ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 року м.Дніпро Справа № 904/8306/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г.,

при секретарі судового засідання: Грачов А.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Затишнянської сільської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2021 (суддя Панна С.П.) у справі №904/8306/21

за позовом Фізичної особи-підприємця Леуського Владислава Антоновича

до Затишнянської сільської ради, 52363, Дніпропетровська область, Криничанський район, с.Затишне, вул.Центральна, буд.9,

про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.21р. заяву Фізичної особи-підприємця Леуського Владислава Антоновича про забезпечення позову (вх.№50199/21 від 19.10.2021) - задоволено повністю. Накладено арешт на земельні ділянки, кадастрові номери:

:01:001:0650; :01:001:0651; :01:001:0655; :01:001:0658; :01:001:0661; :01:001:0664; :01:001:0667; :01:001:0670; :01:001:0653; :01:001:0656; :01:001:0659; :01:001:0662; :01:001:0665; :01:001:0668; :01:001:0654; :01:0010657; :01:001:0660; :01:001:0663; :01:001:0666;

:01:001:0669.

Заборонено державним кадастровим реєстраторам Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру та її територіальних органів та будь-яким іншим особам, які здійснюють внесення відомостей та змін до Державного земельного кадастру відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", вносити будь-які відомості або зміни до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, кадастрові номери:

:01:001:0650; :01:001:0651; :01:001:0655; :01:001:0658; :01:001:0661; :01:001:0664; :01:001:0667; :01:001:0670; :01:001:0653; :01:001:0656; :01:001:0659; :01:001:0662; :01:001:0665; :01:001:0668; :01:001:0654; :01:0010657; :01:001:0660; :01:001:0663; :01:001:0666; :01:001:0669 (крім внесення відомостей та змін, пов`язаних із забезпеченням позову).

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, господарський суд вказав, що позивач придбав фруктовий сад у вигляді неподільного майна, який розташований на земельній ділянці. Позивач оскаржує рішення Затишнянської сільської ради, прийняті відносно даної земельної ділянки про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та у випадку задоволення даного позову, невжиття заходів забезпечення позову у зазначений позивачем спосіб, утруднить можливість для позивача вчиняти дії, направлені на відновлення стану, який існував до порушення його прав. Тобто, існує обґрунтоване припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду.

Затишнянська сільська рада звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- посилання на потенційну можливість настання у майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обгрунтування, в тому числі, доказів вчинення відповідачем певних реальних дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову;

- позивачем не доведено обставин, з якими він пов`язує необхідність забезпечення поданого ним позову.

Просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2021 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви ФОП Леуського В.А. про забезпечення позову.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить останню залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду без змін.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.11.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Затишнянської сільської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2021 у справі №904/8306/21. Розгляд справи призначений у судовому засіданні.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є визнання незаконним та скасування пункту 9, підпунктів 9.1., 9.2., 9.3., 9.4., 9.5., 9.6., 9.7., 9.8., 9.9., 9.10., 9.11., 9.12., 9.13., 9.14., 9.15., 9.16., 9.17., 9.18., 9.19., 9.20. рішення Затишнянської сільської ради від 16.07.2021 №15-13/УІІІ "Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства"; визнання незаконним та скасування рішення Затишнянської сільської ради від 21 вересня 2021 року № 26-15/VIII "Про відмову гр. ОСОБА_1 у внесені змін до рішення Затишнянської сільської ради від 16.07.2021 року № 15-13/VIII "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особисто селянської господарства", та надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення у користування, на умовах оренди, для ведення фермерського господарства".

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на той факт, що ним на Правобережній товарній біржі 28.12.2020 укладено з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу майна, за яким він купив у ОСОБА_2 фруктовий сад, розташований на земельній ділянці, площею 40,0639 га (кадастровий номер :01:001:0405).

Пунктом 2 договору купівлі-продажу майна визначена характеристика майна: кількість яблуневих дерев - 4949 шт., в тому числі сорт "Семеренка" - 1185 шт., сорт "Снежний кальвін" - 1349 шт., сорт "Делюшес" - 453 шт., сорт "Корілнд" - 801 шт. Це майно належить Продавцю на підставі Договору купівлі-продажу від 05.06.2005 року (п.3).

Фруктовий сад, розташований на земельній ділянці, площею 40,0639 га (кадастровий номер :01:001:0405) є неподільною річчю, оскільки на земельній ділянці знаходяться багаторічні насадження.

Земельна ділянка площею 40,0639 га (кадастровий номер :01:001:0405) сформована та зареєстрована у 28.11.2013 році (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №274099140 від 09.09.2021 року).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 274099140 від 09.09.2021) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.06.2021 року зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку, площею 40,0639 га (кадастровий номер :01:001:0405) на підставі рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 05-5/У111, виданий 05.01.2021, вивидавник: Затишнянська рада Криничанського району Дніпропетровської області; наказ, серія та номер: 71-виданий 24.12.2020, видавник: Головне Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області; акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 71-ОТГ, виданий 24.12.2020, видавник: Головне Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області/Затишнянська сільська територіальна громада Криничанського (Кам`янського) району Дніпропетровської області.

Запис про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 59067134 від 02.07.2021 13:20:56., державний реєстратор Бідков В`ячеслав Олексійович. Виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Дніпропетровська обл.

Незважаючи на те, що на земельній ділянці, площею 40,0639 га (кадастровий номер :01:001:0405) розташований фруктовий сад (багаторічні насадження), який є неподільною річчю, Затишнянською сільською радою прийнято рішення від 16.07.2021 №15-13/УІІІ, пунктом 9 якого вирішено "Надати згоду на поділ земельної ділянки загальною площею 40,0639 га., комунальної власності сільськогосподарського призначення, кадастровий номер -:01:001:0405, яка розташована на території Затишнянської сільської ради, Криничанського району, Дніпропетровської області. Наступними пунктами цього ж рішення поділено земельну ділянку на двадцять ділянок.

Листом від 15.09.2021 №182/42-21 відділу №3 Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомлено, що в результаті поділу утворилися земельні ділянки: :01:001:0650; :01:001:0650; :01:001:0650; :01:001:0651; :01:001:0653; :01:001:0654: :01:001:0655: :01:001:0656; :01:001:0657; :01:001:0658; :01:001:0659; :01:001:0660; :01:001:0661; :01:001:0662; :01:001:0663; :01:001:0664; :01:001:0665; :01:001:0666; :01:001:0667; :01:001:0668; :01:001:0669; :01:001:0670.

Кадастровий номер - :01:001:0405 переданий державним кадастровим реєстратором в архів.

Заявник допускає, що наступним кроком буде прийняття рішення Затишнянської сільської ради про передачу у власність цих земельних ділянок громадянам, яким оскаржуваним рішенням Затишнянської сільської ради від 16.07.2021 №15-13/УIIІ надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Між тим, позивач не звертався до Затишнянської сільської ради з клопотанням про поділ вказаної земельної ділянки, та не надавав згоди на вилучення земельної ділянки.

Водночас, подальша реалізація оскаржуваного акту може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Вказане може мати місце у випадках реєстрації права власності за громадянами на земельні ділянки, на яких розташовані багаторічні насадження (фруктовий сад) належний позивачеві на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2021; внесення змін до відомостей про вказані земельні ділянки до Державного земельного кадастру; вчиненні інших дій щодо зміни правового режиму вказаних земельних ділянок.

За наслідками розгляду вказаної заяви винесено оскаржувану ухвалу.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до частини другої статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому за змістом наведеної норми під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як заборони вчиняти певні дії (продавати або іншим чином відчужувати нерухоме майно ), суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. Арешт майна має стосуватися майна, належного до предмета спору (подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 р. у справі № 915/870/18 та від 05.09.2019р. у справі № 911/527/19, від 21.08.2020р. у справі № 904/2357/20).

Таким чином, аналіз положень статей 136, 137 ГПК України, вказує на те, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частини першої ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, Позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів Відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог Позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів Позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими Позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими Позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

В даному випадку, ФОП Леуський В.А. у своїй позовній заяві просить визнати незаконними та скасувати пункт 9, підпункт 9.1., 9.2., 9.3., 9.4., 9.5., 9.6., 9.7., 9.8., 9.9., 9.10., 9.11., 9.12., 9.13., 9.14., 9.15., 9.16., 9.17., 9.18., 9.19., 9.20. рішення Затишнянської сільської ради від 16.07.2021 №15-13/УІІІ "Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства"; визнання незаконним та скасування рішення Затишнянської сільської ради від 21 вересня 2021 року № 26-15/VIII "Про відмову гр. ОСОБА_1 у внесені змін до рішення Затишнянської сільської ради від 16.07.2021 року № 15-13/VIII "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особисто селянської господарства", та надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення у користування, на умовах оренди, для ведення фермерського господарства"

Між тим, як вбачається з відповіді Правобережної товарної біржі на адвокатський запит Леуським В.А. (покупцем) 28.12.2020 укладено з ОСОБА_2 (продавцем) договір купівлі-продажу майна, відповідно до п.1 якого Продавець продав, а Покупець купив фруктовий сад, розташований на земельній ділянці, площею 40,0639 га (кадастровий номер :01:001:0405).

Багаторічні насадження не можуть розглядатися як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій у постанові від 10.05.2018 у праві №495/3710/13-ц.

Частиною другою статті 183 ЦК України встановлено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

У відповідності до статті 187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Оскільки насадження, що розміщені на земельній ділянці, неможливо відділити від цієї земельної ділянки без втрати її цільового призначення або істотного знецінення, то відповідно насадження, що ростуть на земельній ділянці, є складовою частиною цієї земельної ділянки як неподільної речі.

Як правильно встановив господарський суд, позивач придбав фруктовий сад у вигляді неподільного майна, який розташований на земельній ділянці. Водночас, Затишнянською сільською радою прийняті рішення відносно цієї земельної ділянки про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Апеляційний суд в даному випадку вважає обґрунтованими побоювання заявника щодо ймовірності вчинення Затишнянською селищною радою дій по розпорядженню вказаною вище земельною ділянкою в період вирішення спору в суді.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, кадастрові номери:

:01:001:0650; :01:001:0651; :01:001:0655; :01:001:0658; :01:001:0661; :01:001:0664; :01:001:0667; :01:001:0670; :01:001:0653; :01:001:0656; :01:001:0659; :01:001:0662; :01:001:0665; :01:001:0668; :01:001:0654; :01:0010657; :01:001:0660; :01:001:0663; :01:001:0666; :01:001:0669 та заборони державним кадастровим реєстраторам Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру та її територіальних органів та будь-яким іншим особам, які здійснюють внесення відомостей та змін до Державного земельного кадастру відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", вносити будь-які відомості або зміни до Державного земельного кадастру щодо цих земельних ділянок у випадку прийняття рішення на користь заявника не забезпечить реального захисту прав останнього на користування земельною ділянкою та утруднить можливість для позивача вчиняти дії, направлені на відновлення стану, який існував до порушення його прав. Натомість, вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача та забезпечить можливість реального судового захисту.

У разі, якщо до закінчення розгляду справи земельні ділянки із зазначеними кадастровими номерами будуть відчужені, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

З огляду на викладене, у даному конкретному випадку, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду про наявність підстав для забезпечення позову.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Затишнянської сільської ради на залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2021 у справі №904/8306/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 16.12.2021р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г. Іванов