УХВАЛА

13 грудня 2021 року

м. Київ

Справа №902/751/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Кондратова І.Д., Кролевець О.А.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Вінницької області

у складі судді Маслій І.В.

від 06.07.2021

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Гудак А.В., Мельник О.В., Петухов М.Г.

від 04.11.2021

за позовом ОСОБА_2

до Колективного підприємства "Зварювальна лабораторія"

про визнання недійсними рішень та скасування реєстраційного запису,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2021 року ОСОБА_1 (далі - Скаржник) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області від 06.07.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2021, з викладеним у ній клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 06.07.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з Колективного підприємства "Зварювальна лабораторія" на користь громадянки ОСОБА_2 179 641,08 грн вартості частки майна у колективному підприємстві, що становить 5,88235% статутного капіталу; 25272,00 грн - 3% річних; 87 539,06 грн інфляційного збільшення; 38 251,70 грн судових витрат за проведення експертизи; 4007,70 грн судових витрат за подання позовної заяви. У частині стягнення з відповідача 4 859,96 грн інфляційного збільшення та 20,00 грн 3% річних - відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 апеляційну скаргу Колективного підприємства "Зварювальна лабораторія" на рішення Господарського суду Вінницької області від 06.07.2021 року у справі №902/751/19 залишено без задоволення.

Постановою суду апеляційної інстанції змінено мотивувальну частину рішення Господарського суду Вінницької області від 06.07.2021 року у справі №902/751/19 в частині стягнення 3% річних та інфляційного збільшення, виклавши її в редакції зазначеної постанови та його резолютивну частину, виклавши її в наступній редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Колективного підприємства "Зварювальна лабораторія" на користь громадянки ОСОБА_2 179 641,08 грн вартості частки майна у колективному підприємстві, що становить 5,88235% статутного капіталу; 25 272,79 грн - 3% річних; 92 951,11 грн інфляційного збільшення; 38 251,70 грн судових витрат за проведення експертизи; 4467,97 грн судових витрат за подання позовної заяви.

3. У частині стягнення з відповідача 1316,18 грн інфляційного збільшення та 19,21 грн - 3% річних відмовити.

4. Стягнути з громадянки ОСОБА_2 на користь Колективного підприємства "Зварювальна лабораторія" 114,17 грн витрат на правничу допомогу.

5. Видати накази після набрання рішенням суду законної сили."

У решті рішення Господарського суду Вінницької області від 06.07.2021 року у справі №902/751/19 залишено без змін.

Перевіривши касаційну скаргу в частині оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 06.07.2021, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у цій частині з огляду на таке.

За приписами пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з частиною четвертою статті 287 ГПК України особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не брав участі у справі, а суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції не за його апеляційною скаргою.

Таким чином ОСОБА_1 має право оскаржити рішення суду першої інстанції у касаційному порядку лише після його перегляду в апеляційному порядку за його апеляційною скаргою.

Враховуючи викладене, Суд доходить висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №902/751/19 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 06.07.2021.

При цьому у касаційній скарзі Скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що прибуткові касові ордери є неналежними доказами та про недоведеність здійснення відповідними членами Колективного підприємства "Зварювальна лабораторія" грошових внесків до статутного фонду, чим порушив права та інтереси ОСОБА_1 , оскільки спростував факт внесення ним відповідних вкладів та, як наслідок, поставив під сумнів обсяг (розмір) його корпоративних прав і обов`язків як члена Колективного підприємства "Зварювальна лабораторія, чинність договорів купівлі-продажу частки тощо. Скаржник зазначив, що на підставі цього треті особи можуть тепер заперечувати обґрунтованість розміру його частки (вкладу) у статному капіталі Колективного підприємства "Зварювальна лабораторія", достовірність відомостей про неї у статуті та ЄДР.

Враховуючи те, що на думку Скаржника суд апеляційної інстанції вирішив питання про його права та інтереси, Суд вважає, що на підставі частини четвертої статті 287 ГПК України Скаржник має право оскаржити постанову суду апеляційної інстанції у касаційному порядку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги в частині оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2021, Суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 290 ГПК України.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1,4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження Скаржник визначив пункти 1,4 частини другої статті 287 ГПК України. Визначаючи підставою касаційного оскарження пункт 1, Скаржник зазначив, що суд не застосував п. 5.3. та п. 6.1. Статуту, які підлягали застосуванню, суд необґрунтовано застосував норми матеріального права, що регулюють участь у господарських товариствах, зокрема Закону України "Про господарські товариства", оскільки потрібно було застосувати по аналогії правове регулювання, передбачене для виробничих кооперативів, так як Колективне підприємство "Зварювальна лабораторія" відповідає визначенню відповідно до статті 163 ЦК України та статті 2 Закону України "Про кооперацію", що викладено у правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц та правовій позиції Верховного Суду у постанові від 18.09.2019 у справі №902/671/18.

Крім того, Скаржник зазначив, що суд не застосував до спірних правовідносин по аналогії закону (статті 8 ЦК України) норми статті 21 Закону України "Про кооперацію". Проте Скаржник не зазначив постанову Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Визначаючи підставою касаційного оскарження пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України, Скаржник зазначив, що суд не дослідив зібрані у справі докази та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, а також відповідно до пункту 8 частини першої статті 310 ГПК України суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Однак Суд зазначає, що Скаржник чітко не зазначив які саме докази суд не дослідив та на підставі яких саме недопустимих доказів встановив обставини, що мають суттєве значення. При цьому Скаржнику необхідно також зазначити у чому полягає порушення судом норм процесуального права.

Крім того, частиною першою статті 291 ГПК України встановлено обов`язок особи, яка подає касаційну скаргу, надсилати іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

До касаційної скарги Скаржник не додав доказів надсилання копії касаційної скарги та доданих до неї документів відповідачу листом з описом вкладення.

Неповідомлення учасника судового процесу у справі про звернення зі касаційною скаргою порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, закріплені частиною третьої статті 2 ГПК України.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Скаржника без руху для усунення недоліків касаційної скарги. Скаржнику необхідно зазначити висновок Верховного Суду щодо застосування статті 21 Закону України "Про кооперацію" у подібних правовідносинах, який суд не врахував, а також належним чином обґрунтувати пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України, з урахуванням цієї ухвали, а також надати докази надсилання відповідачу копії касаційної скарги і доданих до неї документів, листом з описом вкладення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 291, 292, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №902/751/19 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 06.07.2021.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 у справі №902/751/19 залишити без руху.

3. Надати Скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

4. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто Скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді І. Кондратова

О. Кролевець