номер провадження справи 22/11/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
06.12.2021 Справа № 908/2748/21
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,
При секретарі судового засідання Шолоховій С.В.
Представники учасників справи:
Від позивача: не з`явився
Від відповідача: Гриценко В.С., довіреність № 2790 від 02.09.2019
Розглянувши у судовому засіданні матеріали клопотання вих. № б/н від 22.11.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив про стягнення судових витрат у справі № 908/2748/21
про стягнення 2 226 221,93 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.11.2021 у справі № 908/2748/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив задоволені повністю. Стягнуто з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив (вул. Червоноармійська, буд. 57/3, м. Київ, 03006, код ЄДРПОУ 23522 (два мільйони сто шістдесят вісім тисяч двісті двадцять чотири) грн. 80 коп. основного боргу, 30374 (тридцять тисяч триста сімдесят чотири) грн. 54 коп. інфляційних втрат, 27622 (двадцять сім тисяч шістсот двадцять дві) грн. 59 коп. 3% річних, 33393 (тридцять три тисячі триста дев`яносто три) грн. 33 коп. судового збору. Зазначено, що органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення здійснити нарахування 3% річних на суму основного боргу, починаючи з 24.09.2021 до моменту остаточного виконання рішення суду, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, за формулою: С х 3 х Д : 365 (або 366 днів, виходячи з фактичної кількості днів у році, за який здійснюється розрахунок): 100, де: С - сума основного боргу; 3 - розмір процентів; Д - кількість днів прострочення.

22.11.2021 до суду через підсистему Електронний суд від позивача надійшло клопотання вих. № б/н від 22.11.2021 про стягнення судових витрат, відповідно до якого просить ухвалити додаткове рішення у даній справі та стягнути з відповідача 22260,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.11.2021, клопотання визначено для розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.11.2021 у справі № 908/2748/21 клопотання вих. № б/н від 22.11.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив про стягнення судових витрат залишено без руху. Надано Товариству з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив строк для усунення недоліків клопотання, вказаних в ухвалі.

26.11.2021 до суду через підсистему Електронний суд від позивача надійшла заява вих. № б/н від 25.11.2021 про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 26.11.2021 суддею Ярешко О.В. клопотання вих. № б/н від 22.11.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив про стягнення судових витрат у справі № 908/2748/21 прийнято до розгляду, судове засідання з розгляду клопотання призначено на 06.12.2021, про що повідомлено учасників справи.

У судове засідання 06.12.2021 з`явився представник відповідача, представник позивача не з`явився.

Згідно заяви представника ТОВ Хімлаборреактив, що надійшло до суду 30.11.2021 через підсистему Електронний суд, просив розглянути клопотання за відсутності позивача та його представника.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням того, що матеріали справи є достатніми, сторони у судове засідання не викликалися, частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України визначені строки для ухвалення додаткового рішення, неявка представника позивача не перешкоджає вирішенню питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу.

У судовому засіданні 06.12.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Дослідивши матеріали клопотання суд вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Приписами ч. 3 ст. 233 ГПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме: у судовому засіданні 22.11.2021, до закінчення судових дебатів у справі, представник позивача заявив, що має намір протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення подати докази для підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Частинами 1, 3 ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Заявами по суті справи, відповідно до ч. 2 ст. 161 ГПК України, є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно пункту 9 частини 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З дотриманням вказаних приписів законодавства позивачем у позовній заяві зазначено, що орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу станом на дату позову складає 22260,00 грн. До позовної заяви також доданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат позивача на професійну правову (правничу) допомогу у сумі 22260,00 грн.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що визначено частиною 6 статті 126 ГПК України.

Позивачем долучено до матеріалів справи копію договору про надання правничої допомоги (адвокатських послуг) № 02/18 від 27.06.2018, укладеного між ТОВ Хімлаборреактив (клієнт за договором) та адвокатом Вінокуровим В.О. (адвокат за договором), за умовами якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правничу допомогу та представляти інтереси клієнта в будь-яких адміністративних, кримінальних, цивільних та господарських справах (спорах) в суді, в будь-яких правоохоронних органах, перед будь-якими органами державної влади та місцевого самоврядування, їх структурними підрозділами, посадовими та службовими особами, перед будь-якими юридичними особами та фізичними особами, при проведенні слідчих дій, перевірок, що стосуються клієнта або проводяться у його володінні тощо, за що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар.

Згідно з п. 2 договору, розмір гонорару та порядок розрахунку визначається в додаткових угодах до цього договору.

До зазначеного договору адвокат Вінокуров Володимир Олегович та ТОВ Хімлаборреактив 19.08.2021 уклали додаткову угоду, відповідно до п. 1 якої клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правничу допомогу та представляти інтереси клієнта в господарському суді з питань стягнення заборгованості та додаткових нарахувань з ДП НАЕК Енергоатом за договором поставки товару № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020.

Пунктом 4 вказаної додаткової угоди сторони узгодили, що остаточний розрахунок гонорару адвоката за виконання доручення, передбаченого цією додатковою угодою, визначається у Звіті про надану правничу допомогу та/або виставленому адвокатом на користь клієнта рахунку.

Пунктом 5 додаткової угоди визначено, що за домовленістю сторін, витрати на професійну допомогу (гонорар) оплачуються клієнтом протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами Звіту про надану правничу допомогу та/або виставлення рахунку адвокатом, якщо інше не буде погоджене сторонами у Звіті про надану правничу допомогу.

У матеріалах справи наявні копія довіреності від 01.12.2020, виданої ТОВ Хімлаборреактив адвокату Вінокурову В.О., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6775/10 від 27.06.2018, виданого Вінокурову В.О., копія посвідчення адвоката України, виданого Вінокурову В.О.

03.12.2021 до суду від відповідача надійшло заперечення (вих. № 28-23/29477 від 03.12.2021) на заяву позивача щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 22260,00 грн., згідно якого просив зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу. Також заперечення щодо витрат на правничу допомогу були викладені відповідачем у відзиві.

Зазначив, що адвокат Вінокуров В.О. на підставі договору про надання правничої допомоги № 02/18 від 27.06.2018 надає правничу допомогу позивачу у кількох аналогічних справах про стягнення заборгованості за договорами поставки товару (де ті ж самі сторони), відсотків річних та інфляційних витрат: справи №№ 908/2279/20, 908/2278/20, 908/2277/20, 908/2748/21, 908/2227/21, про що адвокат також зазначив у судовому засіданні. Отже, роботи, які виконує адвокат, є однотипними, таким чином, з боку адвоката наявна аналогічність виконуваних робіт, аналогічність правової позиції, аналогічність підготовлення документів тощо. Крім того, усі вказані справи, у тому числі і справа № 908/2748/21, стосуються лише позивача та відповідача та не викликають публічного інтересу, а результат їх вирішення не може вплинути на репутацію сторін. Вважає, що ціна позову не впиває на вирішення питання щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Враховуючи, що справа № 908/2748/21 не є складною, відносини між сторонами виникли з простого договору поставки, представник позивача надає правову допомогу за аналогічними договорами надання послуг, що передбачає аналогічність виконуваних адвокатом робіт, вироблення адвокатом аналогічної правової позиції, підготовлення документів тощо, представник відповідача вважає за необхідне, керуючись ч. 5 ст. 126 ГПК України, заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited" проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При цьому суд враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат в силу приписів частини п`ятої статті 126 ГПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, згідно з частиною першою статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 ГПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 зазначеного Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

До клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу представник позивача додав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі № 908/2748/21, Господарський суд Запорізької області, та звіт про надану правничу допомогу на підставі договору про надання професійної правничої допомоги (адвокатських послуг) № 02/18 від 27.06.2018, що підписаний між сторонами договору.

Відповідно до даних документів, адвокатом Вінокуровим Володимиром Олеговичем надано/виконано/витрачено, а клієнтом прийнято послуги/роботи/витрати на загальну суму 22260,00 грн. (1% від ціни позову), а саме:

- зібрано докази по справі, здійснено аналіз матеріалів справи та вироблено правову позицію; адвокатські запити в інтересах клієнта не здійснювалися;

- підготовлено, оформлено та подано до суду (через сервіс «Електронний суд»): 1) Позовну заяву за вих. № 436/3-П від 23.09.2021 з розрахунком ціни позову та додатками;

- підготовлено, оформлено та подано до суду (через сервіс «Електронний суд»): 1) Клопотання про стягнення судових витрат за вих. № 2-908/2748/21-К від 22.11.2021 з додатками;

- участь адвоката у судових засіданнях (в т.ч. в режимі відеоконференції з/поза приміщенням суду), призначених на: 1) підготовче судове засідання 26.10.2021 об 11 год. 00 хв.; 2) судове засідання 22.11.2021 об 11 год. 00 хв.;

- здійснено адвокатом сканування, друк, копіювання документів, ведення адвокатського досьє, відправка поштових відправлень в межах справи.

Проаналізувавши детальний опис робіт (наданих послуг), з урахуванням заперечень відповідача, суд дійшов висновку, що інформація, надана адвокатом Вінокуровим В.О. - представником ТОВ «Хімлаборреактив» щодо характеру та обсягу виконаних робіт (наданих послуг), не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

З огляду на те, що адвокат Вінокуров В.О. був представником ТОВ «Хімлаборреактив» та приймав участь у кількох аналогічних даній справі справах №№ 908/2279/20, 908/2278/20, 908/2277/20, 908/2748/21, 908/2227/21 про стягнення з ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом заборгованості за договорами поставки товару, що укладені між ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом та ТОВ «Хімлаборреактив», а отже є обізнаним з правовою позицією у спірних правовідносинах, тому це дає підстави для висновку, що послуга щодо вироблення правової позиції охоплюється послугою з підготовки позовної заяви. Також позивачем не доведено виконання роботи зі здійснення адвокатом друку та копіювання документів, оскільки позовна заява у даній справі подана через підсистему «Електронний суд», що передбачає сканування документів. Не зазначено друк та копіювання яких саме документів здійснювалося. Послуга з підготовлення, оформлення та подання до суду позовної заяви включає в себе, відповідно, й послугу з надсилання копії позовної заяви з додатками відповідачу (у даному випадку копіювання документів). Також суд вважає необґрунтованим включення до послуги ведення адвокатського досьє, оскільки не зазначено та не розшифровано, що саме включає в себе така послуга як ведення адвокатського досьє.

Ураховуючи викладене, з огляду на фактичний об`єм послуг, наданих ТОВ «Хімлаборреактив» адвокатом Вінокуровим В.О., суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування ТОВ «Хімлаборреактив» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15582,00 грн. (70% від заявленого розміру), оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат з урахуванням складності справи. В іншій частині клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити.

Задовольняючи клопотання частково суд враховує, що згідно з приписами пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України, до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «National Movement Ekoglasnost проти Болгарії» (заява № 31678/17) ЄСПЛ повторив, що витрати є усталеною та необхідною характеристикою правової системи. У даному випадку, ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом не виконуючи умови договору поставки в частині оплати поставленого ТОВ «Хімлаборреактив» товару та не задовольнивши претензію позивача довело спір до судового розгляду, а відтак відповідач має нести витрати на професійну правничу допомогу адвоката позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Хімлаборреактив (вул. Червоноармійська, буд. 57/3, м. Київ, 03006, ) 15582 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 13.12.2021.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко