золіна П.І.,
у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Пенясова Владислава Вікторовича, м.Новомосковськ, Дніпропетровська область,
до відповідача Комунального унітарного підприємства "Мирком" Миронівської селищної ради, смт.Миронівський, Донецька область,
за участю представників:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився,
Рішенням Господарського суду Донецької області від 09.11.2021 року позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Пенясова Владислава Вікторовича до відповідача Комунального унітарного підприємства "Мирком" Миронівської селищної ради, про стягнення 35401,27 грн. задоволені частково. Стягнуто з Комунального унітарного підприємства "Мирком" Миронівської селищної ради на користь Фізичної особи-підприємця Пенясова Владислава Вікторовича заборгованість у розмірі 29999,00 грн; витрати по сплаті судового збору в сумі 1923,59 грн.

09.11.2021 до суду надійшла заява представника позивача адвокат Перевощикової Т.М. №б/н від 08.11.2021 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн. з додатками, яка була направлена суду 08.11.2021.

Ухвалою суду від 10.11.2021 заява призначена до розгляду в судовому засіданні на 22.11.2021 року.

11.11.2021 до суду надійшла заява представника позивача адвокат Перевощикової Т.М. про розгляд справи без участі представника позивача.

Розглянувши подану представником позивача адвокатом Перевощиковою Т.М. заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 2, 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частин 1-3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Частиною четвертою статті 244 Господарського процесуального кодексу України. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Статтею 233 Господарського процесуального кодексу України визначено порядок ухвалення судових рішень і передбачено, що суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 зазначеної норми суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до приписів статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено порядок розподілу судових витрат, а згідно з частиною 4 цієї норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн. представник позивача надав суду: копію Договору №27/08 від 27.08.2021, акт від 10.09.2021 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №2639 від 14.07.2014.

Суд враховує те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вказано колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, із матеріалів справи вбачається, що позивач заявив до стягнення з відповідача 35401,27 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з цим, суду не було надано деталізовано опису щодо кількості часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), щодо обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Суд враховує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору на виконання робіт. У спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі документами щодо факту здійснення передбачених договором робіт, та її оплати, судова практика є сталою.

Крім того, спірні правовідносини регулюється нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Матеріали справи 905/1734/21 розглядалися за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, та не містять великої кількості документів на дослідження б яких адвокат витратив значний час.

Виходячи з принципу співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, господарський суд, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу частково - в сумі 3000,00 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача адвокату Перевощикової Т.М. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково - в сумі 3000,00 грн.

Стягнути з Комунального унітарного підприємства "Мирком" Миронівської селищної ради (84791, Донецька область, Бахмутський район, смт.Миронівський(пн), вул.Театральна, б.5-А; ) на користь Фізичної особи-підприємця Пенясова Владислава Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні 22.11.2021 складено та підписано вступну та резолютивну частину додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 29.11.2021.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Суддя К.С. Харакоз