ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2021 року м.Дніпро Справа № 908/871/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.,

судді: Антонік С.Г., Березкіна О.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства Українська залізниця на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2021, рішення підписано - 16.08.2021 р., суддя Корсун В.Л., у справі №908/871/21

за позовною заявою: акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця, 49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3, 69013, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Загорська, буд. 15

про стягнення 22 350,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" про стягнення 22 350,00 грн. штрафу за невірно зазначену в накладній масу вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ч. 5 ст. 307 ГК України, ст.ст. 6, 23, 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, Правилами перевезення вантажів, а також невірним зазначенням відповідачем в накладній № 47390661 (вагон № 66177775) маси вантажу, що встановлено комерційним актом від 27.10.20 № 450003/636, у зв`язку з чим, позивачем, враховуючи положення ст. ст. 24, 118, 122 Статуту залізниць України, нараховано 22 350,00 грн. штрафу (п`ятикратний розмір провізної плати за всю відстань перевезення).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.08.2021 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд виходив з того, що допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні ч. 1 ст. 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Місцевий суд вказав на недоведеність обставин неправильного зазначення відповідачем в накладній маси вантажу, оскільки наданий позивачем на підтвердження цих обставин комерційний акт складено з порушенням вимог Правил складання актів та Статуту залізниць України, у зв`язку з відсутністю в розділі "Є" комерційного акта попутної станції від 27.10.20 № 450003/636 відмітки, що передбачена п. 12 Правил складання актів.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду у повному обсязі, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не з`ясування обставин справи, просить рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем наданий саме примірник комерційного акту № 450003/636 від 27.10.2020 станції Нижньодніпровськ-Вузол, який складено у відповідності до норм чинного законодавства і є належним доказом у справі, при цьому, судом першої інстанції не взято до уваги, що наданий позивачем вказаний комерційний акт є лише примірником станції Нижньодніпровськ-Вузол і відсутність в даному примірнику відмітки в розділі "Є" не є порушенням ні Правил складання актів, ні Статуту залізниць України.

Апелянт посилається на те, що позивачем до відповіді на відзив на позовну заяву додано додатки як доказ у справі, однак судом першої інстанції не прийнято їх до розгляду (залишено без розгляду), визнано їх процесуально необґрунтованими, однак саме в наданих додатках до відповіді на відзив позивач і надав суду копію другого примірника комерційного акту з відміткою в розділі "Є" №450003/636 від 27.10.2020, тобто господарський суд не надав можливість позивачу довести в повному обсязі всі обставини, на які посилався позивач у даній справі як на підставу своїх вимог та заперечень та не надав можливість спростувати доводи та міркування викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву.

На думку скаржника перевірка вантажу по станції призначення є лише додатковим доказом підтвердження факту невірно зазначеної відповідачем маси вантажу у спірній накладній і тому позивач не надавав даний документ до позовної заяви, необхідність надання копії другого примірника комерційного акту з відміткою в розділі "Є" виникла саме під час розгляду справи.

Крім того, позивач вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, не враховано приписи ст. 52 Статуту залізниць України, оскільки наявність комерційного акту попутної станції не є обов`язковою підставою для проведення перевірки вантажу по станції призначення, тобто перевірка на станції призначення може проводитись, а може і не проводитись, відповідно, відсутність заповненого розділу "Є" комерційного акту не звільняє в даному випадку відповідача від відповідальності щодо сплати штрафу за невірно зазначену масу вантажу.

За доводами скаржника, господарським судом не було з`ясовано чи проводилась перевірка по станції призначення відповідно до розділу "Д" комерційного акту №450003/636 від 27.10.2020, вантаж прибував в справному вагоні, без ознак недостачі, псування та пошкодження і такий вантаж міг видаватися на станції призначення без перевірки його кількості і стану, в такому випадку всі примірники комерційного акту не містили б відмітку в розділі "Є" взагалі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2021 (колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Чус О.В., судді: Антонік С.Г., Березкіна О.В.) поновлено строк на подання апеляційної скарги акціонерного товариства «Українська залізниця»; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2021 у справі №908/871/21 для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи; надано сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань.

12.10.2021 до суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» подано відзив на апеляційну скаргу, а також клопотання про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) сторін, з посиланням на те, що характер спірних відносин та предмет доказування у справі вимагають проведення судового засідання.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.10.2021 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» у розгляді апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2021 у справі №908/871/21 з повідомленням (викликом) сторін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" (вантажовідправник) зі станції відправлення Ростуща Придніпровської залізниці, відповідно до залізничної накладної № 47390661 від 25.10.20, оформлено перевезення вантажу щебінь гранітний фракції 5 х 10 насипом масою 68 200 кг, вагон №66177775, тара 22 300 кг, до станції призначення Придонецька Донецької залізниці, вантажоодержувач ТОВ "Северодонецький АБЗ".

27.10.2020 на проміжній станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, у присутності осіб: Заст.ДС Швець А.О., пр-здавальник: Петренко Н.М., АРВ Кузьміч Т.І. складено комерційний акт загальної форми від 27.10.20 № 450003/636 (форма ГУ-22), який стосується перевезення вантажу у вагоні № 66177775, найменування вантажу щебень 5 х 10, станція відправлення - Ростуща Придніпровської залізниці, станція призначення - Придонецька Донецької залізниці, накладна № 47390661 від 25.10.2020.

За змістом комерційного акту загальної форми від 27.10.2020 №450003/636 (дослівно):

«Результати перевірки:

Розділ Б. Зазначено в перевізних документах:

Нетто: насипом щебень 5 х 10 загальною масою 68 200 кг.

Тара: насипом щебень 5 х 10 загальною масою 22 300 кг.

Розділ В. Насправді виявилось:

Брутто: насипом щебень 5 х 10 загальною масою 88 950 кг.;

Тара: насипом щебень 5 х 10 загальною масою 22 300 кг.;

Нетто: насипом щебень 5 х 10 загальною масою 66 650 кг.

Розділ Г. Опис пошкодження.

Розділ Д. 27.10.2020 проводилось контрольне переваження вагону № 66177775, що прибув за відправкою, вказаною на звороті цього акту. За документом значиться вантаж «Щебень гранітний, фракція 5 х 10», насипом, вага брутто - не вказана, тара 22 300 кг, вага нетто - 68 200 кг.

Розділ Д. Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку.

При переваженні вагону в статичному режимі у присутності заст. ДС Швеця, АРВ Кузьміч, прийомоздавальника Петренко, на справних вагонних 150тн електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузолзаводський № 032, що пройшли держповірку 30.09.2020 виявилось: вага брутто - 88 950 кг, тара за документом - 22 300 кгн, вага нетто - 66 650 кг, що менш ваги, вказаної в документі на 1 550 кг. Навантаження вантажу нерівномірне, па горбоподібне, нижче бортів на 1,5-1,7м, без поглиблень. Вагон без торцевих дверей, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношені вагон справний. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася. Зав. вантажним двором за штатним розкладом немає.».

Наведене у розділі Д зазначеного комерційного акту засвідчено підписами заст. ДС Швець А.О., Пр.-здавальник ОСОБА_1 та АРВ ОСОБА_2 .

По прибуттю вагону № 66177775 на станцію призначення Придонецька Донецької залізниці у розділі Є комерційного акту ("Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції") відсутні будь-які відмітки.

У відповідності до акту загальної форми (ф. ГУ-23) від 27.10.20 № 1494, комісією у складі заст. ДС ОСОБА_3 , Пр.-здавальник ОСОБА_1 та АРВ ОСОБА_2 , була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. Фактична маса брутто вагона склала 88 950 кг, тара вагона з ПД 22 300 кг. Маса вантажу нетто за ПД 68 200 кг. Фактична маса вантажу нетто 66 650 кг, що менше документу на 1 550 кг. Навантаження нерівномірне, па горбоподібне, нижче бортів на 1,5-1,7 м., без поглиблень. Вагон затриманий.

Посилаючись на несплату штрафу за невірно зазначену в накладній масу вантажу, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" про стягнення 22 350,00 грн. штрафу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" та Товариством з обмеженою "Сєвєродонецький асфальтобетонний завод" договір є договором перевезення.

Відповідно до ч. 1 статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом статті 307 Господарського кодексу України та статті 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 ЦК України).

Згідно з ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт", законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України "Про транспорт", «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативно-правові акти, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України.

Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під`їзні колії). Перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями, що будуються, до здавання їх у постійну експлуатацію здійснюється згідно з порядком, який визначають власник або орган управління будівництва та відповідна залізниця за погодженням з Держнаглядохоронпраці (стаття 3 Статуту залізниць України).

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення; Правила перевезення вантажів (Правила) - нормативний акт, що конкретизує передбачені цим Статутом положення, які регламентують участь та обов`язки сторін у процесі перевезення вантажів.

Пунктом 23 Статуту залізниць України визначено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції.

В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів. Станції видають вантажовідправникам бланки накладних (комплектів перевізних документів) за плату згідно з тарифом.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Упакування, пакетування, тара повинні відповідати вимогам нормативних документів. Відправник зобов`язаний на вимогу залізниці пред`явити стандарт або технічні умови, сертифікат на відвантажувану продукцію (якщо вона підлягає сертифікації), а також на її тару.

За правилами статті 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України, на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 затверджено Правила оформлення перевізних документів (Правила оформлення перевізних документів), відповідно до п. 1.1 яких на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна згідно з цими правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Відповідно до п. 1.2. Правил оформлення перевізних документів визначено, що накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею. Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Накладна в електронному вигляді (далі - електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства. Порядок обміну електронною накладною між відправником та залізницею, а також залізницею та одержувачем зазначається в договорі між вантажовласником і залізницею. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Обов`язок відправника зазначати у накладній відповідні реквізити, в тому числі масу вантажу, встановлено п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів та додатком 3 до цих Правил. Так, вантажовідправником заповнюється, зокрема, графа 20 накладної "найменування вантажу", графа 24, де зазначається маса вантажу визначена відправником у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом). У графі 26 накладної зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/відправником). У графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення (п. 2.3. Правил оформлення перевізних документів).

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2% (абз. 2 п. 2.6 Правил оформлення перевізних документів).

Згідно з п. 3.1 Правил оформлення перевізних документів, станція відправлення заповнює накладну згідно з додатком 3 до цих Правил. У разі оформлення накладної в електронному вигляді відомості зазначаються в ній відповідними текстами та кодами. Механізм кодування інформації в накладній та присвоєння номера відправки встановлюються Укрзалізницею.

Станція відправлення зазначає у графі 54 "Ідентифікація відправки" код залізниці та станції відправлення, номер накладної (відправки) (п. 3.2. Правил оформлення перевізних документів).

Пунктами 4.1., 4.2., 4.3., 5.1 Правил оформлення перевізних документів визначено, що заповнення накладної під час перевезення та на станції призначення здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил. Під час перевезення передбачені цими Правилами відмітки зазначаються у графі 49 "Відмітки залізниці". У разі складання під час перевезення акта в графі 49 "Відмітки залізниці" зазначаються його номер і коротко причина, з якої його складено (наприклад, "про нестачу ___ місць", "про нестачу маси ____ кг", "про відсутність пломб" тощо). За наявності в договорі між залізницею і вантажоодержувачем положень про електронний обмін документами на вантаж, що прибув за електронною накладною (із накладенням ЕЦП), одержувачу надається накладна в електронному вигляді у порядку, визначеному договором. За відсутності таких положень у договорі одержувачу видається накладна у паперовому вигляді, роздрукована на підставі електронної накладної та засвідчена календарним штемпелем стації призначення.

Якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт (п.5.5 Правил оформлення перевізних документів).

Стаття 118 Статуту залізниць України встановлює, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Якщо через порушення відправником Правил перевезення небезпечних вантажів сталася аварія, збитки відшкодовуються відправником.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Отже, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена статтями 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до статей 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Аналогічну норму містить ст. 129 Статуту залізниць України, відповідно до якої обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, складеними станціями залізниць.

За правилами зазначеної ст. 129, комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 затверджені Правила складання актів, відповідно до абз. 1 п. 1 яких, при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999), відповідно до п. 2 яких комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. У тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу № 644 від 21.11.2000.

Пунктом 3 Правил складання актів закріплено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу. Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів (п. 8. Правил складання актів).

Згідно з приписами п. 9 Правил складання актів, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена не збереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини не збереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. … Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Положеннями п. 10 Правил складання актів закріплено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, в пункті 10 Правил складання актів передбачено перелік осіб-працівників залізниці, які мають право підписувати комерційні акти в силу їх посадового становища (начальник станції (його заступник) та начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи)), а також працівники залежно від обставин їх особистої участі у перевірці вантажу, який прибув на станцію залізниці. За сукупності трьох підписів зазначених працівників залізниці комерційний акт буде вважатися таким, що складений згідно з вимогами пункту 10 Правил складання актів.

Відповідно до п. 12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Працівники залізниці є уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак, зазначена норма не виключає можливості залучення до складення комерційного акта й інших працівників залізниці, поряд з особами, підписи яких є обов`язковим реквізитами комерційного акта.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.11.2018 у справі № 916/2450/17, у постановах Верховного Суду від 01.06.2018 у справі №910/3930/17, від 18.06.2018 у справі №910/11397/17.

За змістом частин 1, 3 статті 64 та частини 3 статті 65 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.05.2018 у справі №916/2001/17 та від 23.06.2018 у справі №916/1993/17.

По прибутті вагонів на проміжну станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, при переважуванні на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу зазначена у накладній не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні, про що було складено комерційний акт № 450003/636 від 27.10.2020, засвідчений Заст.ДС Швець А.О., пр-здавальник: Петренко Н.М., АРВ Кузьміч Т.І.

У розділі "Є" комерційного акту № 450003/636 від 27.10.2020 - "Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції" відсутні будь-які відмітки, що передбачені п. 12 Правил складання актів.

Комерційний акт складено на попутній (проміжній) станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, у зв`язку з чим, враховуючи те, що на станції прибуття Придонецька Донецької залізниці залізницею начебто не виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і даними на станції прибуття, відповідно, розділ "Є" цього акту повинен містити відмітку, обов`язковість наявності якої передбачено пунктом 12 Правил.

Між тим, розділ "Є" комерційного акту не заповнено.

При цьому, на підтвердження дотримання приписів пункту 10 Правил позивач надав: копію посадової інструкції заступника начальника станції Швеця А.О., копію робочої інструкції працівника станції, який особисто здійснював перевірку Кузьміч Т.І., та копію наказу начальника станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці №26 від 03.01.2020 "Про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти", в якому зазначено, що він видається для контролю та правильністю складання комерційних актів та з метою недопущення сторонніх осіб для їх складання та підписання у зв`язку з відсутністю на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці по штатному розкладу таких посад, як начальник вантажного району, завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи.

Так, наказом призначено 10 відповідальних осіб, які отримують право підпису комерційних актів замість: начальника вантажного району, завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи.

Своїм наказом начальник станції делегував повноваження чітко визначених посадових осіб іншим працівникам залізниці чим відійшов від приписів пункту 10 Правил.

Однак, наказом не зобов`язано визначених працівників залізниці приймати участь у зважуванні (перевірці) вантажу, не визначено порядок приймання участі у процедурі зважуванні (режим, черговість тощо), не вказано з якого числа вони повинні виконувати нові функції, не вказано строк на який покладено на працівників виконання не притаманних їм функцій, не вказано про супутні права, обов`язки, відповідальність; відсутні підписи осіб про ознайомлення зі змістом наказу.

У цьому зв`язку колегія суддів вважає, що вищевказаний наказ не може вважатися належним доказом в підтвердження наявності у осіб, які підписали комерційний акт права його підпису.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні ч. 1 ст. 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Разом із цим доказів покладення на заступника ДС Швець А.О., прийомоздавальника Петренко Н.М. та АРВ Кузьміч Т.І. обов`язків щодо приймання участі для засвідчення обставин, що можуть бути підставою для складання від імені залізниці комерційних актів, як осіб, підпис яких є обов`язковим для дійсності таких актів в силу пункту 10 зазначених Правил складання актів, позивачем суду не надано.

За таких обставин, зазначений комерційний акт не може бути визнано належним та допустимим доказом на підтвердження заявлених позовних вимог, а отже, підстави для задоволення позову відсутні.

Крім цього, графа 49 залізничної накладної № 47390661 (групова відправка), у якій виникли розбіжності, яка заповнюється залізницею, містить від руки зроблену відмітку наступного змісту: "в 6617777 - акт № 4852/Г от 26.10.20 г. отцеплен на весы (нерозбірливо) Шатохина", тобто не зрозуміло, яку саме інформацію містить акт та у зв`язку з чим зроблено таку відмітку.

Зазначена залізнична накладна не містить відмітки (відбитку календарного штемпеля) в графі 51 про прибуття вантажу і в графі 52 про видачу вантажу (заповнюються залізницею).

При цьому, залізнична накладна № 47465265 (вагонна відправка) також містить не заповнену графу 51 про прибуття вантажу.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, позивачем не надано належних доказів в підтвердження наявності підстав для задоволення позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" штрафу за невірно зазначену в накладній масу вантажу в сумі 22 350,00 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 175, 275-282 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2021 у справі №908/871/21 -залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2021 у справі №908/871/21 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна