ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 справа № 910/17777/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітокс Транс»

про стягнення 152340,00 грн.

за участю представників:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітокс Транс» про стягнення 152340,00 грн. штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 матеріали справи № 910/17777/20 передано за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Петрашко М.М.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.10.2021р. справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 16.11.2021.

Ухвалою суду від 16.11.2021, занесеною до протоколу судового засідання від 16.11.2021р., розгляд справи відкладено до 07.12.2021.

Сторони явку представників в судове засідання 07.12.2021р. не забезпечили.

Слід зазначити, що явка учасників справи в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних заперечень щодо заявлених вимог не подав.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив таке.

07.05.2020р. відповідно до залізничної накладної № 34660852, зі станції Радулино «Південно - Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» на станцію Сартана Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» було відправлено вагон № 66897869 з вантажем - пакети з легковагових сталевих відходів та лома (навалом).

Відповідно до вказаної накладної, відправником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітокс Транс» ().

У пункті 24 накладної № 34660852, відправником визначено масу вантажу, яка становить 60500 кг. Маса вантажу визначена без участі представників залізниці, завантаження проводилося силами та засобами вантажовідправника, що підтверджується відповідними відмітками у графах 24, 26, 28 перевізного документу.

На станції Волноваха Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», на підставі акту загальної форми № 33311 від 12.05.2020р. проведено відчеплення вагону № 66897869 для контрольного зважування, дано оперативне повідомлення від 12.05.2020р. (№ 735).

В результаті переважування вантажу виявлено різницю у масі вантажу з недостачею 4350 кг., про що складено акт загальної форми № 463 від 12.05.2020р. та внесено запис про зважування вагону в книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах. За результатами переважування дано оперативне повідомлення від 12.05.2020 (№ 751).

За результатами комісійного зважування складено комерційний акт № 486202/129/173 від 12.05.2020р., в якому також зафіксовано розбіжність фактичної маси вантажу із зазначеною у накладній масою. Зокрема зазначено, що у вагоні № 66897869 фактично встановлено: брутто 78350 кг, тара 22200 кг, нетто 56150 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 4350 кг.

З посиланням на пункти 118, 122 Статуту залізниць України (далі Статут), за неправильно зазначену в залізничній накладній масу вантажу, позивач нарахував відповідачеві штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення а саме: провізна плата по накладній № 34660852 за вагон №66897869 складає 30468,00 грн., штраф складає: 30468,00 грн. х 5= 152340,00 грн.

У зв`язку з викладеними обставинами позивач з вернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача зазначеного розміру штрафу.

Відповідач проти позову не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Згідно з статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

У відповідності до частини 1 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з частиною 1 статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (частина 5 статті 307 Господарського кодексу України).

Таким чином, наявна у матеріалах справи залізнична накладна № 34660852 від 07.05.2020р. свідчить про укладення між позивачем та відповідачем договору перевезення вантажу.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" Законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативно-правові акти, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Стаття 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 визначає, що статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

В статті 5 Статуту зазначено, що на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: Правила перевезення вантажів (далі - Правила); Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача (стаття 6 Статуту та пункт 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №.

Згідно з статтею 37 Статуту під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

У відповідності до пункту 2.1 Правил оформлення перевізних документів, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, зокрема, в номері графи накладної 24 відправник вказує масу вантажу, визначену відправником. У разі пред`явлення вантажу до перевезення навалом, насипом або наливом у графу 20 «Найменування вантажу» вноситься відмітка «навалом», «насипом» або «наливом».

Згідно із статтею 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до статті 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах (стаття 129 Статуту).

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 № 334.

Відповідно до пункту 2 Правил складання актів, комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності маси вантажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Факт неправильного зазначення у залізничній накладній № 34660852 маси вантажу зафіксовано відповідним актом загальної форми від 12.05.2020р. № 463 та комерційним актом від 12.05.2020р. № 486202/129/173.

Статтею 105 Статуту передбачено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Згідно з статтею 118 Статуту за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до статті 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітокс Транс» як вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній та беручи до уваги те, що невідповідність маси вантажу у вагоні № 66897869 відомостям зазначеним у залізничній накладній № 34660852 зафіксовано залізницею актом загальної форми від 12.05.2020 № 463 та комерційним актом від 12.05.2020 № 486202/129/173, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Згідно з відомостями, вказаними у залізничній накладній № 34660852, провізна плата за вагон № 66897869 становить 30468,00 грн, відповідно п`ятикратний розмір провізної плати складає 152340,00 грн.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про правомірність нарахування позивачем штрафу в сумі 152340,00 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

За подання позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2285,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3119152 від 12.10.2020р.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України суд прийшов до висновку витрати по сплаті судового збору в розмірі 2285,10 грн. покласти на відповідача, оскільки позов у даній справі слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 239, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітокс Транс» (79060, Львівська область, місто Львів, вулиця Наукова, будинок 7-Б, ідентифікаційний код 41470265) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок 22, ідентифікаційний код 40150216) штраф за невірно зазначену масу вантажу в розмірі 152340,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2285,10 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 13.12.2021р.

Суддя Петрашко М.М.