ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р. Справа №Б-11/45-3/270-21/145

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Скрипчук О.С.

Матущак О.І.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Седлецького Олександра Валентиновича від 05.08.2021 (вх.ЗАГС. №01-05/2702/21 від 06.08.2021)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.07.2021 (повний текст складено 19.07.2021, суддя Михайлишин В.В.), постановлену за результатами розгляду заяви кредиторів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (вх. №9157/20 від 22.07.2020) про зобов`язання ліквідатора Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості видати всім працівникам Івано-Франківського ОДОСП трудові книжки з належним чином оформленим записом про звільнення, виплатити всі заборгованості звільненим працівникам, сплатити збір до Пенсійного фонду України

у справі про банкрутство Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості,

за участю представників: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.07.2021 у справі №Б-11/45-3/270-21/145 серед іншого зобов`язано ліквідатора Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Седлецькому О.В. видати працівникам банкрута, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належно оформлені трудові книжки із внесенням до них усіх відповідних записів згідно з вимогами чинного законодавства (п.2 резолютивної частини).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині пункту 2 резолютивної частини, скаржник звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить частково скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.07.2021 у справі №Б-11/45-3/270-21/145, а саме в частині зобов`язання ліквідатора Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Седлецького О.В. видати працівнику банкрута, ОСОБА_4 , належно оформлену трудову книжку із внесенням усіх відповідних записів згідно з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2021 справу №Б-11/45-3/270-21/145 передано до розгляду колегії суддів у наступному складі: Желік М.Б. - головуючий суддя (суддя-доповідач), члени колегії - ОСОБА_6, Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.08.2021 апеляційну скаргу залишено без руху, та встановлено апелянту строк - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених недоліків.

Відповідно до протоколу передачі раніше визначеному складу суду від 14.09.2021 у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_6 до складу колегії було введено суддю Марка Р.І.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 у складі колегії суддів Желік М.Б. - головуючий суддя, судді Скрипчук О.С., Марко Р.І., після усунення скаржником недоліків апеляційної скарги, арбітражному керуючому Седлецькому Олександру Валентиновичу поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 14.07.2021 у справі №Б-11/45-3/270-21/145, відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 13.10.2021.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 розгляд справи відкладено на 27.10.2021.

26.10.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання (вх. №01-04/7469/21 від 26.10.2021) арбітражного керуючого Седлецького О.В. про долучення до матеріалів справи копії заяви ОСОБА_4 про отримання дублікату трудової книжки. 27.10.2021 аналогічне клопотання ліквідатора надійшло поштою (№01-04/7483/21 від 27.10.2021).

27.10.2021 розгляд справи не відбувся у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю члена колегії судді Марка Р.І. (з 26.10.2021 по 08.11.2021).

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 розгляд справи призначено на 08.12.2021.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю члена колегії судді Марка Р.І. з 29.11.2021 на підставі розпорядження керівника апарату від 08.12.2021 здійснено повторний автоматизований розподіл справи між суддями та введено до складу колегії суддю Матущака О.І.

В судове засідання 08.12.2021 учасники справи явки не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч.12 ст.270 ГПК України неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Врахувавши те, що явка сторін в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами за відсутності учасників справи.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на наступне.

На розгляді Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа про банкрутство Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості. Справа перебуває в процедурі ліквідації банкрута, ліквідатор - арбітражний керуючий Седлецький О.В.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.12.2019 частково задоволено скаргу кредиторів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на дії ліквідатора Седлецького О.В., зобов`язано ліквідатора Седлецького О.В. видати працівникам банкрута належно оформлені трудові книжки із внесенням до них записів про звільнення, у відповідності до вимог чинного законодавства; в задоволенні вимоги щодо усунення арбітражного керуючого Седлецького О.В. від виконання обов`язків ліквідатора відмовлено.

22.07.2020 до господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (вх. №9157/20 від 22.07.2020) про зобов`язання ліквідатора Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості видати всім працівникам Івано-Франківського ОДОСП трудові книжки з належним чином оформленим записом про звільнення, виплатити всі заборгованості звільненим працівникам, сплатити збір до Пенсійного фонду України.

Місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржену ухвалу, дійшов висновку, що заяву учасників справи про зобов`язання ліквідатора Седлецького О.В. вчинити дії (видати трудові книжки), слід розцінювати як скаргу на дії (бездіяльність ліквідатора), і, встановивши обставини невиконання арбітражним керуючим вимог ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 06.12.2019, ухвалив зобов`язати ліквідатора Седлецького О.В. видати заявникам трудові книжки, зокрема, видати трудову книжку ОСОБА_4 , із внесенням усіх відповідних записів згідно з вимогами чинного законодавства.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що в частині висновків суду про зобов`язання ліквідатора Седлецького О.В. видати трудову книжку ОСОБА_4 , оскаржена ухвала не відповідає встановленим обставинам справи та є незаконною.

Так, скаржник вказує, що в мотивувальній частині оскарженої ухвали, суд зазначив про те, що ліквідатор оформив та видав трудові книжки більшості колишніх працівників Івано-франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що підтверджується витягом з Книги обліку трудових книжок і вкладишів до них, однак, як вбачається з Книги обліку трудових книжок і вкладишів до них, а також листів, направлених ліквідатором Седлецьким О.В. , трудові книжки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , не отримали.

Скаржник вказує, що у наведеному переліку осіб, що не отримали трудову книжку відсутня ОСОБА_4 , отже, трудова книжка ОСОБА_4 не перебуває на підприємстві, а факт наявності особистого підпису ОСОБА_4 про отримання трудової книжки в Книзі обліку трудових книжок і вкладишів до них свідчить про те, що трудова книжка знаходиться у володінні ОСОБА_4 .

Щодо посилання суду в оскарженій ухвалі на те, що ОСОБА_4 в судовому засіданні 14.07.2021 надала суду копію витягу з Книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, відповідно до запису №1 у якій ОСОБА_4 здала свою трудову книжку до відділу кадрового забезпечення Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості 22.08.2017, ліквідатор зазначає, що факт здачі трудової книжки на підприємство нічим не підтверджується, так як ОСОБА_4 сама стверджує, що вона перебувала на посаді керівника відділу кадрового забезпечення, а отже, цю книжку фактично здала сама собі, а рух трудових книжок, відображений в наданій нею Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них не відповідає фактичним обставинам, оскільки особи, чиї трудові книжки там вказані, отримували свої книжки у ліквідатора та ставили відповідні підписи в наданій ним Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, і вказана обставина була досліджена в судовому засіданні.

Ліквідатор наголошує, що при дослідженні обставин в судовому засіданні судом було вірно констатовано, що трудову книжку ОСОБА_4 втратила сама і в цьому немає жодної вини ліквідатора, що підтверджується звукозаписом судового засідання.

Відтак апелянт стверджує, що трудової книжки ОСОБА_4 на підприємстві не має, а зобов`язання ліквідатора видати таку книжку є незаконним.

Учасники справи про банкрутство правом подання відзиву на апеляційну скарги не скористались. Поштова кореспонденція, відправлена на адресу ОСОБА_4 , повернулась до Західного апеляційного господарського суду з відміткою пошти «адресат відмовився від отримання».

У клопотанні від 26.10.2021 ліквідатор просив долучити до матеріалів справи копію заяви ОСОБА_4 про отримання 30.09.2021 дублікату трудової книжки № НОМЕР_1 .

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що поданий ліквідатором доказ свідчить про фактичне виконання ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 14.07.2021 в оскарженій частині, однак, звертає увагу на те, що апеляційний перегляд судового рішення здійснюється станом на момент ухвалення оскарженого судового рішення. Відтак із врахуванням вимог частини третьої статті 269 ГПК України, за змістом якої суд апеляційної інстанції не вправі брати до уваги нові докази у справі, які не існували на момент постановлення оскарженого судового рішення, колегія суддів ухвалила не брати до уваги подану апелянтом копію заяви ОСОБА_4 про отримання 30.09.2021 дублікату трудової книжки № НОМЕР_1 .

В ухвалі Господарського суду Івано-Франківської області від 06.12.2019 у цій справі зазначено, що скарга, за результатами розгляду якої було зобов`язано ліквідатора Седлецького О.В. видати працівникам банкрута належно оформлені трудові книжки із внесенням до них записів про звільнення, була мотивована тим, що 29.06.2017 ліквідатор Седлецький О.В. провів звільнення 205 працівників з порушенням Кодексу законів про працю України, оскільки постановою Вищого Господарського суду України від 27.09.2017, скасовано постанову Львівського апеляційного Господарського суду від 05.07.2017 та постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.2017 про визнання боржника банкрутом, справу направлено до Господарського суду Івано-Франківської області на новий розгляд на стадію розпорядження майном в іншому складі суду. Водночас, ліквідатор не скасував наказ №18 від 29.06.2017 та не поновив на роботі безпідставно звільнених працівників, крім цього, ліквідатором Седлецьким О.В. не видано трудові книжки звільненим працівникам. 08.05.2018 Івано-Франківське обласне державне об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Седлецького О.В., проте, ліквідатором не звільнено працівників та не видано їм трудові книжки.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 14.07.2021 у справі №Б-11/45-3/270-21/145, ліквідатор із клопотанням від 14.07.2021 надав суду (на електронну адресу) копію витягу з Книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, копії звітів, які подані до Пенсійного фонду щодо частини працівників (в тому числі, ОСОБА_4 ), копії листів на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , якими запропоновано зазначеним фізичним особам зв`язатися з ліквідатором боржника або юристом для отримання трудових книжок.

Із копії витягу з Книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості внесено записи про отримання трудових книжок більшістю працівників банкрута, серед вказаних записів є відмітка про отримання трудової книжки ОСОБА_4 , посада - «нач. ВКЗ», проставлено підпис працівника, проте, у графі 12 «Дата і підстава видачі працівнику трудової книжки» не має відмітки про дату та підставу видачі трудової книжки (копія книги виготовлена неякісно, не усі дані є читабельними).

В оскарженій ухвалі зазначено, що ОСОБА_4 в судовому засіданні 14.07.2021 повідомила, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2016 у справі № 352/877/16-ц, її поновлено на роботі на посаді начальника відділу кадрового забезпечення Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості з 02.06.2016.

У зв`язку із недопущенням ОСОБА_4 до робочого місця, заявниця 23.02.2018 звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості про встановлення факту перебування у трудових відносинах з Івано-Франківським ОДОСП з 21.08.2017 та зобов`язання керівника Івано-Франківського ОДОСП допустити її до виконання своїх посадових обов`язків.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20.09.2018 у справі №352/307/18 позов ОСОБА_4 до Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості про встановлення факту перебування у трудових відносинах задоволено. Встановлено факт перебування ОСОБА_4 у трудових відносинах з Івано-Франківським обласним державним об`єднанням спиртової та лікеро-горілчаної промисловості з 21 серпня 2017 року. Зобов`язано керівника Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості допустити ОСОБА_4 до виконання посадових обов`язків.

Також ОСОБА_4 , в судовому засіданні 14.07.2021 надала суду копію витягу з Книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них. Відповідно до запису №1 у вказаній Книзі, ОСОБА_4 здала свою трудову книжку до відділу кадрового забезпечення Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості 22.08.2017.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2016 у справі №352/877/18, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03.11.2016, про поновлення працівника на посаді начальника відділу кадрового забезпечення Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості з 02.06.2016.

Також в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20.09.2018 у справі №352/307/18, яким встановлено факт перебування працівника у трудових відносинах з Івано-Франківським обласним державним об`єднанням спиртової та лікеро-горілчаної промисловості з 21.08.2017, зобов`язано директора Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості допустити працівника до виконання посадових обов`язків.

У вказаному рішенні встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з Івано-Франківським ОДОСП з 21.08.2017.

Положеннями статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.7 ст.235 Кодексу законів про працю України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.48 КУЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Ведення трудової книжки регламентовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Відповідно до п.п.2.2.-2.5. вказаної Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника, відомості про роботу, звільнення; записи в трудовій книжці при звільненні повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону; усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма № П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27.10.1995 № 277), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).

Відповідно до п.2.27. вказаної Інструкції запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Відповідно до п.4.1. Інструкції - власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

Відповідно до п.5.1. Інструкції особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом «Дублікат» в правому верхньому кутку першої сторінки.

Окрім того, у п.5.5. Інструкції передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу за останнім місцем роботи видати працівнику дублікат трудової книжки (вкладиш до неї) якщо трудова книжка (вкладиш до неї) стала непридатною (обгоріла, розірвана, забруднена і т.інш.).

Із наведених норм вбачається обов`язок роботодавця належним чином оформити трудову книжку працівника, зокрема, внести запис про звільнення із зазначенням дати, причини та підстави звільнення, видати звільненому працівнику трудову книжку, а у разі її втрати (в тому числі з вини працівника) видати дублікат трудової книжки.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності працівника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо; припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Постанову про визнання Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості банкрутом винесено Господарським судом Івано-Франківської області 08.05.2018, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Седлецького О.В.

Відповідно до ч.2 ст.41 Закону України «Про відновлення платоспроможності працівника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю.

Аналогічну правову норму закріплено у ч.1 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства, який набрав чинності 22.10.2019, та у відповідності до п.4 Прикінцевих та перехідних положень якого подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство (крім справ про банкрутство, які перебувають на стадії санації).

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатор не спростував належними доказами твердження заявниці - ОСОБА_4 про те, що трудова книжка із внесенням до неї записів про поновлення на роботі з 02.06.2016 (відповідно до рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2016 у справі № 352/877/16-ц), а також про її звільнення 08.05.2018 (з дня винесення постанови про визнання Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості банкрутом) до цього часу їй не видана.

Відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов`язання ліквідатора Седлецького О.В. видати звільненій працівниці - ОСОБА_4 трудову книжку із внесенням до них усіх відповідних записів згідно з вимогами чинного законодавства.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи ліквідатора про те, що суд першої інстанції встановив усно в судовому засіданні обставину втрати трудової книжки ОСОБА_4 з її вини, оскільки навіть у такому випадку ліквідатор не звільняється від обов`язку видати дублікат трудової книжки відповідно до вимог п.5.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Беручи до уваги встановлені обставини справи, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, врахувавши межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області 14.07.2021 у справі №Б-11/45-3/270-21/145 слід залишити без змін.

В порядку положень ст.129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід покласти на скаржника.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги арбітражного керуючого Седлецького Олександра Валентиновича від 05.08.2021 (вх.ЗАГС. №01-05/2702/21 від 06.08.2021) - відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.07.2021 у справі №Б-11/45-3/270-21/145 - залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 13.12.2021.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Скрипчук О.С.

суддя Матущак О.І.