ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" грудня 2021 р. Справа № 924/955/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши справу у залі судового засідання № 205

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Біоконцепт", м. Хмельницький

до товариства з обмеженою відповідальністю "Ваяр Факторі", с. Жилинці Хмельницького району Хмельницької області

про стягнення 885000,00 грн основного боргу, 35884,00 грн інфляційних втрат, 66700,00 грн пені,

представники сторін:

позивача: Клюка В.Ф. згідно довіреності від 21.09.2021р.;

відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні 08.12.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24.09.2021р. заборонено товариству з обмеженою відповідальністю "Ваяр Факторі" (Хмельницька область, Ярмолинецький район, с. Жилинці, вул. Горобцьова, 1/2, ідентифікаційний код 43823015) вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна - житлового будинку з зерноскладом, загальною площею 1481 кв.м, житловою площею 259,8 кв.м за адресою: Хмельницька область, с. Жилинці, вул. Горобцьова, 1/2 до набранням рішення суду законної сили.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24.09.2021р. відкрито провадження у справі № 924/955/21 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 22.11.2021р. судом прийнято заяву про зменшення позовних вимог, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Біоконцепт" звернулося з позовом до господарського суду (із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення 3% річних) про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Ваяр Факторі" 885000,00 грн основного боргу, 35884,00 грн інфляційних втрат, 66700,00 грн пені на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2020р. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що між сторонами укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з зерноскладом загальною площею 1481 кв.м, житловою площею 259,8 кв.м за ціною 11850000,00 грн. Згідно п. 2.1. договору відповідач зобов`язався сплатити позивачу до 01.02.2021р. суму 1185000,00 грн, однак товариством з обмеженою відповідальністю "Ваяр Факторі" лише частково сплачено кошти за нерухоме майно в сумі 300000,00 грн. Таким чином, розмір заборгованості в частині суми, яку відповідач зобов`язався сплатити до 01.02.2021р., становить 885000,00 грн. На вказану суму боргу позивачем нараховано 35884,00 грн інфляційних втрат за період березень 2021р. - липень 2021р. та 66700,00 грн пені за період з 23.03.2021р. по 21.09.2021р.

Представник позивача в судовому засідання підтримав позов із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, причин неявки та неподання доказів не повідомив.

Ухвали суду від 24.09.2021р., від 18.10.2021р., від 08.11.2021р. надіслані на юридичну адресу відповідача, однак повернуті до суду із відміткою "адресат відсутній" та "адресат відмовився". Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся на сторінці суду на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет.

Крім того, ухвали суду були направлені на адреси засновників юридичної особи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак повернуті до суду із відміткою "адресат відсутній". При цьому, згідно судової повістки ухвала суду від 08.11.2021 р. вручена ОСОБА_2 , на електронну адресу суду від якого 22.11.2021 р. надійшов лист про відкладення розгляду справи. Зважаючи на що, судом призначено судове засідання на більш пізній строк.

Згідно ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього кодексу.

Згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Положеннями ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення. З наведеного, відповідач є такий, що належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте, відзиву на позов не подав та причин неявки та неподання відзиву не повідомив.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Враховуючи вищевикладене, розумність строків розгляду судового спору, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі відповідача та за наявними в матеріалах справи доказами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

28.12.2020р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Біоконцепт" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ваяр Факторі" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до п. 1.1. якого за цим договором, продавець зобов`язується передати майно у власність покупця, а покупець, зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму.

Майно - житловий будинок з зерноскладом за адресою: загальною площею 1481 кв.м, житлова площа 259,8 кв.м (об`єкт), що відчужується, розташований за адресою: Хмельницька область, село Жилинці, вулиця Горобцьова, будинок Ѕ.

Цей відчужуваний об`єкт розташований на земельній ділянці площею 0,5877 га, кадастровий номер :02:030:0022, яка належить на праві власності продавцю.

Відповідно до п. 1.2. договору право власності на об`єкт зареєстроване Гребенюком О.Д., державним реєстратором Городоцької районної державної адміністрації за № 21387681, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, підстава виникнення права власності: акт приймання-передачі майна, виданий 11.07.2017р., видавник: товариство з обмеженою відповідальністю "Біоконцепт", ОСОБА_3 .

Згідно п. 2.1. договору продаж об`єкту вчинено за 11850000,00 грн, які покупець, зобов`язаний сплатити продавцю на розрахунковий рахунок наступним чином:

- 1185000,00 грн покупець зобов`язується сплатити продавцю до 01.02.2021 року;

- решту коштів, в розмірі 10665000,00 грн покупець зобов`язується сплатити продавцю рівними щомісячними платежами по 888750,00 грн, починаючи з грудня 2021 року протягом 12-ти календарних місяців. Вищевказані щомісячні платежі мають бути сплачені покупцем до 05 числа кожного місяця.

У відповідності до п. 2.2. договору факт повного розрахунку за продаж вищевказаного об`єкту буде підтверджено заявою продавця, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.

Як передбачено п. 2.3. договору, балансова вартість об`єкту згідно довідки, виданої ТОВ "Біоконцепт" від 28.12.2020р. № 1-20 складає 5407000,00 грн.

Пунктом 2.4. договору сторонами погоджено реєстрацію права власності за покупцем до повного розрахунку. Реєстрація права власності на об`єкт за покупцем не звільняє його від зобов`язання повного розрахунку, за відчужуваний об`єкт, у визначений термін.

Покупець зобов`язаний сплатити за об`єкт ціну, встановлену цим договором та в порядку встановленому цим договором (п. 3.3.1. договору).

Відповідно до п. 5.3. договору за прострочення платежу, більш ніж на 1 місяць, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день прострочення від суми простроченого платежу за кожен день прострочки до дня погашення заборгованості.

28.12.2020р. між ОСОБА_4 (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ваяр Факторі" (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до п. 1 якого за цим договором продавець передає у власність покупцеві земельну ділянку, відомості про яку зазначені в пункті 2 цього договору, а покупець приймає вказану земельну ділянку і сплачує за неї грошову суму в розмірі, визначену в цьому договорі. Відчужувана земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У пункті 2 договору сторонами погоджено відомості про земельну ділянку, що відчужується за цим договором: у відповідності до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-020, сформованого 10.12.2020р., кадастровий номер земельної ділянки - :02:030:0024; місце розташування - АДРЕСА_1 ; площа - 0,1647 га.

Відповідно до п. 4 договору продаж вчинено за 150000,00 грн, які покупець зобов`язується сплатити продавцю на розрахунковий рахунок до 01.02.2021р.

Згідно п. 6 договору сторони домовились про реєстрацію права власності за покупцем до повного розрахунку. Реєстрація права власності на земельну ділянку за покупцем не звільняє його від зобов`язання повного розрахунку, за відчужувану земельну ділянку, у визначений термін.

28.12.2020р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Біоконцепт" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ваяр Факторі" (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до п. 1. якого за цим договором продавець передає у власність покупцеві земельну ділянку, відомості про яку зазначені в п. 2 цього договору, а покупець приймає вказану земельну ділянку і сплачує за неї грошову суму в розмірі, визначеному в цьому договорі.

Відчужувана земельна ділянка розташована за адресою: Хмельницька обл., Ярмолинецький район, с. Жилинці, вул. Горобцьова, земельна ділянка 1/2 .

У пункті 2 договору сторонами погоджено відомості про земельну ділянку, що відчужується за цим договором: у відповідності до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-020, сформованого 10.12.2020р., кадастровий номер земельної ділянки - :02:030:0022; місце розташування - Хмельницька область, Ярмолинецький район, Жилинецька сільська рада, вул. Горобцьова, 1/2 ; площа - 0,5877 га.

Відповідно до п. 4 договору продаж вчинено за 150000,00 грн, які покупець зобов`язується сплатити продавцю на розрахунковий рахунок до 01.02.2021р.

Згідно п. 7 договору сторони домовились про реєстрацію права власності за покупцем до повного розрахунку. Реєстрація права власності на земельну ділянку за покупцем не звільняє його від зобов`язання повного розрахунку, за відчужувану земельну ділянку, у визначений термін.

Відповідно до банківської виписки від 21.09.2021р. товариством з обмеженою відповідальністю "Ваяр Факторі" сплачено товариству з обмеженою відповідальністю "Біоконцепт" 300000,00 грн за майно будинок з зерноскладом згідно договору від 28.12.2020р., а саме: 08.02.2021р. - 100000,00 грн, 15.02.2021р. - 150000,00 грн, 25.02.2021р. - 50000,00 грн.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта від 21.09.2021р. № 275967710, у власності відповідача перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :02:030:0037 площею 0,7523 га та житловий будинок з зерноскладом загальною площею 1481 кв.м (житлова площа 259,8 кв.м), що розташований за адресою: Хмельницька обл., Ярмолинецький район, с. Жилинці, вул. Горобцьова, 1/2.

Оскільки відповідач вчасно не розрахувався за майно, товариство з обмеженою відповідальністю "Біоконцепт" звернулося з позовом до суду, у якому просить стягнути заборгованість за майно, а також нараховану пеню та інфляційні втрати.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод (правочинів), передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу. Так, відповідно до п. 1.1. продавець зобов`язується передати майно у власність покупця, а покупець, зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму. Майно - житловий будинок з зерноскладом за адресою: загальною площею 1481 кв.м, житлова площа 259,8 кв.м (об`єкт), що відчужується, розташований за адресою: Хмельницька область, село Жилинці, вулиця Горобцьова, будинок 1/2.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статей 692, 693 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Сторонами у п. 2.1. договору узгоджено, що продаж об`єкту вчинено за 11850000,00 грн, які покупець, зобов`язаний сплатити продавцю на розрахунковий рахунок наступним чином: 1) 1185000,00 грн покупець зобов`язується сплатити продавцю до 01.02.2021 року; 2) решту коштів, в розмірі 10665000,00 грн покупець зобов`язується сплатити продавцю рівними щомісячними платежами по 888750,00 грн, починаючи з грудня 2021 року протягом 12-ти календарних місяців. Вищевказані щомісячні платежі мають бути сплачені покупцем до 05 числа кожного місяця.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач частину свого зобов`язання згідно договору, що стосується сплати коштів в розмірі 1185000,00 грн до 01.02.2021 року, виконав частково, а саме в розмірі 300000,00 грн (08.02.2021р. сплачено 100000,00 грн, 15.02.2021р. - 150000,00 грн, 25.02.2021р. - 50000,00 грн), що підтверджується банківською випискою від 21.09.2021р. (призначення платежу - за майно будинок з зерноскладом згідно договору від 28.12.2020р.).

Таким чином, сума заборгованості за майно складає 885000,00 грн (1185000,00 грн - 300000,00 грн).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Матеріали справи не містять та учасниками судового розгляду не надано доказів сплати товариством з обмеженою відповідальністю "Ваяр Факторі" за договором купівлі-продажу від 28.12.2020р. 885000,00 грн заборгованості, тому суд дійшов висновку, що вимога про стягнення основного боргу підлягає задоволенню.

Окрім того, позивачем на суму основної заборгованості нараховано відповідачу 35884,00 грн інфляційних втрат за період березень 2021р. - липень 2021р. та 66700,00 грн пені за період з 23.03.2021р. по 21.09.2021р.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов`язання" №14 від 17.12.2013 року).

При застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня (лист Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ").

Щодо заявленої до стягнення суми втрат від інфляції судом враховується правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19. Зокрема, при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 № 265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу (пункти 25 - 29 постанови Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19). Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення (пункт 23 постанови Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19).

Також об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 905/21/19 наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100% (п. 28 постанови у справі № 905/21/19).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

При цьому, Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05.07.2019р. у справі № 905/600/18 дійшов висновку, що до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд, провівши в системі "Законодавство" перерахунок інфляційних втрат дійшов висновку, що заявлена позивачем сума інфляційних втрат у розмірі 35884,00 грн розрахована в межах суми допустимої до стягнення, тому інфляційні втрати у вищезазначеній сумі підлягають стягненню на користь позивача.

За положеннями ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з п.п. 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сторони у п. 5.3. договору погодили, що за прострочення платежу, більш ніж на 1 місяць, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день прострочення від суми простроченого платежу за кожен день прострочки до дня погашення заборгованості.

Із наведеного слідує, що станом на 02.02.2021р., тобто дати прострочення платежу, подвійна облікова ставка НБУ становила 12%.

Отже, згідно умов п. 5.3. договору, періоду та суми боргу, визначених позивачем, судом здійснено перерахунок пені у системі "Законодавство", відповідно до якого суд вважає підставним до стягнення суму пені в розмірі 53245,48 грн. У задоволенні 13454,52 грн пені суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Таким чином, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів та керуючись проведеними розрахунками, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 885000,00 грн основного боргу, 35884,00 грн інфляційних втрат, 53245,48 грн пені. У задоволенні 13454,52 грн пені суд відмовляє.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Сума витрат на правову допомогу позивачем не заявлялась.

Щодо заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України заходи забезпечення позову згідно ухвали суду від 24.09.2021р. продовжують діяти протягом 90 (дев`яноста) днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 145, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Біоконцепт", м. Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю "Ваяр Факторі", с. Жилинці Хмельницького району Хмельницької області про стягнення 885000,00 грн основного боргу, 35884,00 грн інфляційних втрат, 66700,00 грн пені задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Ваяр Факторі" (Хмельницька область, Хмельницький район, с. Жилинці, вул. Горобцьова, 1/2, ідентифікаційний код 43823015) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Біоконцепт" (м. Хмельницький, вул. Сіцінського Юхима, 14, ідентифікаційний код 41448952) 885000,00 грн (вісімсот вісімдесят п`ять тисяч гривень 00 коп.) основного боргу, 35884,00 грн (тридцять п`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) інфляційних втрат, 53245,48 грн (п`ятдесят три тисячі двісті сорок п`ять гривень 48 коп.) пені, 14611,94 грн (чотирнадцять тисяч шістсот одинадцять гривень 94 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

У задоволенні 13454,52 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.12.2021 року.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (вул. Сіцінського Юхима, 14, м. Хмельницький, 29000);

3, 4, 5 - відповідачу (вул. Горобцьова, 1/2, с. Жилинці, Хмельницький р-н, Хмельницька обл.; ОСОБА_1 - АДРЕСА_4; ОСОБА_2 - АДРЕСА_3 ) - рекоменд. з повідомленням про вручення.

Електронна адреса відповідача : ІНФОРМАЦІЯ_1; ІНФОРМАЦІЯ_2