ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р. Справа№ 910/11768/19 (910/6116/20)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Гарник Л.Л.

за участю секретаря судового Кудько О.О.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 08.12.2021,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.08.2021

у справі №910/11768/19 (910/6116/20) (суддя Пасько М.В.)

за позовом ОСОБА_1

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліттрансбуд",

2) Печерської районної в місті Києві державної адміністрації

про визнання рішення загальних зборів учасників товариства недійсним та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу

в межах справи 910/11768/19

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліттрансбуд" та Печерської районної в місті Києві державної адміністрації.

В поданій позовній заяві ОСОБА_1 (надалі - позивач) просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліттрансбуд" від 16.08.2019 №3/19 та скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані із зміною в установчих документах Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліттрансбуд", реєстраційний запис №0082299, вчинену 31.07.2019 державним реєстратором Печерської районної в місті Києві державної адміністрації.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі №910/11768/19 (910/6116/20) відмовлено в задоволенні позову повністю.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд постановити рішення, яким скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі №910/11768/19 (910/6116/20), а позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю, стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що постановою Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №909/1294/15 підтверджується факт незаконного виключення ОСОБА_1 із засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліттрансбуд". Скаржник вважає, що з моменту державної реєстрації створення ТОВ "Моноліттрансбуд" 06.06.2005 по сьогоднішній день включно законним учасником (засновником) боржника був та залишається ОСОБА_1 . На переконання скаржника, рішення загальних зборів учасників ТОВ "Моноліттрансбуд", оформлене протоколом від 16.08.2019 №3/19, прийняте з порушенням норм чинного законодавства, оскільки позивача не було запрошено на вказані збори учасників боржника, чим його було позбавлено можливості взяти участь у загальних зборах товариства. Скаржник зазначає, що Компанія «АБЯТ ДЖЕНЕРАЛ ТРЕЙДІНГ ФЗЕ» не мала права приймати та підписувати рішення загальних зборів учасників ТОВ "Моноліттрансбуд" від 16.08.2019 №3/19, оскільки цим правом наділений лише ОСОБА_1 . Скаржник просить врахувати, що вимога про скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані із зміною в установчих документах Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліттрансбуд", реєстраційний запис №0082299, вчинений 31.07.2019 державним реєстратором Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, має похідний характер від корпоративного спору.

25.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Моноліттрансбуд" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що позивач в своєму позові поєднує позовні вимоги, що не пов`язані одна з одною жодним чином, які стосуються різних правовідносин, мають різну доказову базу, різні підстави виникнення цих спірних відносин, а також хронологічно не пов`язані одна з одною. Вважаємо, що розгляд спірних правовідносин, що виникли у зв`язку з непогодженням з прийнятим єдиним засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліттрансбуд" рішенням, щодо надання дозволу на звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, не може слугувати підставою для скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, яка стосується зміни складу або інформації про засновників, в даному випадку друга позовна вимога не є похідною від першої. Викладене суперечить тезису, висловленому скаржником в апеляційній скарзі, що друга позовна вимога є похідною. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців єдиним учасником ТОВ «Моноліттрансбуд» з 31.07.2019 і по сьогоднішній день є Компанія "АБЯТ ДЖЕНЕРАЛ ТРЕЙДІНГ ФЗЕ" (ABYAT GENERAL TRADING FZE). Правочин, на підставі якого до Компанії "АБЯТ ДЖЕНЕРАЛ ТРЕЙДІНГ ФЗЕ" (ABYAT GENERAL TRADING FZE) перейшли корпоративні права ТОВ «Моноліттрансбуд», у судовому порядку недійсним не визнавався та не оспорюється ніким, а отже, є чинним. Беручи до уваги все вищевикладене, на думку боржника, господарський суд міста Києва правомірно відмовив в задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки ним обрано неналежний спосіб захисту порушеного права. Вказано, що Печерська районна у місті Києві державна адміністрація є неналежним відповідачем. В відзиві звернуто увагу, що право на участь в управлінні Товариством, а отже, і право на оскарження рішень загальних зборів учасників товариства, відноситься саме до прав з частки, яке набуває особа (власник частки) з моменту внесення змін до відомостей про юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Даний спір стосується саме прав з частки, тобто права учасника товариства на участь у його діяльності шляхом участі у зборах учасників Товариства. Таких прав позивач, на думку скаржника не має, оскільки у Єдиний державний реєстр зміни до відомостей про юридичну особу щодо єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліттрансбуд" не внесені.

У судове засідання 08.12.2021 з`явилися представники скаржника та представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліттрансбуд", представники інших учасників справи не з`явились.

Учасники провадження у даній справі про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином направленням на адреси місцезнаходження учасників справи копій відповідної ухвали суду.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

В той же час за положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дняпісля їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись з відповідною ухвалою Північного апеляційного господарського суду, дізнавшись про дату, місце та час судового засідання у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку за можливе здійснювати розгляд скарги без участі певних представників учасників справи, що не з`явилися у судове засідання, так як вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В судовому засіданні 08.12.2021 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліттрансбуд" було усно заявлено клопотання про недопуск в судове засідання представника скаржника Бойко М.М., яке мотивоване тим, що підпис Василюка Р.Я. на договорі про надання правової допомоги від 20.12.2019 викликає сумніви в дійсності, оскільки Василюк Р.Я. не перебував під час укладення відповідного договору на території України.

Колегія суддів заслухала доводи представника боржника щодо вищевказаного клопотання, пояснення представника скаржника Бойко М.М. та прийшла до висновку про відмову в задоволенні клопотання про недопуск в судове засідання як неналежного представника скаржника Бойко М.М. Так, представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліттрансбуд" не надано доказів на підтвердження своїх доводів. Договір про надання правової допомоги від 20.12.2019 є чинним, доказів його оскарження в судовому порядку суду не надано, одже, цей договір є правомірним в силу ст. 204 ЦК України. Тому суд не має підстав недопуску адвоката Бойко М.М. в судове засідання, як представника скаржника за ордером від 08.12.2021 №574143, виданим на підставі вказаного договору.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги та залишення без змін оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Оскаржувана ухвала переглядається судом апеляційної інстанції виключно і у межах вимог та доводів апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням єдиного учасника ТОВ «Моноліттрансбуд» від 16.08.2019 №3/19 (Компанія "АБЯТ ДЖЕНЕРАЛ ТРЕЙДІНГ ФЗЕ" (ABYAT GENERAL TRADING FZE) вирішено у зв`язку із відсутністю джерел для погашення кредиторської заборгованості ТОВ «Станиславська торгова компанія» у розмірі 4 476 458,99 грн, ТОВ «Пакко Холдинг» у розмірі 5 875 468,67 грн, ТОВ «Трансмагістраль» у розмірі 9163, 49 грн, а також у зв`язку із тим, що задоволення вимог одного із вищенаведених кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань ТОВ «Моноліттрансбуд» в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» звернутися до господарського суду м. Києва із заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ «Моноліттрансбуд» та уповноважити директора ТОВ «Моноліттрансбуд» Русина Ю.Ю., здійснити всі необхідні дії, пов`язані з виконанням обов`язку щодо звернення до господарського суду міста Києва з заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ «Моноліттрансбуд», та подати до суду заяву і інші документи, передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.09.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Монолітрансбуд" за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліттрансбуд" про порушення справи про своє банкрутство у зв`язку з виявленням в ході ліквідаційної процедури кредиторської заборгованості, активи для погашення якої відсутні.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням загальних зборів, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсними рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліттрансбуд" від 16.08.2019 №3/19 мотивуючи це тим, що він є єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліттрансбуд", він не приймав участі у загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліттрансбуд", які відбулися 16.08.2019, а також не був запрошений на них. Крім того позивач просить скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані із зміною в установчих документах ТОВ Моноліттрансбуд», реєстраційний запис №0082299 від 31.07.2019, зазначаючи, що ця вимога має похідний характер від корпоративного спору і залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту шляхом скасування запису в ЄДР за правилами господарського судочинства незалежно від обмеження позовних вимог лише оскарженням реєстрації. Скаржник зазначає, що його право та інтерес є порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей та вимагає їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення і захист його порушених прав та інтересів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 по справі №910/7674/18. Суд вказав, що правочин, на підставі якого до Компанії "АБЯТ ДЖЕНЕРАЛ ТРЕЙДІНГ ФЗЕ" (ABYAT GENERAL TRADING FZE) перейшли корпоративні права ТОВ "Моноліттрансбуд" у судовому порядку недійсним не визнавався та не оспорюється ніким, а отже, є чинним. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про скасування державної реєстрації, без визнання недійсними правочинів на підставі, яких вона проведена, не є належним способом захисту порушених прав.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; документ про сплату адміністративного збору; акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю. Справжність підписів на такому акті засвідчується нотаріально. У випадку, якщо відповідно до статуту товариства вимагається згода інших учасників на вихід з товариства, подається така згода, справжність підписів на якій засвідчується нотаріально.

З моменту державної реєстрації частки у статутному капіталі товариства за набувачем до нього переходить володіння часткою, набувач набуває статусу учасника товариства, що надає йому можливість реалізовувати права з частки, оскільки відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Тобто відомості Єдиного державного реєстру виконують функцію оголошення прав на частку невизначеному колу третіх осіб (правова позиція постанов Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №906/1336/19, від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13). З цього ж моменту до набувача частки у статутному капіталі товариства переходить право власності на частку за договором, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, момент набуття права на частку у статутному капіталі (права власності) та момент набуття права з частки (права участі в господарському товаристві) різняться та можуть не збігатися у часі. Укладення правочину з відчуження частки у статутному капіталі є правовою підставою набуття права на частку (права власності на частку), а тому момент набуття права на частку може визначатися умовами такого правочину. Разом з тим моментом переходу корпоративних прав з частки у статутному капіталі, яка була передана іншій особі, є юридичний факт реєстрації в державному реєстрі зміни складу учасників за актом приймання-передачі, наданим однією із сторін.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з 31.07.2019 та станом на дату прийняття оскаржуваної ухвали єдиним учасником ТОВ "Моноліттрансбуд" є Компанія "АБЯТ ДЖЕНЕРАЛ ТРЕЙДІНГ ФЗЕ" (ABYAT GENERAL TRADING FZE) на підставі правочину, за яким до Компанії "АБЯТ ДЖЕНЕРАЛ ТРЕЙДІНГ ФЗЕ" (ABYAT GENERAL TRADING FZE) перейшли корпоративні права ТОВ "Моноліттрансбуд". Юридичний факт реєстрації в державному реєстрі зміни складу учасників свідчить про перехід корпоративних прав з частки (100%) у статутному капіталі ТОВ "Моноліттрансбуд" (права участі у господарському товаристві) до Компанії "АБЯТ ДЖЕНЕРАЛ ТРЕЙДІНГ ФЗЕ" із прийняттям постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 по справі №910/7674/18, вирішено питання прав скаржника на частку у статутному капіталі ТОВ "Моноліттрансбуд" (права власності), але не доведено наявність у скаржника корпоративних прав з частки у статутному капіталі ТОВ "Моноліттрансбуд", у тому числі прав на даний позов.

З огляду на викладене вище суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до даних державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР, позивач не має прав з частки (права участі у господарському товаристві) у статутному капіталі Товариства, оскільки такий статус набула Компанія "АБЯТ ДЖЕНЕРАЛ ТРЕЙДІНГ ФЗЕ" (ABYAT GENERAL TRADING FZE) на підставі правочину, щодо якого суд застосовує призумпцію правомірності, передбачену ст.204 ЦК України.

Тобто суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у скаржника права на позов про скасування рішення загальних зборів учасників ТОВ "Моноліттрансбуд" від 16.08.2019 №3/19.

Колегія суддів звертає увагу, що правочин, за яким до Компанії "АБЯТ ДЖЕНЕРАЛ ТРЕЙДІНГ ФЗЕ" (ABYAT GENERAL TRADING FZE) перейшли корпоративні права ТОВ "Моноліттрансбуд" у судовому порядку недійсним не визнавався та не оскаржувався ніким, а отже, є чинним, правомірним в силу ст. 204 ЦК України.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги про скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, реєстраційний запис №0082299, вчинений 31.07.2019, без визнання недійсними правочинів, на підставі яких вона проведена, не є належним способом захисту порушених прав позивача.

Доводи скаржника не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції у даній справі - без змін.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 10.08.2021 у справі №910/11768/19 (910/6116/20) - залишити без змін.

Матеріали справи №910/11768/19 (910/6116/20) направити до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст виготовлено 14.12.2021.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

Л.Л. Гарник