ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2021 р. Справа№ 911/1249/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Попікової О.В.

Владимиренко С.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

на рішення Господарського суду Київської області від 30.08.2021, повний текст складено 30.08.2021

у справі №911/1249/21 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Представництва «Ел Ал Ізраель Ерлайнз Лімітед»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

про стягнення 44 840,78 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Представництва «Ел Ал Ізраель Ерлайнз Лімітед» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 44 840,78 грн, з яких 34143,68 грн основний борг, 1 535,37 інфляційні втрати, 389,02 грн 3 % річних, 1 602,54 грн пеня, 7 170,17 грн штраф.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 30.12.2013 № 1539, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та відповідачем у справі, щодо сплати позивачу, як балансоутримувачу орендованого відповідачем майна за вказаним правочином належної йому орендної плати за користування майном у липні вересні, листопаді 2020 року, січні, березні 2021 року.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 у справі №911/1249/21 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Суд виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №911/1249/21 скасувати та ухвалити нове судове рішення яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

На переконання скаржника реалізацією положень постанови КМУ є внесення змін до умов договору в частині зміни його істотної умови розміру орендної плати. А, відтак, наявність правових підстав для застосування положень постанови в частині зменшення розміру орендної плати можливе лише з моменту внесення відповідних змін до умов договору в порядку, встановленому ст. 188 ГК України, ст.ст. 651-654 ЦК України, Законом України «Про оренду державного та комунального майна», затвердженим постановою КМУ від 03.06.2020 № 483 «Порядком передачі в оренду державного та комунального майна», з дотриманням умов п. 10.3 договору. Позивач зазначає, що зміни до умов договору в частині зменшення розміру орендної плати на підставі постанови № 611 з дотриманням приписів вимог законодавства і умов договору, сторонами не вносились, у зв`язку з чим, позивач вважає відсутніми правові підставі для застосування додатку № 2 до постанови № 611 до спірних правовідносин.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційну скаргу відхилити, та оскаржене судове рішення залишити без змін, як правильне та обґрунтоване.

Третя особа у поясненнях просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, оскаржене судове рішення - без змін, як таке, що відповідає вимогам діючого законодавства України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Попікова О.В., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2021 постановлено витребувати у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1249/21 та невідкладено надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи №911/1249/21.

17.09.2021 судом апеляційної інстанції скеровано до суду першої інстанції запит про направлення матеріалів справи та копію ухвали суду від 17.09.2021.

04.10.2021 матеріали справи №911/1249/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №911/1249/21. Повідомлено учасників справи про здійснення розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 11.11.2021. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 11.11.2021.

Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (частина 3 статті 12 ГПК України).

Відповідно до частини 3 статті 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову не менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, а також те, що предметом позову у цій справі є вимога стягнення 44 840,78 грн, колегія суддів вирішила розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини 1 статті 247 ГПК України.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи із зазначених правових норм, перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Між третьою особою - орендодавець та відповідачем у справі - орендар, було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 30.12.2013 № 1539 (далі - договір).

Відповідно до умов цього договору, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлове приміщення № 4.2.62 площею 7,7 кв.м та нежитлове приміщення № 4.2.63 площею 8,0 кв.м, на 4-му поверсі пасажирського терміналу «D» (далі майно), що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та перебуває на балансі позивача ДП МА «Бориспіль», вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 31.10.2019 і становить за незалежною оцінкою 1 217 238 грн, в тому числі: нежитлове приміщення № 4.2.62 площею 7,7 кв.м. 596989 грн; нежитлове приміщення № 4.2.63 площею 8,0 кв.м. 620249 грн (п. 1.1 договору в редакції додаткового договору від 22.01.2020 № 7 до договору).

Відповідно до п. 1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення офісу та для розміщення каси з продажу авіаквитків.

Згідно п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Пунктом 3.1 договору в редакції додаткового договору від 22.01.2020 № 7 до договору, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку жовтень 2019 року 18 258,58 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п. 3.2 договору).

Згідно з положеннями п. 3.3 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Зміна розміру орендної плати у наслідок внесення змін до Методики розрахунку відбувається автоматично з місяця, наступного за місяцем, в якому набули чинність відповідні зміни, та не потребує повідомлення про це орендодавцем (п. 3.5 договору).

За умовами п. 3.6 договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітнім відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж у наступному співвідношенні 70% - до державного бюджету, 30% - балансоутримувачу.

Відповідно до п. 3.12 договору сторони домовились, що всі платежі, які надходять від орендаря по даному договору зараховуються в рахунок погашення прострочених грошових зобов`язань в порядку черговості виникнення заборгованості.

Пунктом 5.3 договору, з урахуванням доповнень викладених в додатковому договорі від 12.01.2015 № 1 до договору, орендар зобов`язався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується «Призначення платежу» за зразком, який надає орендодавець, листом при укладенні договору оренди); компенсувати експлуатаційні витрати та витрати на утримання майна, у тому числі зі сплати податку на землю, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Пунктом 4 додаткового договору від 22.01.2020 № 7 до договору сторони домовились, що термін дії договору продовжено на 1 рік до 27.12.2020 включно.

У разі якщо уповноважений орган управління майном не попередив орендаря про намір використовувати майно для власних потреб за три місяці до закінчення строку цього договору, орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за цим договором, має право продовжити його на новий строк відповідно до вимог цього договору. У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця цей договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються договором про внесення змін до цього договору, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 10.4 договору в редакції додаткового договору від 22.01.2020 № 7 до договору).

На виконання умов договору оренди орендодавець передав, а відповідач прийняв в оренду державне нерухоме майно нежитлове приміщення № 4.2.62 на 4 поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 7,7 кв.м та нежитлове приміщення № 4.2.63 на 4-му поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 8,0 кв.м, які знаходяться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», про що свідчить акт приймання-передачі державного майна від 01.02.2014, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Для оплати орендної плати за користування майном позивач виставив відповідачу відповідні рахунки фактури разом з відповідними актами приймання-здачі виконаних послуг, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Згідно з п. 5.19 договору до 15 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача акт приймання-здачі виконаних послуг та рахунок. Підписаний акт приймання-здачі виконаних послуг орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5-ти днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти днів акт приймання-здачі виконаних послуг не буде повернуто балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами.

У відповідності до наявних в матеріалах справи реєстрів виданих/отриманих оригіналів документів, відповідач отримав у позивача перелічені вище відповідні рахунки фактури разом з відповідними актами приймання-здачі виконаних послуг та вказаний факт ним у заявах по суті не заперечується.

За твердженням позивача відповідач свої договірні зобов`язання щодо здійснення розрахунку зі сплати належних позивачу орендних платежів за період користування майном у липні вересні, листопаді 2020 року, січні, березні 2021 року не виконав, тому за ним рахується заборгованість в розмірі 34 143,68 грн.

Відповідач заперечив проти вказаних позовних вимог з тих підстав, що він є добросовісним платником орендної плати по договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 30.12.2013 № 1539 та всі оплати проводить вчасно, заборгованість з орендної плати відсутня. При цьому, відповідач акцентував, що постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 №611 було визначено перелік орендарів, які зазначені в додатку № 2 до постанови, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50%. На виконання вказаної постанови, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях частково задовольнило заяву відповідача і наказом Регіональне відділення «Щодо нарахування орендної плати на період дії карантину» від 05.11.2020 № 710 встановило, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, здійснюється у розмірі 50% суми нарахованої орендної плати. Також п. 2 вказаного наказу, Регіональне відділення встановило, що нарахування орендної плати відповідачу починається з дати встановлення карантину.

На підтвердження відсутності заборгованості за договором від 30.12.2013 № 1539 зі сплати належної позивачу орендної плати за користування майном у спірному періоді у липні вересні, листопаді 2020 року, січні, березні 2021 року, відповідач надав відповідні рахунки фактури виставлені позивачем за період користування майном з березня 2020 року по квітень 2021 року включно та платіжні доручення за якими відповідач такі рахунки оплачував, враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 № 611 відповідно до яких на період дії карантину нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50%.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 6 ст. 283 Господарського кодексу України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України).

Постановою Кабінетів Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 № 611 врегульовані деякі питання щодо звільнення орендарів від орендної плати, а також щодо нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном.

Відповідно до п. 1 постанови КМУ від 15.07.2020 № 611 визначено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2: 1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1; 2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. № 786 (ЗП України, 1996 р., № 2, ст. 57; Офіційний вісник України, 2011 р., № 71, ст. 2677), здійснюється у розмірі: 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2; 25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

Згідно з п. 2 постанови КМУ від 15.07.2020 № 611 орендодавцям державного майна постановлено забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, починаючи з дати встановлення карантину (карантин на усій території України згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 установлено з 12.03.2020).

В додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 наведено перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків, зокрема, орендарі, які використовують нерухоме державне майно для розміщення: транспортних підприємств з перевезення пасажирів; офісних приміщень (зокрема в аеропортах).

Відповідно до положень договору відповідач орендує нежитлові приміщення, які розміщені на 4-му поверсі пасажирського терміналу «D», що розташований за адресою: Київська область, м. Бориспіль, Аеропорт, та перебувають на балансі Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» саме з метою розміщення офісу та для розміщення каси з продажу авіаквитків.

Відповідач є відокремленим підрозділом компанії «EL AL ISRAEL AIRLINES LIMITED», яка зареєстрована, як юридична особа за законодавством держави Ізраїль, створений з метою, зокрема: ефективного сприяння розвитку повітряних сполучень та авіаційних маршрутів; обслуговування та забезпечення польотів; забезпечення безпеки польотів та пасажирів; продажу авіаквитків на бланках головного підприємства; забезпечення та організація регулярних та чартерних рейсів, які здійснює головне підприємство.

Будучи відокремленим підрозділом вказаної авіакомпанії, відповідач як орендар за вказаним правочином, використовує нерухоме державне майно для розміщення офісу в аеропорті та каси з продажу авіаквитків та відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 15.07.2020 № 611, має право під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на зменшення орендної плати на 50 відсотків.

У п. 3.5 договору визначено, що розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї зі сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях «Щодо нарахування орендної плати на період дії карантину» від 05.11.2020 № 710 на виконання постанови КМУ від 15.07.2020 № 611, встановлено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року № 786, здійснюється у розмірі 50 відсотків суми нарахованої орендної плати орендарю Представництву «Ел Ал Ізраель Ерлайнз Лімітед» (договір від 30.12.2013 № 1539 заява від 14.05.2020 № 179).

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги положення постанови КМУ від 15.07.2020 № 611 та наявність письмового погодження орендодавця на відповідне зменшення орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 30.12.2013 № 1539 на 50%, суд першої інстанції дійшов висновку, що належною до нарахування орендарю відповідачу на користь позивача, як балансоутримувача орендованого відповідачем майна, є орендна плата в розмірі 30%, розрахована відповідно до визначеної Методики, із зменшенням на 50% відповідно до положень п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час карантину» від 15.07.2020 № 611, додатку 2 до постанови, а також прийнятого на виконання вказаної постанови КМУ наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях «Щодо нарахування орендної плати на період дії карантину» від 05.11.2020 № 710, зокрема у спірному періоді у липні вересні, листопаді 2020 року, січні, березні 2021 року.

Листом від 11.11.2020 № 50-02.02-4641 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях повідомлено позивача та відповідача, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час карантину», на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, враховуючи заяву відповідача від 14.05.2020 № 179, у т.ч. по договору від 30.12.2013 № 1539, нарахування орендної плати за користуванням нерухомим державним майном, здійснюється у розмірі 50% відсотків суми нарахованої орендної плати.

Листом від 17.11.2020 № 180 відповідач просив позивача перерахувати орендну плату за договором оренди від 30.12.2013 № 1539 відповідно до листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 11.11.2020 № 50-02.02-4641.

Листом від 23.12.2020 № 19-22/1-507 позивач надав відповідачу відповідь на лист від 17.11.2020 № 180, в якій вказав, що законодавством України не передбачено можливості застосування знижок або звільнення від орендної плати на підставі листа РВ ФДМУ по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, у зв`язку з чим, позивач рекомендував відповідачу звернутися до орендодавця з пропозицією укласти відповідні додаткові договори до договір оренди, після укладення яких у позивача виникнуть правові підстави для коригування нарахованої орендної плати.

Враховуючи рекомендації позивача, листом від 30.12.2020 № 315 на № 50-02.02-4641 від 11.11.2020 відповідач звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області щодо надання проектів відповідних додаткових договорів для підписання, враховуючи висновок Регіонального відділення щодо нарахування орендної плати на період дії карантину у розмірі 50% суми нарахованої орендної плати за договором оренди від 30.12.2013 № 1539.

Позивач надіслав відповідачу претензію від 16.01.2021 № 35-28/5-7 про сплату боргу.

Листом від 16.02.2021 № 50-0202-787 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях у відповідь на лист відповідача від 30.12.2020 № 315 щодо внесення змін до договорів оренди надано копію відповідного роз`яснення Фонду державного майна України від 13.08.2020 № 10-1616181, відповідно до яких Фонд державного майна України надав Регіональним відділенням Фонду державного майна України роз`яснення щодо порядку застосування звільнення орендарів від орендної плати на період карантину, передбаченого постановою КМУ від 15.07.2020 № 611, згідно яких (роз`яснень) Фонд державного майна України зазначає, що рішення про застосування передбачених постановою звільнень і знижок рекомендується приймати шляхом видання керівником регіонального відділення наказу або розпорядження. Разом з тим, внесення зміни до договору оренди постановою не вимагається.

Листом від 17.02.2021 № 01-015 адресованому позивачу та третій особі, відповідач просив перерахувати орендну плату за договором оренди від 30.12.2013 № 1539 та анулювати претензії щодо несплати орендної плати на користь балансоутримувача.

Листом від 18.02.2021 № 02-102 адресованому позивачу та третій особі, відповідач звернувся до орендодавця з пропозицією про укладення додаткового договору до договору оренди № 1539 з додаванням відповідного проекту додаткової угоди до договору оренди від 30.12.1013 № 1539.

Листом від 18.02.2021 № 02-103 відповідач звернувся до позивача з проханням призупинити претензії щодо несплати орендної плати на користь балансоутримувача до моменту врегулювання питання підписання додаткових угод з орендодавцем.

Листом від 03.03.2021 № 50-02.02-1039 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях у відповідь на лист відповідача від 18.02.2021 № 02-102 щодо укладення додаткових договорів повторно надало копію відповідного роз`яснення Фонду державного майна України від 13.08.2020 № 10-1616181.

Листом від 09.03.2021 № 01-22-211 позивач надав відповідь на лист відповідача від 18.02.2021 № 02-103, в якій зазначає, що правові підстави для застосування постанови в частині зменшення розміру орендної плати виникають лише з моменту внесення відповідних змін до умов договорів у порядку, встановленому ст. 188 ГК України, ст.ст. 651-654 ЦК України та ін. У зв`язку з чим, позивач просив відповідача вжити вичерпних заходів для укладення між відповідачем та орендодавцем додаткової угоди до договору оренди від 30.12.2013 № 1539 в частині зменшення розміру орендної плати та повідомити позивача про стан внесення таких змін з наданням копій відповідних підтверджуючих документів.

Листом від 24.03.2021 № 157 адресованому позивачу та третій особі, відповідач надав відповідь позивачу на лист від 09.03.2021 № 01-22-211, в якій зазначив, що вже звертався до орендодавця з приводу укладення додаткової угоди до договору оренди від 30.12.2013 № 1539 на що отримав роз`яснення Фонду державного майна України від 13.08.2020 № 10-1616181.

Завірені копії перелічених листів залучено до матеріалів справи.

Зважаючи на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності судом встановлено, що позивач безпідставно виставляв відповідачу рахунки-фактури без урахування положень постанови КМУ від 15.07.2020 № 611 та наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 05.11.2020 № 710, відповідно до яких відповідач має право під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на зменшення орендної плати на 50 відсотків.

В той же час, відповідач згідно наявних в матеріалах справи платіжних доручень: від 15.04.2020 № 142 на суму 5510,31 грн., від 19.05.2020 № 170 на суму 5554,40 грн., від 22.06.2020 № 202 на суму 5571,06 грн., від 15.07.2020 № 233 на суму 5582,20 грн., від 16.11.2020 № 319 на суму 5620,95 грн., від 14.01.2021 № 20 на суму 5745,27 грн., від 15.03.2021 № 76 на суму 5878,16 грн., від 13.05.2021 № 123 на суму 6019,93 грн. в повному обсязі перерахував на користь позивача оренду плату за період користування майном, зокрема, у спірному періоді з урахуванням вимог постанови КМУ від 15.07.2020 № 611 та наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 05.11.2020 № 710, відповідно до яких відповідач має право під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на зменшення орендної плати на 50 відсотків.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що за відповідачем відсутня заборгованість за договором від 30.12.2013 № 1539 зі сплати належної позивачу орендної плати за користування майном у спірному періоді у липні вересні, листопаді 2020 року, січні, березні 2021 року.

До того ж, оплати за користування майном у спірному періоді у липні вересні, листопаді 2020 року, січні, березні 2021 року здійснені відповідачем до звернення позивачем до суду з даним позовом.

За таких обставин, позивачем безпідставно заявлено до стягнення суму боргу по орендній платі, у зв`язку з чим вказані вимоги в цій частині є необгрунтованими, а тому у їх задоволенні правомірно відмовлено судом.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 1535,37 інфляційних втрат, 389,02 грн 3 % річних, 1602,54 грн пені, 7170,17 грн штрафу, нарахованих позивачем на заявлену до стягнення суму боргу за допущене, на його думку, прострочення виконання відповідачем зобов`язання зі сплати орендних платежів, то суд зазначає таке.

Матеріалами справи та наявними в ній доказами підтверджується, що відповідачем не допущено прострочення виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за орендоване державне майно у строк визначений договором. Доказів протилежного позивачем суду не надано, а відтак відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині заявлених до стягненням сум інфляційних втрат, 3% річних, пені та штрафу.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Представництва «Ел Ал Ізраель Ерлайнз Лімітед» про стягнення 44840,78 грн., з яких 34143,68 грн. основного боргу, 1535,37 інфляційні втрати, 389,02 грн. 3 % річних, 1602,54 грн. пеня, 7170,17 грн. штраф є безпідставними та недоведеними, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Позивач як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час апеляційного перегляду справи посилався на відсутність правових підстав для застосування положень постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час карантину» від 15.07.2020 № 611 та додатку 2 до постанови, з підстав відсутності внесення змін до договору в частині зміни його істотної умови розміру орендної плати.

Ці аргументи не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи та відхиляються судом з огляду на те, що вказана постанова не вимагає внесення змін до договорів в частині зменшення розміру орендної плати за користування державним майном.

В контексті зазначеного суд також зауважує, що положення ст. 117 Конституції України визначають, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Згідно положень статуту Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі аеропорт), затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 25.05.2020 № 32, аеропорт є державним комерційним підприємством цивільної авіації, яке засноване на державній власності та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України. У своїй діяльності аеропорт керується Конституцією України та Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Уповноваженого органу управління, нормативно-правовими актами, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, а також статутом.

Враховуючи вказані положення законодавства та статуту, безпідставними є посилання позивача про те, що для застосування ним, як балансоутримувачем орендованого відповідачем майна, положень постанови КМУ від 15.07.2020 № 611 в частині зменшення розміру орендної плати можливе лише з моменту внесення відповідних змін до умов договору.

Постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час карантину» від 15.07.2020 № 611, наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях «Щодо нарахування орендної плати на період дії карантину» від 05.11.2020 № 710, прийнятий на виконання постанови КМУ від 15.07.2020 № 611 у визначеному законодавством порядку не скасовані, а відтак постанова та прийнятий на її виконання наказ орендодавця за договором є обов`язковими для виконання. Доказів протилежного суду не надано.

Зважаючи на викладене вище, помилковими є аргументи скаржника про те, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням ч.4 ст. 236 ГПК України, оскільки не враховано правові позиції викладені Верховним Судом України у постанові від 29.03.2017 у справі № 916/1689/15, Верховним Судом у постанові від 15.02.2018 у справі №917/1578/15-г. Суд зазначає, що названі судові рішення не є релевантними для справи, що розглядається, зважаючи на відмінний зміст спірних правовідносин та фактично встановлені обставини у цих справах.

Водночас, у розгляді цього спору судом апеляційної інстанції враховано правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26.08.2021 у справі № 910/13397/20, правовідносини у якій є подібними даній справі.

Зокрема, суд касаційної інстанції зауважив, що оскільки Постанова КМУ № 611 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, колегія суддів дійшла висновку, що нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди цією постановою не вимагається.

Крім того, суд першої інстанції правомірно звернув увагу на те, що позивач не є стороною укладеного між відповідачем та третьою особою договору, а тому позивач повинен керуватися вимогами постанови КМУ від 15.07.2020 №611. Орендодавець за договором на виконання постанови КМУ від 15.07.2020 № 611 своїм наказом від 05.11.2020 № 710 встановив, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, здійснюється орендарю Представництву «Ел Ал Ізраель Ерлайнз Лімітед» (договір від 30.12.2013 № 1539) у розмірі 50 відсотків суми нарахованої орендної плати.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженого рішення скаржником не наведено.

Всім встановленим обставинам, які мають значення для правильного вирішення спору надана належна правова оцінка.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03 від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Проаналізувавши текст оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про вмотивованість судового рішення, враховуючи, що доводи та аргументи сторін були почуті, судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується його рішення, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 у справі №911/1249/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.В. Попікова

С.В. Владимиренко