ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

залишення позову без розгляду та

закриття провадження у справі

"08" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1101/21(910/7323/21)
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Суліми Г.В.

дослідивши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройбуд Іллічівськ" (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 45)

до відповідача: CFSIT, Inc. (зареєстроване місцезнаходження: 1209, Orange street, City of Wilmington, Country of New Castle, Delaware, 19801, USA; поштова адреса: 9350, Excelsior Boulevard. Hopkins. Minnesota 55343, USA)

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівськ Констракшн" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 139, оф. 315/5)

до відповідачів: 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройбуд Іллічівськ" (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 45);

2.CFSIT, Inc. (зареєстроване місцезнаходження: 1209, Orange street, City of Wilmington, Country of New Castle, Delaware, 19801, USA; поштова адреса: 9350, Excelsior Boulevard. Hopkins. Minnesota 55343, USA)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройбуд Іллічівськ" арбітражного керуючого Гонти О. А.

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги

у відкритому судовому засіданні

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Діденко Ю.О.;

від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: не з`явився;

від третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги

Встановив:

ТОВ "Стройбуд Іллічівськ" звернулося до Господарського суду м. Києва із позовною заявою до CFSIT, Inc. про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №АА3 від 05.02.2015р., укладеного між ТОВ "Стройбуд Іллічівськ" та CFSIT, Inc. (т.1 а.с.1-4).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.05.2021р. по справі №910/7323/21 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено розгляд справи №910/7323/21 здійснювати у порядку загального позовного провадження (т. 1 а.с.64-65).

ТОВ "Іллічівськ Констракшн» подано до суду зустрічну позовну заяву до ТОВ "Стройбуд Іллічівськ" та CFSIT, Inc про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №АА3 від 05.02.2015р., укладеного між ТОВ "Стройбуд Іллічівськ" та CFSIT, Inc. (т.1 а.с.187-194).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.07.2021р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ТОВ "Іллічівськ Констракшн"; прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ТОВ "Іллічівськ Констракшн" про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №АА3 від 05.02.2015р. до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено позов ТОВ "Іллічівськ Констракшн" розглядати за правилами загального позовного провадження разом з первісним позовом (т.2 а.с.66-68).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.07.2021р. справу №910/7323/21 за позовом ТОВ "Стройбуд Іллічівськ" до CFSIT, Inc. про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ТОВ "Іллічівськ Констракшн" до відповідачів: ТОВ "Стройбуд Іллічівськ" та CFSIT, Inc. про визнання недійсним договору відступлення права вимоги передано за підсудністю до Господарського суду Одеської області для розгляду в межах справи №916/1101/21 про банкрутство ТОВ "Стройбуд Іллічівськ" (т.2 а.с.115-118).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.10.2021р. (суддя Грабован Л.І.) прийнято справу №910/7323/21 до свого провадження для розгляду в межах справи № 916/1101/21 про банкрутство ТОВ „Стройбуд Іллічівськ"; ухвалено розглядати справу №910/7323/21 за правилами Господарського процесуального кодексу України в порядку загального позовного провадження в межах справи про банкрутство №916/1101/21 (т.3 а.с.3-6).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.11.2021р. залучено розпорядника майна ТОВ "Стройбуд Іллічівськ" арбітражного керуючого Гонту О.А. до участі у справі №916/1101/21 (910/7323/21) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору; відкладено підготовче засідання (т.3 а.с.129-133)

Представники сторін були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та інформація із сайту АТ "Укрпошта".

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору розпорядника майна ТОВ "Стройбуд Іллічівськ" арбітражний керуючий Гонта О.А. у клопотанні від 07.12.2021р. (вх. №33072/21 від 08.12.2021р.) повідомила про відсутність можливості прибути до в судове засідання, призначене на 08.12.2021р., ні особисто, ні направити іншого представника.

У ч.1 ст. 202 ГПК України вказано, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, визначених ч.2 ст. 202 цього Кодексу.

Ч.3 ст. 202 ГПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Суд не виявив підстав, передбачених ГПК Украни для відкладення розгляду справи, тому провів підготовче засидання у справі у встановленому порядку.

Ч. 1 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідач CFSIT, Inc подав до суду заперечення проти вирішення спору по справі в Господарському суді м. Києва та клопотання про залишення позову без розгляду від 31.05.2021р. (т.1 а.с.82-84) в порядку п.7 ч 1 ст.226 ГПК України, посилаючись на наступні обставини: Компанія CFSIT, Inc є юридичною особою, яка створена в штаті Делавер, діє за законодавством Сполучених Штатів Америки та зареєстрована у штаті Делавер; у Компанії відсутні філії, відокремлені підрозділи чи офіси в Україні. З врахуванням положень ч.1 ст. 27 ГПК згідно з предметом даного спору у позивача відсутнє право вибору територіальної підсудності, тому спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, що має наслідком застосування ст.231 ГПК України.

Крім того, з посиланням на норми ч.5 ст.4, ч.1 с.22 ГПК України ст.ст 2,7,8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ч.1 ст.11 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк,10.06.1958), положення п.п.4.1 п..4 оскаржуваного договору; вказує, що усі спори, у зв`язку з оскарженням договору не можуть розглядатись в державних судових установах, а повинні розглядатись в одному суді - Міжнародному арбітражному суді Лондону, що є підставою для застосування п.7 ч.1 ст. 226 ГПК України та залишення позову без розгляду.

Після цього відповідачем подані заява про застосування наслідків спливу позовної давності за позовом та відзив на позовну заяву від 01.06.2021р. (т.1 а.с.98-99,100-105).

До Господарського суду Одеської області відповідачем подано заперечення проти вирішення спору по справі в Господарському суді Одеської області та клопотання про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України або залишення позову без розгляду від 31.05.2021р. (т.1 а.с.82-84) в порядку п.7 ч 1 ст.226 ГПК України з викладенням тих же підстав, що і у клопотанні 31.05.2021р.

Позивач у судове засідання не з`явився, відповіді на клопотання відповідача щодо залишення позову без розгляду не надав.

З матеріалів справи вбачається, що 5.02.2015р. між юридичною особою, яка створена в штаті Делавер та діє за законодавством Сполучених Штатів Америки та зареєстрована у штаті Делавер CFSIT, Inc., зареєстрованою за адресою: 1209 Орандж Стріт, Уілмінгтон, округ Ньюкасл, штат Делавер (первісний кредитор) та юридичною особою, яка створена та діє за законодавством України ТОВ «Стройбуд Іллічівськ» (новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги №АА3, за яким первісний кредитор передає, а новий кредитор одержує всі та будь-які права вимоги (включаючи права на отримання надходжень та процентів) за наступним документарним інструментом та іншими пов`язаними з ними документами: всі права кредитора (бенефіціара) за наступним документарним інструментом, випущеним ПАТ «Дельта Банк» (боржник), на користь первісного кредитора, як бенефіціара, з врахуванням всіх змін до нього) безвідкличний резервний акредитив на суму 5 250 004,31 дол. США (т. 1 а.с. 10-17).

Згідно з п.4.1 договору про відступлення прав вимоги №АА3 від 05.02.2015р., який позивач просить визнати недійсним, визначено, що будь-який спір, що виникає з цього договору або у зв`язку з ним, включаючи будь-які питання стосовно його дії або розірвання, мають бути передані та остаточно вирішені Міжнародним арбітражним судом Лондону (London Court of Internetional Arbitration) у відповідності до його регламенту, який вважається включеним шляхом послання у цьому пункті. Кількість арбітрів 3(три) місце арбітражного розгляду - Лондон (Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії), мова розгляду - англійська. Арбітражне рішення є остаточним та обов`язковим для всіх сторін.

У п.5 4 цього договору зазначено, що договір регулюється та тлумачиться згідно з правом Нью-Йорку (за виключенням колізійних норм).

Предметом позову є визнання договору недійсним .

Підставою позову позивач визначив те, що договір є недійсним оскільки органи його управління не уповноважували представника Мельника М.В. на укладення спірного договору; підпис на довіреності представника, на підставі якої було укладено договір не є підписом особи, яка була уповноважена на видачу такої довіреності; єдиний засновник позивача ТОВ «Іллічівськ Констракшн» відповідну згоду не надавав, чинного керівника Бородіна П.А. на видачу довіреності не уповноважував; дій щодо схвалення договору позивач не вчиняв.

Ст. 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються зі ст 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Ст. 366 ГПК України визначено, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

За положеннями ст. 75 Закону України "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено підстави визначення підсудності справ судам України, а статтею 77 цього Закону - виключна підсудність справ з іноземних елементом судам України.

Таким чином, перш ніж вирішувати спір з вимогою до юридичної особи - нерезидента за нормами Господарського процесуального кодексу України, суд повинен визначити, чи підсудна справа за участю іноземної особи господарським судам України на підставі норм Закону України "Про міжнародне приватне право" та чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст.1 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном.

Ст.2 цього Закону передбачено, що "арбітраж" - це будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Ст. 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" передбачено, що суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, залишити позов без розгляду і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана. У разі подання позову, зазначеного в пункті 1 цієї статті, арбітражний розгляд проте може бути розпочато або продовжено і арбітражне рішення може бути винесено, поки сперечання про підсудність чекають розв`язання в суді.

Арбітражна угода має позитивний і негативний ефект: вона зобов`язує сторони передавати спори в арбітраж і надавати складу арбітражу компетенцію щодо спорів, охоплених арбітражною угодою (позитивний ефект). Якщо виникає спір, який належить до обсягу арбітражної угоди, будь-яка зі сторін може передати його на розгляд складу арбітражу. З іншої сторони, арбітражна угода перешкоджає сторонам у спробах вирішити їх спори в суді (негативний ефект).

Уклавши арбітражну угоду, сторони визначили інший обов`язковий для них порядок реалізації належних їм прав застосування судових засобів правового захисту, саме у певному (або певних) міжнародному комерційному арбітражеві.

Сторона, яка уклала арбітражну угоду, не може ігнорувати такі її умови і замість обраного арбітражу звернутися до суду держави, який був би компетентним вирішити спір у разі неукладення між сторонами такого роду арбітражної угоди.

Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк, 10.06.1958, далі - Нью-Йоркська конвенція) закріплює підхід здійснення примусового виконання арбітражних рішень і арбітражних угод, який ґрунтується на презумпції дійсності та автономності арбітражних угод, формальної і матеріально-правової (частина 1 статті ІІ Нью-Йоркської конвенції). Ця презумпція дійсності може бути спростована лише за обмеженим переліком підстав.

Принцип автономності арбітражної угоди свідчить, по-перше, що дійсність основного договору в принципі не впливає на дійсність включеної до нього арбітражної угоди і, по-друге, основний договір і арбітражна угода можуть бути підпорядковані різним законам. Така автономність арбітражної угоди дає можливість сторонам спірних правовідносин мати гарантію, що спір буде розглянуто у будь-якому випадку саме арбітражем, оскільки наявність арбітражного застереження унеможливлює звернення до державних судових установ.

За змістом Нью-Йоркської конвенції кожна договірна держава визнає арбітражну угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати до арбітражу всі або будь-які суперечки, які виникають або можуть виникнути між ними у зв`язку з якими-небудь конкретними договірними або іншими правовідносинами, об`єкт яких може бути предметом арбітражного розгляду. Зазначений обов`язок визнання арбітражної угоди вимагає від суду також тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності (принцип імунітету та автономії арбітражної угоди).

Суд встановив, що спір у даній справі стосується дійсності договору відступлення прав вимоги №АА3 від 5.02.2015р. , укладеного між є юридичною особою, яка створена в штаті Делавер та діє за законодавством Сполучених Штатів Америки та зареєстрована у штаті Делавер CFSIT, Inc та юридичною особою, яка створена та діє за законодавством України ТОВ «Стройбуд Іллічівськ».

Враховуючи наявність у спірному договорі (пункт 4.1) арбітражного застереження про те, що всі спори і розбіжності, що будь-який спір, що виникає з цього договору або у зв`язку з ним, включаючи будь-які питання стосовно його дії або розірвання, мають бути передані та остаточно вирішені Міжнародним арбітражним судом Лондону (London Court of Internetional Arbitration) у відповідності до його регламенту, який вважається включеним шляхом послання у цьому пункті, відповідач до початку розгляду справи по суті заперечив проти розгляду позову у господарському суді та заявив про залишення позову без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

У п. 7 ч.1 ст. 226 ГПК України зазначено, що суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Згідно з ч. 5 ст. 4 цього Кодексу угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

За змістом ч. ч.1, 3 ст. 22 ГПК України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу. Будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2018р. у справі № 906/493/16, у разі наявності арбітражної угоди між сторонами спору та поданого стороною відповідно до вимог ГПК України клопотання про припинення провадження господарський суд може продовжити розгляд справи за умови встановлення в передбаченому законом порядку недійсності, втрати чинності або неможливості виконання вказаної угоди не пізніше початку розгляду справи по суті; господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди; суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має відбуватися арбітражний розгляд. У разі невизначеності арбітражної установи сторона арбітражної угоди не має обов`язку перед зверненням до компетентного державного суду звертатися до однієї чи декількох арбітражних установ для того, щоб вони вирішили питання щодо своєї компетенції стосовно цього спору.

Під час вирішення питання залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, господарський суд має встановити наявність сукупності таких умов: існування арбітражної угоди, за якою позов у питанні, що порушено у державному суді, належить до компетенції іншого арбітражного суду від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді; встановлення судом дійсності, чинності та виконуваності арбітражної угоди.

Враховуючи, що між CFSIT, Inc та ТОВ «Стройбуд Іллічівськ" укладено арбітражну угоду про те, що будь-який спір, що виникає з цього договору або у зв`язку з ним, включаючи будь-які питання стосовно його дії або розірвання, мають бути передані та остаточно вирішені Міжнародним арбітражним судом Лондону (London Court of Internetional Arbitration) у відповідності до його регламенту, який вважається включеним шляхом послання у цьому пункті; CFSIT, Inc до початку розгляду справи по суті подало клопотання, у якому заперечило проти вирішення даного спору у господарському суді, в матеріалах справи відсутні докази, що арбітражна угода між сторонами є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

П. 5 ч. 1 ст 231 ГПК України визначено як підставу для закриття провадження у справі ту обставину, що після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана. Враховуючи, що таку угоду укладено до відкриття провадження у справі, підстав для такого закриття судом не встановлено.

Стосовно зустрічної позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ТОВ "Іллічівськ Констракшн" про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №АА3 від 05.02.2015р., яка прийнята до розгляду ухвалою господарського суду м. Києва від 06.07.2021р. на підставі п.5 ст. 49 ГПК України для розгляду разом з первісним позовом, суд зазначає.

Положеннями ст. 180 ГПК України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічний позов - це позов, що подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.

Зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів (зокрема, й від первісного). По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; пред`являється він до первісного позивача. По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише у строк для подання відзиву. По-третє, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:

а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;

б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись;

в) задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю чи частково.

Предмет зустрічного позову, поданого третьою особою, є тотожнім предмету первісного позову, заявлений з тих же підстав, що і первісний. Первісний позов залишено судом без розгляду. Таким чином розгляд зустрічного позову, який прийнято для розгляду разом з первісним неможливий. Тому суд доходить висновку про те, що спір за зустрічним позовом ТОВ "Іллічівськ Констракшн" до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройбуд Іллічівськ" та CFSIT, Inc. про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №АА3 від 05.02.2015р. не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, у межах цієї справі, оскільки первісний позов, для спільного розгляду з яким прийнято зустрічний, залишено судом без розгляду.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 185, п.7 ч.1 ст.226, п.1 ч.1 ст. 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройбуд Іллічівськ" до CFSIT, Inc. про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №АА3 від 05.02.2015р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стройбуд Іллічівськ" та CFSIT, Inc. залишити без розгляду.

2.Закрити провадження за зустрічною позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівськ Констракшн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройбуд Іллічівськ" позовною заявою та CFSIT, Inc про визнання недійсним договору відступлення права вимоги № АА3 від 05.02.2015р.

Ухвала набирає чинності 08.12.2021р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Повну ухвалу складено та підписано 13.12.2021р.

Копію ухвали надіслати на електронну адресу третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору розпоряднику майна ТОВ "Стройбуд Іллічівськ" арбітражному керуючому Гонті О.А. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Копію ухвали надіслати: ТОВ "Стройбуд Іллічівськ" (65000, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 45), Компанії CFSIT, Inc. (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 47, оф. 3), ТОВ "Іллічівськ Констракшнз" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 139, офіс 315/5).

Суддя Л.І. Грабован