ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2021 р. Справа№ 910/13614/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Реуцькій Т.О.

за участю представників:

від позивача: Радченко О.П., дов. від 20.08.2021 №0520-Д ;

від відповідача 1: не з`явились;

від відповідача 2: Трембач О.С., витяг, посвідчення АА №001910 від 20.07.2021;

від відповідача 3: Бліндар В.С., витяг, посвідчення АА №000148 від 18.09.2020;

від відповідача 4: не з`явились;

від третьої особи 1: Штокман А.І., виписка, посвідчення АА №014390 від 05.08.2021;

від третьої особи 2: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова група Київ»

на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.10.2021 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог

у справі №910/13614/21 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова група Київ»

до 1) Фонду державного майна України,

2) Кабінету Міністрів України,

3) Міністерства економіки України,

4) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській і Житомирській областях

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Міністерство аграрної політики та продовольства України

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів мале приватне підприємство «Обрій»

про визнання протиправними і нечинними дій та наказів, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Зернова група Київ» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Фонду державного майна України, Кабінету Міністрів України, Міністерства економіки України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській і Житомирській областях в якому просило суд визнати:

- протиправним та нечинним з моменту його видачі розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» в частині внесення до додатку «Перелік цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій, що передаються до сфери управління Фонду державного майна» позиції « 00955791; Державне підприємство «Радивилівський комбінат хлібопродуктів»;

- протиправними дії Фонду державного майна України із прийняття до сфери свого управління цілісного майнового комплексу державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів» та з проведення заходів, пов`язаних з його приватизацією;

- протиправними дії Міністерства економіки України (Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства) по переданню до сфери управління Фонду державного майна України цілісного майнового комплексу державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів»;

- протиправним та нечинним з моменту його видачі наказу Фонду державного майна України від 28.12.2019 №1574 в частині включення єдиного майнового комплексу державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів» до переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році;

- протиправним та нечинним з моменту його видачі наказу Фонду державного майна України від 26.03.2020 №554 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів»;

- протиправним та нечинним з моменту його видачі наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 №5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році» в частині включення єдиного майнового комплексу державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів» до переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році;

- протиправним та нечинним з моменту його видачі наказу №780 від 23.07.2021 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській «Про затвердження протоколу засідання аукціонної комісії з продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2021 у цій справі клопотання Кабінету Міністрів України про закриття провадження у справі №910/13614/21 частково задоволено: закрито провадження у справі №910/13614/21 в частині визнання протиправним та нечинним з моменту його видачі розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» в частині внесення до додатку «Перелік цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій, що передаються до сфери управління Фонду державного майна» позиції « 00955791; державне підприємство «Радивилівський комбінат хлібопродуктів», позивачу роз`яснено, що спір в частині вказаних позовних вимог підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Мотивуючи вказану ухвалу суд першої інстанції встановив, що вимога про визнання протиправним та нечинним з моменту його видачі розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» в частині внесення до додатку «Перелік цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій, що передаються до сфери управління Фонду державного майна» позиції « 00955791; державне підприємство «Радивилівський комбінат хлібопродуктів» має характер публічно-правового спору, а відтак, така вимога не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю «Зернова група Київ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 19.10.2021 по справі №910/13614/21 та передати справу в частині визнання протиправним та нечинним з моменту його видачі розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» в частині внесення до додатку «Перелік цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій, що передаються до сфери управління Фонду державного майна» позиції « 00955791; державне підприємство «Радивилівський комбінат хлібопродуктів» для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оспорювана ухвала є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, за неповного з`ясування та недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також невідповідності висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі обставинам справи.

У обґрунтування вказаної позиції апелянт послався на те, що судом першої інстанції не враховано, що:

- незважаючи на те, що в самому тексті розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» відсутнє посилання на норму права, яка була застосована Кабінетом Міністрів України при його прийнятті, як і відсутня мета та цілі на досягнення (виконання) яких його прийнято, проте, зі змісту документів на підставі яких приймалось вказане розпорядження, подій, які передували його прийняттю, наступних дій відповідача 1 після передання об`єкту, у їх сукупності можна дійти висновку про те, що вказане розпорядження вирішує питання передачі єдиного майнового комплексу державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів» до сфери управління Фонду державного майна України саме для наступної приватизації;

- за таких обставин, оскаржуване розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» безпосередньо стосується спору щодо приватизації державного майна - єдиного майнового комплексу державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів», а відтак, згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 20 ГПК України, спір щодо визнання протиправним та нечинним відноситься до юрисдикції господарського суду;

- позивач не оскаржує розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» як акт індивідуальної дії, а захищає свій інтерес у процесі приватизації державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів», в тому числі оскаржуючи вказане розпорядження, як складову частину вимог позивача, яка нерозривно пов`язана із іншими вимогами і які неможливо розглядати окремо.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 апеляційну скаргу у справі №910/13614/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

З огляду на те, що вказана апеляційна скарга була подана 02.11.2021 безпосередньо до суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування у суду першої інстанції матеріалів справи №910/13614/21 та відкладення вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження матеріалів даної справи з суду першої інстанції.

Листом Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13614/21.

10.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/13614/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 товариству з обмеженою відповідальністю «Зернова група Київ» поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 19.10.2021 у справі №910/13614/21, відкрито апеляційне провадження у справі №910/13614/21, справу призначено до розгляду на 14.12.2021 об 11 год. 30 хв.

29.11.2021 до суду від відповідача 3 надійшов відзив на апеляційну скаргу у справі №910/13614/21, в якому відповідач 3, з посиланням на те, що:

- розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» цілісний майновий комплекс передано з сфери управління Міністерства економіки України до сфери управління Фонду держаного майна України, таке розпорядження не стосується спору щодо приватизації спірного державного майна, а посилання позивача на те, що таке розпорядження вирішує питання передачі державного майна до сфери управління Фонду держаного майна України для приватизації є хибним та помилковим так як не підтверджується жодними доказами та матеріалами, а є суб`єктивним твердженням позивача;

- так як предметом розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» є не вирішення питання права власності на певне майно, а вирішення питання визначення суб`єкта, який здійснює управління таким майном, оскарження такого розпорядження не призведе до поновлення будь-яких прав позивача у сфері захисту прав власності на майно;

- позивач не відноситься до суб`єктів, на яких поширюється дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» як акта індивідуальної дії (фактичного спору щодо майна між суб`єктом управління таким майном - Фондом державного майна України та позивачем не виникло), що свідчить про те, що таке розпорядження жодним чином не вплине на права та обов`язки позивача, а відтак, позовні вимоги позивача спрямовані не на захист приватно-правового (майнового) інтересу/характеру, що також виключає можливість їх розгляду за правилами господарського судочинства, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.

01.12.2021 до суду від Міністерства юстиції України, яке діє від імені відповідача 2, надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач 2, з посиланням на те, що:

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» не спрямоване на приватизацію майна, яке перебуває у державній власності, так як при його прийнятті Кабінет Міністрів України реалізував своє законодавчо встановлене право на управління об`єктами державної власності, а майно передано Фонду державного майна України до сфери управління, а не для приватизації;

- за змістом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», яка встановлює порядок приватизації державного і комунального майна, розпорядження Кабінету Міністрів України щодо передачі об`єкту управління уповноваженому суб`єкту управління до прийняття відповідного рішення про приватизацію, не є частиною процедури приватизації об`єктів державної власності;

- при цьому, на момент прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» рішення про приватизацію спірного державного майна прийнято не було, що свідчить про здійснення Кабінетом Міністрів України при його прийнятті саме публічно-правових функцій,

просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні 14.12.2021 представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для розгляду.

Представники відповідачів 2, 3 та третя особа 1 заперечили проти доводів апеляційної скарги, просили її залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представники відповідачів 1, 4 та третьої особи 2 у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином. (а.с. 31-44 т. 3)

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності представників відповідачів 1, 4 та третьої особи 2 за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів 2, 3 та третьої особи 1 з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

В серпні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Зернова група Київ» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Фонду державного майна України, Кабінету Міністрів України, Міністерства економіки України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській і Житомирській областях з даним позовом.

Відповідачем 2 до суду першої інстанції подано клопотання про закриття провадження (а.с. 177-183 т. 1), в якому відповідач 2 просив закрити провадження у справі №910/13614/21 в частині визнання протиправним та нечинним з моменту його видачі розпорядження КМУ України від 20 листопада 2019 року №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» в частині внесення до додатку «Перелік цілісних майнових комплексів державних підприємств та організацій, що передаються до сфери управління Фонду державного майна» позиції «00955791; Державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів»

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2021 клопотання Кабінету Міністрів України про закриття провадження у справі №910/13614/21 задоволено частково: закрито провадження у справі №910/13614/21 в частині визнання протиправним та нечинним з моменту його видачі розпорядження КМУ України від 20 листопада 2019 року №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» в частині внесення до додатку «Перелік цілісних майнових комплексів державних підприємств та організацій, що передаються до сфери управління Фонду державного майна» позиції « 00955791; Державного підприємства « Радивилівський комбінат хлібопродуктів» (а.с.133-134 т.2), також, позивачу роз`яснено, що спір в частині вказаних позовних вимог підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що колегія суддів вважає вірним з огляду на наступне. (а.с. 133-134 т. 2)

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Пунктом 2 частини 1 статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду.

Вказане кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 30 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» яка встановлює, що спори щодо приватизації державного або комунального майна, крім спорів, які виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів, вирішуються господарським судом у порядку, встановленому ГПК України, крім випадків, коли сторони погодили передачу таких спорів на вирішення міжнародному комерційному арбітражу відповідно до частини дванадцятої статті 26 цього Закону.

Отже, за змістом положень чинного законодавства, справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду, віднесені до компетенції саме господарських судів.

Звертаючись до суду з даним позовом ТОВ «Зернова група Київ» посилається на те, що всі оспорювані ним накази, дії та Розпорядження стосуються приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів», а порушення прав позивача вбачається у тому, що останній мав намір прийняти участь у приватизації вказаного майна.

Проте колегія суддів не погоджується з доводами позивача про те, що оскаржуване розпорядження КМУ України від 20 листопада 2019 року №1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна» в частині внесення до додатку «Перелік цілісних майнових комплексів державних підприємств та організацій, що передаються до сфери управління Фонду державного майна» позиції « 00955791; Державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів» стосується приватизації спірного державного майна зважаючи на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 10 Закону України Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» порядок приватизації державного і комунального майна передбачає:

- формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації;

- опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі;

- прийняття рішення про приватизацію;

- прийняття місцевою радою рішення про приватизацію об`єкта комунальної власності;

- опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об`єкта та у випадках, передбачених цим Законом, інформації про вивчення попиту для визначення стартової ціни;

- проведення інвентаризації та оцінки відповідно до законодавства;

- проведення у випадках, передбачених законом, аудиту, екологічного аудиту об`єкта приватизації;

- перетворення державного або комунального підприємства в господарське товариство у процесі приватизації у випадках, передбачених цим Законом;

- затвердження плану розміщення акцій акціонерних товариств, створених у процесі приватизації, у випадках, передбачених цим Законом, та його виконання;

- затвердження у випадках, передбачених цим Законом, умов продажу об`єктів приватизації, розроблених аукціонною комісією;

- опублікування інформації про умови продажу, в тому числі стартову ціну об`єкта приватизації;

- проведення аукціону, укладення договору купівлі-продажу;

- укладення договору купівлі-продажу в разі приватизації об`єкта шляхом викупу;

- опублікування інформації про результати приватизації;

- прийняття рішення про завершення приватизації.

Отже, виходячи з положень ч. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» першим етапом приватизації державного і комунального майна є формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації.

Також, статтею 11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» визначений порядок формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації, згідно з яким ініціювати приватизацію об`єктів можуть органи приватизації, уповноважені органи управління, інші суб`єкти управління об`єктами державної і комунальної власності або покупці (ч. 1), а затверджувати такі переліки уповноважені: Кабінет Міністрів України за поданням Фонду державного майна України (щодо об`єктів великої приватизації державної власності); Фонд державного майна України (щодо об`єктів малої приватизації державної власності); місцева рада (щодо об`єктів комунальної власності) (ч.ч. 2, 3, 4).

Оспорюваним Розпорядженням цілісні майнові комплекси державних підприємств, установ та організацій за переліком згідно з додатком, в тому числі і державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів», передано із сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства до сфери управління Фонду державного майна.

При цьому жодних посилань на те, що вказані цілісні майнові комплекси державних підприємств передаються до сфери управління Фонду державного майна для їх подальшої приватизації Розпорядження не містить.

Як слідує з матеріалів справи, після передачі цілісного майнового комплексу державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів» до сфери управління Фонду державного майна останнім, як уповноваженим органом управління, ініційовано процедуру приватизації вказаного майна, а саме включено його до переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році (наказ Фонду державного майна України від 28.12.2019 №1574). (а.с. 20-21 т. 1)

Отже, початком процедури приватизації цілісного майнового комплексу державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів» є включення його до переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році, а не передача вказаного підприємства з сфери управління одного державного органу до сфери управління іншого державного органу.

Вказане свідчить про те, що Розпорядження не стосуються приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів».

При цьому, самі лише посилання позивача на те, що приватизація спірного майна почалась з передачі вказаного підприємства з сфери управління одного державного органу до сфери управління іншого державного органу, не можуть бути підставою для розгляду позовних вимог про визнання оскаржуваного Розпорядження протиправним та нечинним з моменту його видачі в частині саме в порядку господарського судочинства.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 2 ст. 231 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про оборонні закупівлі», крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель та спрощеного відбору без застосування електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»;

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;

14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;

15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

З огляду на вказане, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічний висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17).

За висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.04.2021 у справі №826/6795/17:

- до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення;

- публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо;

- необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір;

- приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило майнового, приватного права чи інтересу.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що при прийнятті оскаржуваного розпорядження Кабінет Міністрів України діяв як суб`єкт управління об`єктами державної власності та виконував покладені на нього Законом України «Про управління об`єктами державної власності» публічно-владні управлінські функції.

За таких обставин та враховуючи те, що Розпорядження не можна вважати складовою частиною процедури приватизації державного підприємства «Радивилівський комбінат хлібопродуктів», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога про визнання протиправним та нечинним з моменту його видачі Розпорядження в частині має характер саме публічно-правового спору та, відповідно, не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для закриття провадження у справі №910/13614/21 в частині визнання протиправним та нечинним з моменту його видачі Розпорядження та роз`яснення позивачу, що спір в частині вказаних позовних вимог підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Посилання позивача, викладені у апеляційній скарзі, вказаних висновків не спростовують.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2021 у справі №910/13614/21, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова група Київ» на ухвалу господарського суду міста Києва 19.10.2021 у справі №910/13614/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва 19.10.2021 у справі №910/13614/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/13614/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 16.12.2021.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко