ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021м. ДніпроСправа № 904/7152/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкрет", м. Одеса

до Фізичної особи-підприємця Поліщука Владислава Олеговича, смт. Курилівка, Дніпропетровська область

про стягнення 1 668 057,41 грн., з яких 1 502 336,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів; 34 907,34 грн. 3% річних; 130 814,07 грн. інфляційних втрат

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Захарчук А.Е.

Представники:

від позивача: Мороз Ю.С. ордер серія АЕ № 1090239 від 07.09.2021;

від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкрет" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Поліщука Владислава Олеговича про стягнення 1 668 057,41 грн., з яких 1 502 336,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів; 34 907,34 грн. 3% річних; 130 814,07 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 11.08.2021 (суддя Петренко І.В.) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Розгляд справи тривав по 05.10.2021.

Розпорядженням керівника апарату № 1502 від 05.10.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 904/7152/21 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2021 справу № 904/7152/21 було передано на розгляд судді Ніколенку М.О.

Ухвалою суду від 11.10.2021 прийнято справу № 904/7152/21 до свого провадження. Призначено підготовче засідання на 09.11.2021.

Ухвалою суду від 09.11.2021 відкладено підготовче засідання на 24.11.2021.

Ухвалою суду від 24.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 07.12.2021.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що платіжними дорученнями № 36 від 20.10.2020, № 37 від 20.10.2020, №38 від 21.10.2020, № 43 від 21.10.2020, № 44 від 21.10.2020, № 45 від 21.10.2020, № 46 від 22.10.2020 позивачем було перераховано Фізичній особі-підприємцю Поліщуку Владиславу Олеговичу грошові кошти у загальному розмірі 1 502 336,00 грн.

У графі «призначення платежу» цих платіжних доручень було вказано: «авансовий платіж згідно договору № 1010 від 13.10.2020» та «авансовий платіж за роботи згідно рахунку № 2143 від 20.10.2020».

Позивач наполягає на відсутності між сторонами цього спору господарських відносин щодо виконання робіт, не укладання договору № 1010 від 13.10.2020, ненадання відповідачем позивачу жодних послуг. Позивач стверджує, що грошові кошти були перераховані ним безпідставно.

Також позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 34 907,34 грн. за загальний період з 20.10.2020 по 30.07.2021 та інфляційну складову у розмірі 130 814,07 грн. за загальний період з листопада 2020 року по червень 2021 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 502 336,00грн. безпідставно набутих грошових коштів; 34 907,34грн. 3% річних; 130 814,07грн. інфляційних втрат.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи існували між сторонами договірні відносини, на якій підставі позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи наявне у відповідача зобов`язання з повернення отриманих грошових коштів; у які строки відповідач мав повернути позивачу грошові кошти), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Платіжними дорученнями № 36 від 20.10.2020, № 37 від 20.10.2020, № 38 від 21.10.2020, №43 від 21.10.2020, № 44 від 21.10.2020, № 45 від 21.10.2020, № 46 від 22.10.2020 позивачем було перераховано Фізичній особі-підприємцю Поліщуку Владиславу Олеговичу грошові кошти у загальному розмірі 1 502 336,00 грн.

У графі «призначення платежу» цих платіжних доручень було вказано: «авансовий платіж згідно договору № 1010 від 13.10.2020» та «авансовий платіж за роботи згідно рахунку № 2143 від 20.10.2020».

Позивач наполягає на відсутності між сторонами цього спору господарських відносин щодо виконання робіт, не укладання договору № 1010 від 13.10.2020, ненадання відповідачем позивачу жодних послуг. Позивач стверджує, що грошові кошти були перераховані ним безпідставно.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не надав жодних пояснень щодо суті спору, ані не підтвердив, ані не спростував факт відсутності між сторонами господарських правовідносин з виконання робіт (шляхом укладання між сторонами письмового договору або договору у спрощений спосіб).

За таких обставин, за відсутності у матеріалах справі ані договору № 1010 від 13.10.2020, ані рахунку № 2143 від 20.10.2020, слід дійти висновку, що грошові кошти у розмірі 1 502 336,00 грн. були перераховані позивачем Фізичній особі-підприємцю Поліщуку Владиславу Олеговичу безпідставно.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17.

А отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкрет" про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 1 502 336,00 грн. є обґрунтованими.

Щодо позовних вимог про стягнення 34 907,34 грн. 3% річних та 130 814,07 грн. інфляційних втрат слід зазначити про таке.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 34 907,34 грн. за загальний період з 20.10.2020 по 30.07.2021 та інфляційну складову у розмірі 130 814,07 грн. за загальний період з листопада 2020 року по червень 2021 року.

За змістом статей 625, 1212 ЦК України положення статті 625 ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, а тому в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей нараховуються 3 % річних та інфляційна складова від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

Перевіривши розрахунок 3 % річних, доданих до позову, суд встановив, що позивачем неправильно визначено періоди нарахування 3 % річних. Так, позивачем не було враховано вимоги ст. 253 ЦК України, якою встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За розрахунком суду:

- 3 % річних на суму боргу 400 000 грн. за період з 21.10.2020 по 30.07.2021 становлять 9 297,64 грн.;

- 3 % річних на суму боргу 502 336 грн. за період з 22.10.2020 по 30.07.2021 становлять 11 635,18 грн.;

- 3 % річних на суму боргу 300 000 грн. за період з 23.10.2020 по 30.07.2021 становлять 6 924,05 грн.

Всього: 27 856,87 грн.

А отже, позовні вимоги про стягнення 3 % річних є обґрунтованими у розмірі 27 856,87 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційної складової суд встановив, що він зроблений правильно та відповідає вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення інфляційної складової у розмірі 130 814,07 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться виписками по рахунку позивача (т. 1 а.с. 6 - 10), платіжними дорученнями (т. 1 а.с. 81 - 87).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 1 502 336,00 грн., 3% річних у розмірі 27 856,87 грн. та 130 814,07 грн. інфляційних втрат.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 7 050,47 грн. 3% річних слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Поліщука Владислава Олеговича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкрет" (місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 1А/1; ідентифікаційний код: 43406317) безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 1 502 336,00 грн., 3% річних у розмірі 27 856,87 грн., 130 814,07 грн. інфляційних втрат та витрати зі сплати судового збору у розмірі 24 915,10 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 7 050,47 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 09.12.2021.

Суддя М.О. Ніколенко