ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" грудня 2021 р. Справа № 924/1053/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтаекспрес», м. Хмельницький

до фізичної особи-підприємця Чопка Валентина Пантелеймоновича, м. Нетішин Хмельницької області

про стягнення 80147,92 грн заборгованості

встановив: товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтаекспрес», м. Хмельницький звернулось до суду з позовом до фізичної особи-підприємця Чопка Валентина Пантелеймоновича, м. Нетішин Хмельницької області про стягнення 80147,92 грн, з яких 41620,00 грн заборгованості за договором поставки нафтопродуктів №ЕКС01-25/01/21 від 25.01.2021, 5547,19 грн пені, 21655,00 грн штрафу, 7272,89 грн процентів за користування чужими грошовими коштами, 4052,84 грн інфляційних збитків. Також у позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн та зазначити в резолютивній частині рішення про нарахування пені та процентів за користування чужими грошовими коштами відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України (до моменту виконання рішення).

Ухвалою суду від 22.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено строк для подання суду, зокрема відзиву на позов до 11.11.2021.

В обґрунтування позову позивач вказує на неналежне виконання відповідачем обов`язку з оплати товару, отриманого за договором поставки нафтопродуктів №ЕКС01-25/01/21 від 25.01.2021. Як на правову підставу позову посилається на положення ст. ст. 11, 509, 530, 610, 612, 625-629, 712 ЦК України, ст. ст. 180 ГК України.

Відповідач відзиву на позов не надав, причини не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 17.11.2021.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

25.01.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтаекспрес» (продавець) та фізичною особою підприємцем Чопком Валентином Пантелеймоновичем (покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів №ЕКС01-25/01/21 (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого продавець зобов`язується поставити покупцеві нафтопродукти в кількості та асортименті, що передбачені в додатках до договору, в подальшому - товар, а покупець зобов`язується прийняти товар від продавця та оплатити його загальну вартість на умовах даного договору.

Одиниця виміру кількості товару та кількість поставки кожної партії товару визначається сторонами в додатках, що є невід`ємними частинами даного договору. Поставка партії товару в межах граничних показників (мінімальний і максимальний об`єм поставки, зазначений у відповідному додатку до даного договору) є поставкою товару належної кількості. Загальна кількість товару за даним договором становить суму кількості поставленого протягом терміну дії даного договору товару, згідно додатків (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 1.4 договору право власності на товар переходить від продавця до покупця на умовах, викладених в п. 2.1 даного договору.

Товар постачається покупцю товарними партіями автомобільним транспортом на умовах СРТ (Інкотермс - 2010). Адреса, за якою здійснюватиметься поставка, зазначається в додатках, що є невід`ємними частинами цього договору, і складаються сторонами щодо кожної партії товару. Датою поставки вважається дата, вказана у товарно-транспортній (видатковій) накладній на товар (п. 2.1 договору).

Об`єми та строки поставок кожної окремої партії товару узгоджується сторонами додатково в додатках до даного договору (п. 2.2 договору).

У п. 3.1 договору сторони погодили, що ціна за одиницю виміру кількості товару погоджується сторонами в додатках до даного договору.

Розрахунки між сторонами здійснюються в українській національній валюті - гривнях. Вид розрахунків - безготівковий. Форма розрахунків - платіжним дорученням (п. 4.1 договору).

Згідно з п. 4.2 договору розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 10 календарних днів з моменту поставки товару, якщо інший строк (термін) оплати не визначено у додатках, що є невід`ємними частинами даного договору.

Зобов`язання покупця по оплаті товару вважаються виконаними з моменту надходження грошових коштів за кожну окрему партію товару на розрахунковий рахунок продавця (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору приймання товару за кількістю та якістю здійснюється покупцем в місці вивантаження товару, вказаному у відповідному додатку.

Приймання товару по кількості здійснюється покупцем відповідно до вимог Інструкції «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» (затверджена наказом №281/171/578/155 від 20.05.2008) (п. 5.2 договору).

За умовами п. 6.2 договору покупець за даним договором несе наступну відповідальність: за несвоєчасне проведення розрахунків у відповідності до умов даного договору сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу (пп. 6.2.1); у випадку якщо термін прострочення покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 15 календарних днів, покупець зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 25% від суми заборгованості (пп. 6.2.2); за несвоєчасне проведення розрахунків у відповідності до умов даного договору продавець має право стягнути з покупця проценти за користування чужими коштами в розмірі 19% річних від неоплаченої вартості товару. Проценти підлягають сплаті за весь період прострочення покупцем зобов`язання (пп. 6.2.3).

У п. 6.4 договору сторони прийшли до взаємної згоди, що нарахування штрафних санкцій (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язань за даним договором не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, і такі штрафні санкції (пені, штрафи) продовжують нараховуватись до дати повного виконання стороною відповідних прострочених зобов`язань за договором.

Згідно з п. 6.5 договору сторони встановили термін позовної давності на стягнення неустойки (штрафу, пені) тривалістю 3 роки.

Зміни, додатки, додаткові угоди і доповнення до даного договору, його пролонгація або дострокове розірвання будуть дійсні при умові, якщо вони здійснені в письмовій формі і підписані уповноваженими на те представниками обох сторін. Всі вищеперераховані документи до договору становлять його невід`ємну частину (п. 9.4 договору).

У п. 9.14 договору зазначено, що він набуває сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Позивачем виставлено відповідачу рахунок від 27.01.2021 №33 на оплату дизельного палива ДТ-З-К5 гатунок F в кількості 3000,00 л за ціною 17,40 грн без ПДВ на суму 52200,00 грн без ПДВ та в кількості 3000 л за ціною 20,55 грн без ПДВ на суму 61650,00 грн без ПДВ (всього на суму 136620,00 грн з ПДВ).

01.02.2021 до договору сторонами складено додаток №01, в якому на виконання умов договору продавець зобов`язався поставити, а покупець - прийняти партію товару згідно асортименту, кількості та за цінами: дизельне паливо ДТ-З-К5 гатунок F в кількості 3000,00 л за ціною 17,40 грн без ПДВ на суму 62640,00 грн з ПДВ та в кількості 3000 л за ціною 20,55 грн без ПДВ на суму 73980,00 грн з ПДВ (всього на суму 136620,00 грн з ПДВ). В додатку вантажоодержувачем визначено ФОП Чопка В.П. Зазначено, що партія товару поставляється на умовах СРТ (Інкотермс - 2010) за адресою: м. Нетішин, вул. Промислова, 3/4; розрахунки за партію товару покупцем здійснено у безготівковій формі протягом 10 календарних днів.

У підтвердження отримання покупцем 6000 л дизельного палива ДТ-З-К5 гатунку F позивачем надано підписані сторонами та скріплені відтисками печаток сторін товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 01.02.2021 №01/02-2021, видаткову накладну від 01.02.2021 №53 на суму 136620,00 гривень.

Відповідно до наданої позивачем виписки по рахунку відповідачем здійснено перерахунок позивачу коштів а саме: 28.01.2021 в сумі 40000,00 грн, 29.01.2021 в сумі 10000,00 грн, 07.04.2021 в сумі 10000,00 грн, 23.04.2021 в сумі 10000,00 грн, 27.04.2021 в сумі 20000,00 грн, а також відповідно до платіжного доручення від 23.07.2021 №563 - оплату згідно доповнення до договору №ЕКС01-25/01/21 на суму 5000,00 грн, всього 95000,00 грн.

У матеріали справи позивачем надано претензію від 29.06.2021 щодо оплати 46620,00 грн заборгованості за товар, отриманий за договором від 25.01.2021 №ЕКС01-25/01/21, претензію від 20.10.2021 щодо оплати 41620,00 грн заборгованості за товар, отриманий за договором від 25.01.2021 №ЕКС01-25/01/21, а також 5547,19 грн пені, 21655,00 грн штрафу, 7272,89 грн процентів та 4052,84 грн інфляційних збитків.

З огляду на невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати вартості товару позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з останнього 80147,92 грн, з яких 41620,00 грн заборгованості за договором поставки нафтопродуктів №ЕКС01-25/01/21 від 25.01.2021, 5547,19 грн пені, 21655,00 грн штрафу, 7272,89 грн процентів за користування чужими грошовими коштами, 4052,84 грн інфляційних збитків.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Частиною 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями статей 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Стаття 627 ЦК України закріплює свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як убачається з матеріалів справи, 25.01.2021 позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів №ЕКС01-25/01/21, за умовами п.1.1 якого продавець зобов`язується поставити покупцеві нафтопродукти в кількості та асортименті, що передбачені в додатках до договору, в подальшому - товар, а покупець зобов`язується прийняти товар від продавця та оплатити його загальну вартість на умовах даного договору.

Згідно з додатком від 01.02.2021 №01 до договору продавець зобов`язався поставити, а покупець - прийняти партію товару всього на суму 136620,00 гривень.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У підтвердження поставки товару за договором у матеріали справи надано підписані сторонами та скріплені відтисками печаток сторін товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 01.02.2021 №01/02-2021, видаткову накладну від 01.02.2021 №53 на суму 136620,00 гривень.

Статтею 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст. 692 ЦК України).

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Відповідачем оплата вартості отриманого за договором товару здійснена частково, що підтверджується наданими виписками по рахунку: 28.01.2021 в сумі 40000,00 грн, 29.01.2021 в сумі 10000,00 грн, 07.04.2021 в сумі 10000,00 грн, 23.04.2021 в сумі 10000,00 грн, 27.04.2021 в сумі 20000,00 грн, а також платіжним дорученням від 23.07.2021 №563 на суму 5000,00 грн (всього на суму 95000,00 грн).

Решту вартості товару відповідач не сплатив, утворивши заборгованість в сумі 41620,00 гривень. Доказів сплати заборгованості в сумі 41620,00 грн чи доказів, які би спростовували наявність цієї заборгованості, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення 41620,00 грн заборгованості заявлені позивачем обґрунтовано та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на прострочення відповідачем строків оплати вартості товару позивач просить стягнути з відповідача також 4052,84 грн інфляційних втрат, 7272,89 грн процентів річних згідно з поданими розрахунками.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пп. 6.2.3 договору сторони погодили, що за несвоєчасне проведення розрахунків у відповідності до умов даного договору продавець має право стягнути з покупця проценти за користування чужими коштами в розмірі 19% річних від неоплаченої вартості товару. Проценти підлягають сплаті за весь період прострочення покупцем зобов`язання.

Судом здійснено перевірку розрахунку 19% річних та інфляційних втрат з урахуванням заявленого до стягнення періоду та оплат і встановлено, що останні нараховано правомірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення 4052,84 грн інфляційних втрат, 7272,89 грн процентів річних підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 5547,19 грн пені та 21655,00 грн штрафу.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виходячи із змісту ст. ст. 546, 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як зазначено у п. 6.2 договору, за несвоєчасне проведення розрахунків у відповідності до умов договору покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу (пп. 6.2.1); у випадку якщо термін прострочення покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 15 календарних днів, покупець зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 25% від суми заборгованості (пп. 6.2.2).

У п. 6.4 договору сторони дійшли взаємної згоди, що нарахування штрафних санкцій (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язань за даним договором не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, і такі штрафні санкції (пені, штрафи) продовжують нараховуватись до дати повного виконання стороною відповідних прострочених зобов`язань за договором.

Здійснивши перевірку поданого позивачем розрахунку пені та штрафу, суд доходить висновку про його обґрунтованість, а тому позовні вимоги про стягнення 5547,19 грн пені та 21655,00 грн штрафу заявлені згідно з умовами договору та у можливих межах. З огляду на зазначене позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу заявлені обґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та положення законодавства, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Доказів, які би спростовували позовні вимоги, суду не подано.

Окрім того, позивач, звертаючись з позовом, керуючись положеннями ст. 238 ГПК України, просив зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків (за формулою С х 19 х Д : кількість днів у році: 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення) та пені (за формулою С х 2ОС х Д : кількість днів уроці: 100, де С - сума заборгованості, 2ОС - подвійна облікова ставка НБУ, Д - кількість днів прострочення) до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування..

За приписами ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Суд зазначає, що при розрахунку суми відсотків та пені, який буде здійснюватись органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду, необхідно врахувати, що на момент прийняття рішення заборгованість відповідача за договором становить 41620,00 гривень. Суд розглянув вимогу про стягнення 19% річних за період з 12.02.2021 по 20.10.2021 включно, отже, нарахування 19% річних та пені може бути продовжене, починаючи з 21.10.2021.

Обчислення розміру 19% річних необхідно здійснювати за формулою: С х 19 х Д : КДР : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення оплати заборгованості за період з 21.10.2021 і до моменту виконання цього рішення в частині сплати заборгованості, КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються проценти.

Обчислення розміру пені необхідно здійснювати за формулою: С х 2ОС х Д : КДР : 100, де С - сума заборгованості, 2ОС - подвійна облікова ставка НБУ, Д - кількість днів прострочення оплати заборгованості за період з 21.10.2021 і до моменту виконання цього рішення в частині сплати заборгованості, КДР - кількість днів у році, у якому нараховується пеня.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтаекспрес», м. Хмельницький до фізичної особи-підприємця Чопка Валентина Пантелеймоновича, м. Нетішин Хмельницької області про стягнення 80147,92 грн задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Чопка Валентина Пантелеймоновича, АДРЕСА_1 (р.н. НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтаекспрес», м. Хмельницький, вул. Декабристів, буд. 2 (код 41782433) 41620,00 грн (сорок одну тисячу шістсот двадцять гривень 00 коп.) заборгованості, 5547,19 грн (п`ять тисяч п`ятсот сорок сім гривень 19 коп.) пені, 21655,00 грн (двадцять одну тисячу шістсот п`ятдесят п`ять гривень 00 коп.) штрафу, 7272,89 грн (сім тисяч двісті сімдесят дві гривні 89 коп.) процентів за користування чужими грошовими коштами, 4052,84 грн (чотири тисячі п`ятдесят дві гривні 84 коп.) інфляційних збитків, 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення, здійснювати нарахування на суму заборгованості за період з 21.10.2021 і до моменту виконання рішення суду:

19% річних за формулою: С х 19 х Д : КДР : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення оплати заборгованості, КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються проценти.

пені за формулою: С х 2ОС х Д : КДР : 100, де С - сума заборгованості, 2ОС - подвійна облікова ставка НБУ, Д - кількість днів прострочення оплати заборгованості, КДР - кількість днів у році, у якому нараховується пеня.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 14.12.2021.

Суддя В.В. Виноградова

Видрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (29001, м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 26), 3 - відповідачу (АДРЕСА_1). Всім рек. з пов. про вруч.

Адреси електронної пошти:

1. ІНФОРМАЦІЯ_1

2. ІНФОРМАЦІЯ_2

3. ІНФОРМАЦІЯ_3