ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1394/21
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Ярош А.І.

суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М..

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Облтрансбуд»

на рішення Господарського суду Одеської області від 02 вересня 2021 року

у справі № 916/1394/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД»

до Комунального підприємства «Облтрансбуд»

про стягнення 212432,32 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального підприємства Облтрансбуд, в якій, з врахуванням усунень недоліків позовної заяви (а.с.78-81, т.1), просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 212432,32 грн.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки електричної енергії від 03.02.2020 №97/20-Ел в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості поставленої позивачем електроенергії.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 02 вересня 2021 року у справі №916/1394/21 (суддя Бездоля Д.О.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства "Облтрансбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД" основний борг в сумі 183180 грн 94 коп, пеню в сумі 11656 грн 14 коп, 3% річних в сумі 2452 грн 16 коп, інфляційні нарахування в сумі 3851 грн 12 коп, судовий збір в сумі 3017 грн 11 коп та витрати на правничу допомогу в сумі 3787 грн 38 коп. В іншій частині позову відмовлено.

При винесенні рішення суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вартості спожитої електричної електроенергії у грудні 2020 року, в розмірі 72473,17 грн, відмовивши у стягненні донарахованої останнім вартості електроенергії в розмірі 11317,54 грн на підставі акту від 31.12.2020 №5250 з огляду на відсутність доказів отримання цього акту відповідачем. Також судом встановлено заборгованість відповідача за спожиту електроенергію у січні 2021 у розмірі 110707,77 грн.

Крім того, судом здійснено власний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, за результатами якого було встановлено, що за зобов`язаннями грудня 2020 року вірними сумами є: пеня 5059,22 грн; 3% річних 1078,16 грн; інфляційні нарахування 1969,10 грн. При здійснені розрахунку спірних сум за зобов`язаннями січня 2021 року судом було встановлено, що їх розмір є дещо більшим, ніж заявлено позивачем, а тому враховуючи положення ч.2 ст.237 ГПК України, позов в цій частині слід задовольнити в межах позовних вимог позивача: пеня 6596,92 грн; 3% річних 1374,00 грн; інфляційні нарахування 1882,02 грн. Також судом здійснено пропорційний розподіл судових витрат позивача.

Комунальне підприємство «Облтрансбуд» з вказаним рішенням не погодилось та звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати частково рішення Господарського суду Одеської області від 02.09.2021 року у справі № 916/1394/21 у частині накладення стягнення на КП «ОБЛТРАНСБУД» загальною сумою 207 944,85 грн. та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву комунального підприємства «ОБЛТРАНСБУД» задовольнити, стягнути з ТОВ «СЕРВЮ ГРУПП ЛТД» сплату судового збору.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що комунальне підприємство «Облтрансбуд» є балансоутримувачем нежитлових будівель та споруд, які розташовані за адресою м. Одеса, вул. Успенська, 4. Власником будівель та споруд є Одеська обласна рада в oco6i Управління обласної ради з майнових відносин.

КП «ОБЛТРАНСБУД» систематично повідомляло ТОВ «СЕРВІС ГРУПП ЛТД» про необхідність припинення постачання електричної енергії у paзi вичерпання об`ємів зазначених у договорі та додатковій угоді № 8.

Так, листами № вих. 299 від 30.06.2020 р., № вих. 300 від 30.06.2020 р., № вих. 16 від 13.01.2021 р., № вих. 19 від 13.01.2021 р., № вих. № 80 від 19.02.2021 р., які отримані стороною, комунальне підприємство повідомляло та просило, що у випадку вичерпання договірних об`ємів споживання електричної енергії за договором №97/20ЕЛ від 03.02.2020 р. - припинити постачання електричної енергії понад обсяг визначений сторонами договору.

На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував вищезазначені обставини, що мають значення для вирішення справи, КП «ОБЛТРАНСБУД» звертався до ТОВ «СЕРВІС ГРУПП ЛТД» та АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» щодо недопущення постачання електричної енергії понад договірні обсяги.

Станом на 13.01.2021 року об`єми вказані у додатковій угоді №8 були використані та КП «ОБЛТРАНСБУД» звернулось до ТОВ «СЕРВІС ГРУПП ЛТД» із вимогою негайно припинити постачання електричної енергії.

Позивач проігнорував звернення відповідача та зловживаючи своїм становищем на ринку електричної енергії, скориставшись вигідними для себе обставинами, а саме: а) відсутність у відповідача можливості відключати електроустановки від електроживлення; б) наявністю в будівлях третіх oci6, які фактично спожили увесь договірний обсяг електричної енергії, - продовжив за умовчуванням фактичне, понад договірне, постачання електричної енергії за адресою м. Одеса, вул. Успенська,4.

Постачальник електричної енергії був обізнаний та усвідомлював ту обставину, що відповідач, з одного боку є суб`єктом господарювання, а з іншого - особою, яка належить до комунальної форми власності та фінансується з бюджету Одеської обласної ради. Відповідно, фінансова складова господарської діяльності відповідача перебуває у повній залежності вій джерела фінансування. Саме таку специфіку сторони врахували i передбачили в договорі №97/20ЕЛ від 03.02.2020 року ліміт обсягу постачання електричної енергії, а також можливість його зменшення, але в ніякому разі - збільшення обсягу.

Після цього, 15.02.2021 року до КП «ОБЛТРАНСБУД» надійшов акт прийому-передачі електричної енергії № 135 на суму, що перевищує суму договору та додаткової угоди № 8 на 110707,77 грн., тому КП «ОБЛТРАНСБУД» зауважує, що немає нi фактичної, нi юридичної підстави для оплати даного акту у повному обсязі. Акт було підписано iз зауваженням: «сплатити договірний обсяг споживання», про що також був проінформований Постачальник ТОВ «СЕРВ1С ГРУПП ЛТД» (вих.№ 80 від 19.02.2021 року)

Окрім того, судом першої інстанції не враховано, що відповідач не є фактичним споживачем електричної енергії за адресою м. Одеса, вул. Успенська,4. У червні 2016 року ці приміщення було зайнято внутрішньо-переміщеними особами. Відповідно до листа Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси від 16.12.2019 року № 88193-710 за адресою м.Одеса, вул. Успенська, 4 обліковується понад 90 oci6.

КП «Облтрансбуд» зауважує, що фактично приміщеннями не користується i в експлуатації у підприємства ці приміщення не перебувають. Комунальне підприємство не уповноважено здійснювати будь-який контроль за життєдіяльністю внутрішньо переміщених oci6, які фактично там проживають та не уповноважено виступати у якості колективного споживача. Фактичним споживачем всього обсягу електричної енергії за договором №97/20ЕЛ від 03.02.2020 р. є треті особи, які у будівлях проживають та особи які зареєстровані за зазначеною адресою.

Одеське районне управління поліції № 1 ГУ Національної поліції в Одеській області своїм листом від 06.04.2021 р. № 60.2-2766, повідомило комунальне підприємство, про встановлення факту проживання та реєстрації третіх осіб.

Комунальне підприємство оплатило договірний обсяг постачання електричної енергії (договір №97/20ЕЛ від 03.02.2020 р.) всього на суму - 810678,83 грн.

Договором про постачання електричної енергії споживачу № 97/20-ЕЛ від 03.02.2020 р. визначено, що обсяг поставки може бути зменшено, в залежності від реальної потреби та фінансової спроможності комунального підприємства (абз. 5 п. 2.2.). Відповідач фінансується з обласного бюджету Одеської обласної ради, сторони Договору підкреслили залежність статусу замовника від головних розпорядників бюджетних коштів. Також, п. 2.3. договору, сторони передбачили зменшення обсягів закупівлі залежно від реального фінансування видатків комунального підприємства.

У відповідності до останнього абзацу п. 5.13 договору, сторони домовились, що після прийняття споживачем комерційних пропозицій постачальника внесення змін до них можливе лише за згодою сторін або в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідач наголошує на тій обставині, що свою згоду на постачання електричної енергії позивачем понад обсяг встановлений договором, а саме комерційною пропозицію погодженою сторонами додатковою угодою № 6 від 17.11.2020 р. - не надавав.

Окрім того, комунальне підприємство неодноразово зверталося до позивача про недопущення постачання електричної енергії понад договірний обсяг, посилається на абз.2 п 3.2.15, пп. 8 п 5.1.2, абз.1 пп.2 п 7.5.Правил № 312, абз. 1 пп. 2 п. 11.5.2. Кодексу систем розподілу затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310.

До апеляційної скарги додані, зокрема, копії: Статуту КП «Облтрансбуд», договору №97/20ЕЛ від 03.02.2020 року із додатками, копії листів № вих. 299 від 30.06.2020 р, № вих. 300 від 30.06.2020 р., № вих.16 від 13.01.2021 р., № вих.19 від 13.01.2021 р., № вих. 80 від 19.02.2021 р ; копії платіжних доручень №24 від 26.02.2021 р. на суму 74718,83 грн.; №202 від 21.12.2020 р. на суму 105475,29 грн.; №197 від 10.12.2020 р. на суму 113 058,16 грн., №177 від 09.11.2020 р. на суму 46430,64 грн.; № 149 від 08.10.2010 р. на суму 27881,04 грн., № 138 від 09.09.2020 р. на суму 26217.34 грн.; № 112 від 10.08.2020 р. на суму 23970,40 грн., №82 від 13.07.2020 р. на суму 27460,55 грн; № 56 від 26.06.2020 р. на суму 54761,33 грн., №44 від 03.06.2020 р. на суму 97 205,45 грн.: №27 від 23.04.2020 р. на суму 79 605,07 грн, №16 від 03.04.2020 р. на суму 133 894,73 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 року відкрито апеляційне провадження по справі №916/1394/21 за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Облтрансбуд» на рішення Господарського суду Одеської області від 02 вересня 2021 року. постановлено розгляд справи №916/1394/21 здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено іншим учасникам справи згідно з нормами ст. 263 Господарського процесуального кодексу України строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами його направлення учасникам справи).

22.11.2021 року до суду надійшли пояснення ТОВ «Сервіс Групп ЛТД» по справі, в яких позивач наголошує на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, зауважує, що не отримував листи від відповідача про припинення постачання електроенергії, а отримавши такий же лист оператором системи розподілу постачання електроенергії було припинено 27.01.2021 року. До отримання інформації про фактичне споживання електричної енергії у січні 2021 року від постачальника послуг комерційного обліку, яку отримано у лютому 2021 року, позивач фактично був позбавлений можливості встановити який обсяг електроенергії був спожитий відповідачем. На думку позивача, відповідач не був позбавлений можливості самостійно припинити споживання шляхом відключення автоматичних вимикачів власних струмоприймачів, та повинен був самостійно контролювати власне споживання електричної енергії, тому відповідальність за перевищення обсягів споживання має покладатися виключно на нього.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 ГПК України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як зазначено вище, до апеляційної скарги додані, зокрема, копії: Статуту КП «Облтрансбуд», договору №97/20ЕЛ від 03.02.2020 року із додатками, копії листів № вих. 299 від 30.06.2020 р, № вих. 300 від 30.06.2020 р., № вих.16 від 13.01.2021 р., № вих.19 від 13.01.2021 р., № вих. 80 від 19.02.2021 р ; копії платіжних доручень №24 від 26.02.2021 р. на суму 74718,83 грн.; №202 від 21.12.2020 р. на суму 105475,29 грн.; №197 від 10.12.2020 р. на суму 113 058,16 грн., №177 від 09.11.2020 р. на суму 46430,64 грн.; № 149 від 08.10.2010 р. на суму 27881,04 грн., № 138 від 09.09.2020 р. на суму 26217.34 грн.; № 112 від 10.08.2020 р. на суму 23970,40 грн., №82 від 13.07.2020 р. на суму 27460,55 грн; № 56 від 26.06.2020 р. на суму 54761,33 грн., №44 від 03.06.2020 р. на суму 97 205,45 грн.: №27 від 23.04.2020 р. на суму 79 605,07 грн, №16 від 03.04.2020 р. на суму 133 894,73 грн.

Судова колегія зазначає, що апелянтом надано деякі докази, які вже наявні в матеріалах справи - договір №97/20ЕЛ від 03.02.2020 року із додатками, копії листів № вих. 299 від 30.06.2020 р, № вих. 300 від 30.06.2020 р., № вих.16 від 13.01.2021 р., № вих.19 від 13.01.2021 р., № вих. 80 від 19.02.2021 р., платіжні доручення про сплату вартості електричної енергії.

Однак, долучені до апеляційної скарги листи № вих. 299 від 30.06.2020 р, № вих. 300 від 30.06.2020 р., № вих.16 від 13.01.2021 р., № вих. 80 від 19.02.2021 р. містять на звороті докази направлення їх адресатам (копії квитанцій, поштових повідомлень), чого не було надано в суді першої інстанції. При цьому, жодного обґрунтування неможливості подання вказаних доказів під час розгляду справи в суді першої інстанції апелянтом не надано.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 74 та ч. 1 ст. 73 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до приписів ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст.74 ГПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Частина 4 статті 269 ГПК України містить обмеження суду апеляційної інстанції щодо прийняття доказів на стадії апеляційного перегляду, пов`язуючи таке право суду з обов`язком учасника справи довести винятковість випадку, який має бути підтверджено доказами неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, судова колегія зауважує, що апеляційний суд позбавлений можливості приймати та надавати оцінку додатковим доказам, які не були надані в суді першої інстанції, без обґрунтування причин неможливості їх подання при розгляді справи судом першої інстанції. Крім того, відсутні підстави для залучення до матеріалів справи доказів, які вже там містяться.

Дослідивши обставини та матеріали справи, відповідність викладених у оскаржуваній ухвалі суду висновків обставинам справи і доказам, перевіривши додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, судова колегія доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.2020 між Комунальним підприємством Облтрансбуд (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Сервіс Групп ЛТД (постачальник) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №96/20-ЕЛ з додатками (а.с.13-24, т.1), яким встановлено порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії на об`єкті відповідача, за адресою: вул. Маразліївська, 34-а, м. Одеса, 65014. Згідно з п.3.1. договору початком постачання електричної енергії споживачу є 01.02.2020. Відповідно до п.5.2. договору загальна вартість цього договору становить 549999,00 грн, у тому числі ПДВ 91666,50 грн.

Як було встановлено судом, та вбачається з позовної заяви, правовідносини за договором №96/20-ЕЛ не є спірними у даній справі, у відповідача відсутня заборгованість за цим договором та, навпаки, існує переплата у розмірі 1296,04 грн, що підтверджується підписаним між сторонами актом звірки (а.с.25, т.1).

Як вбачається із розрахунку спірної у цій справі заборгованості (а.с.81, т.1), переплату за договором від 03.02.2020 №96/20-ЕЛ у розмірі 1296,04 грн. позивач в односторонньому порядку зарахував в рахунок часткового погашення спірної у цій справі заборгованості, однак, враховуючи, що матеріали справи не містять заяви позивача, адресованої відповідачу згідно з ст. 601 ЦК України щодо здійснення такого зарахування, судом правомірно не враховано переплату в рахунок заборгованості за договором від 03.02.2021 №97/20-ЕЛ.

03.02.2020 року між Комунальним підприємством Облтрансбуд (далі споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Сервіс Групп ДТД (далі постачальник) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №97/20-ЕЛ (а.с.27-35, т.1), (спірний договір), яким встановлено порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії.

Відповідно до п.2.1 договору, за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п.2.3 договору місячний обсяг фактичного споживання електричної енергії споживачем у відповідний період не повинен перевищувати замовлений обсяг електричної енергії. Допускається відхилення фактичного споживання обсягу електричної енергії протягом відповідного періоду в розмірі +/- 10% від замовленого обсягу електричної енергії (додаток №3 відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії). Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків замовника.

За змістом п.п.3.1., 3.2., 3.3 договору початком постачання електричної енергії споживачу є 01.02.2020. Споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ та умов цього договору. Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.

Відповідно до п.п.5.1., 5.2 договору споживач розраховується з постачальником за постачання електричної енергії за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Спосіб визначення ціни (тарифу) постачання електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Загальна вартість цього договору 735960,00 грн, в тому числі ПДВ 122660,00 грн.

Згідно з п.п.5.5., 5.7 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 30 (тридцяти) календарних днів після закінчення розрахункового періоду. Оплата вартості обсягу спожитої електричної енергії проводиться за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Пунктом 5.8. договору передбачено, що враховуючи абз.18 ч.1 ст.6 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», постачальник не має права здійснювати заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу. У разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товарів, щодо яких є прострочення, за кожен день прострочення. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.

Відповідно до п.5.10. споживач здійснює плату за послуги з розподілу електричної енергії або через постачальника або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу з розподілу електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору. Споживач може змінити спосіб оплати через діючого постачальника на оплату напряму оператору системи за послугу з розподілу електричної енергії шляхом вибору відповідної комерційної пропозиції постачальника. При укладенні цього договору постачальник інформує споживача про можливість оплати послуги з розподілу напряму оператору системи та надає відповідні роз`яснення. Постачальник зобов`язаний при виставленні рахунку за електричну енергію споживачу окремо вказувати плату за послугу з розподілу електричної енергії.

Згідно з п.5.12. договору, порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії на певну дату чи протягом відповідного періоду визначається відповідно до комерційної пропозиції, обраної споживачем.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що споживач зобов`язується, зокрема: забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору; раціонально використовувати електричну енергію, обережно поводитись з електричними пристроями та використовувати отриману електричну енергію виключно для власного споживання та не допускати несанкціонованого споживання електричної енергії; безперешкодно допускати на свою територію, у свої житлові, виробничі, господарські та підсобні приміщення, де розташовані вузли обліку електричної енергії, засоби вимірювальної техніки тощо, представників постачальника після пред`явлення ними службових посвідчень для звіряння показів щодо фактично спожитої електричної енергії; виконувати інші обов`язки, покладені на споживача чинним законодавством та/або цим договором.

Згідно з п.7.1. договору постачальник має право, зокрема: отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію; безперешкодного доступу до розрахункових засобів вимірювальної техніки споживача для перевірки показів щодо фактичного використаних споживачем обсягів електричної енергії.

Відповідно до п.12.1. договору він укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач та набирає чинності з 01.02.2020.

За змістом п.12.6. договору усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому договорі адресами сторін.

Пунктом 12.08. договору передбачено, що згідно з ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» дія договору постачання електричної енергії може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2021 року, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі.

Додатком №1 договору (а.с.38-39, т.1) є підписана відповідачем заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, в якій зазначено, зокрема, персоніфіковані дані споживача, в тому числі: адреса об`єкта вул. Успенська, 4, м. Одеса; ЕІС-код як суб`єкта ринку електричної енергії, присвоєний відповідним системним оператором 62Z244.

Додатком №2 до договору (а.с.36, т.1) погоджено комерційну пропозицію, яка містить, зокрема, такі умови: ціна електричної енергії, з урахуванням вартості тарифу на передачу в розмірі, що є встановлений НКРЕКП на той день, в який фактично завантажено остаточну пропозицію учасника 1,8399 грн (п.1.); загальний обсяг постачання електричної енергії 400000,00 кВт./год. (п.2.); спосіб оплати: безготівкова шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника із спеціальним режимом використання (п.3); термін надання акту за спожиту електричну енергію та строк його оплати: термін надання акту за спожиту електричну енергію протягом 5 календарних днів після завершення місяця споживання; строк оплати 30 календарних днів з дня отримання акта, термін може бути продовжений у залежності від бюджетного фінансування (п.4); визначення способу оплати послуг з розподілу електричної енергії: напряму з оператором системи розподілу (п.5); термін дії договору та умови його пролонгації: договір діє з дати його укладення до 31.12.2020, дата початку постачання електричної енергії зазначається в заяві-приєднання, що є додатком до договору, дія договору про закупівлю може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

27.02.2020 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору, якою комерційну пропозицію викладено в новій редакції (а.с.40-41, т.1), зокрема: п.1. ціна електричної енергії, з урахуванням вартості тарифу на передачу в розмірі, що є встановлений НКРЕКП на той день, в який фактично завантажено остаточну пропозицію учасника 1,886532 грн; п.2. загальний обсяг постачання електричної енергії 390112,65115 кВт./год.

31.03.2020 між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до договору, якою комерційну пропозицію викладено в новій редакції (а.с.42-43, т.1), зокрема: п.1. ціна електричної енергії, з урахуванням вартості тарифу на передачу в розмірі, що є встановлений НКРЕКП на той день, в який фактично завантажено остаточну пропозицію учасника 2,075 грн; п.2. загальний обсяг постачання електричної енергії 361125,937349 кВт./год., сума договору 735960,00 грн з ПДВ.

Додатковою угодою від 31.03.2020 №3 (а.с.44, т.1) сторонами викладено в новій редакції реквізити споживача.

24.07.2020 між сторонами було укладено додаткову угоду №4 до договору, якою комерційну пропозицію викладено в новій редакції (а.с.45-46, т.1), зокрема: п.1. ціна електричної енергії, з урахуванням вартості тарифу на передачу в розмірі, що є встановлений НКРЕКП на той день, в який фактично завантажено остаточну пропозицію учасника 2,176796 грн; п.2. загальний обсяг постачання електричної енергії 355048,84 кВт./год., сума договору 735960,00 грн з ПДВ.

28.09.2020 між сторонами було укладено додаткову угоду №5 до договору, якою комерційну пропозицію викладено в новій редакції (а.с.47-48, т.1), зокрема: п.1. ціна електричної енергії, з урахуванням вартості тарифу на передачу в розмірі, що є встановлений НКРЕКП на той день, в який фактично завантажено остаточну пропозицію учасника 2,36 грн; п.2. загальний обсяг постачання електричної енергії 344490,93 кВт./год., сума договору 735960,00 грн з ПДВ.

17.11.2020 між сторонами було укладено додаткову угоду №6 до договору, якою комерційну пропозицію викладено в новій редакції (а.с.49-51, т.1), зокрема: п.1. ціна електричної енергії, з урахуванням вартості тарифу на передачу в розмірі, що є встановлений НКРЕКП на той день, в який фактично завантажено остаточну пропозицію учасника 2,447036 грн; п.2. загальний обсяг постачання електричної енергії за період з лютого 2020 по грудень 2020 включно 341926,5144084 кВт./год., сума договору 735960,00 грн з ПДВ.

Додатковою угодою від 17.12.2020 №7 (а.с.52, т.1) сторони погодили доповнити розділ ХІІ договору пунктом 12.1.1. наступного змісту: дія цього договору продовжується на строк до 28.02.2021, достатній для проведення процедури закупівлі в 2021 році в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у договорі.

Додатковою угодою від 05.01.2021 №8 (а.с.53, т.1) сторони погодили доповнити розділ ХІІ договору пунктом 12.1.1. наступного змісту: дія цього договору продовжується на строк до 28.02.2021, достатній для проведення процедури закупівлі в 2021 році в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у договорі, а саме 883152,00 грн (735960,00 грн. + 147192,00 (20%)). Водночас, як вбачається зі змісту цієї додаткової угоди, продовживши строк дії договору до 28.02.2021 та збільшивши суму договору сторонами не було погоджено обсягу постачання електричної енергії на січень-лютий 2021 року.

Додатковою угодою від 15.02.2021 №9 сторонами викладено в новій редакції реквізити споживача (а.с.54, т.1).

Комунальне підприємство «Облтрансбуд» є балансоутримувачем нежитлових будівель та споруд, які розташовані за адресою м.Одеса, вул. Успенська, 4. Власником будівель та споруд є Одеська обласна рада в oco6i Управління обласної ради з майнових відносин.

На виконання умов спірного договору, за період лютий-листопад 2020 року включно позивачем було поставлено відповідачу електроенергію на загальну суму 610 484,71 грн, що підтверджується підписаними між сторонами актами прийому-передачі (а.с.108-117, т.1).

В свою чергу, за спожиту у вказаному періоді електричну енергію відповідач кошти в повному обсязі сплатив, що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями (а.с.122-129, т. 1). Обставина постачання електричної енергії та обставина здійснення оплати вартості електричної енергії, спожитої відповідачем за період лютий-листопад 2020 року включно, не є спірними у цій справі.

Крім того, 17.12.2020 між сторонами було підписано акт прийому-передачі електричної енергії №5250 (а.с.118, т.1), яким останні погодили планове споживання електроенергії в грудні 2020 року в обсязі 43,103284 тис.кВт., вартістю 105 475,29 грн.

Далі, 31.12.2020 між сторонами було підписано акт прийому-передачі електричної енергії №5250 (а.с.55, 119, т.1), яким останні погодили, що у грудні 2020 року позивач передав, а відповідач прийняв електричну енергію в обсязі 72,720000 тис.кВт., вартістю 177 948,46 грн. Будь-яких зауважень та застережень щодо вартості чи обсягу електроенергії підписаний між сторонами акт не містить.

Водночас, враховуючи отримані від оператора системи розподілу відомості щодо споживання електроенергії по об`єктах відповідача (а.с.58, т.1), позивачем було встановлено, що у грудні 2020 року відповідачем на об`єкті, за адресою: вул. Успенська, 4, м. Одеса, було спожито електричну енергію в обсязі 77,345 тис.кВт., у зв`язку з чим позивачем було сформовано та підписано зі свого боку акт прийому-передачі електричної енергії від 31.12.2020 №5250 на суму 11317,54 грн (а.с.56, т.1).

Вказаний акт з боку відповідача не підписаний, доказів направлення цього акту позивачем та отримання його відповідачем матеріали справи не містять.

Як встановлено судом, за спожиту у грудні 2020 року електричну енергію відповідачем було проведено оплату на суму 105475,29 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 21.12.2020 №202 (а.с.122, т.1). На підтвердження здійснення відповідачем іншої оплати за грудень 2020 року матеріали справи доказів не містять.

Звертаючись до господарського суду з позовом до відповідача, позивачем по грудню 2020 року, з врахуванням вищевказаних актів та здійсненої відповідачем оплати, нараховано та заявлено до стягнення борг в сумі 83791,71 грн.

Водночас, окрім основного боргу позивач за прострочення оплати вартості електричної енергії, поставленої відповідачу у грудні 2020 року, нарахував та заявив до стягнення 3% річних в сумі 1253,00 грн, пеню в сумі 5847,00 грн, інфляційні нарахування в сумі 2276,00 грн. Розрахунок 3% та пені позивачем здійснено за період з 31.01.2021 по 01.08.2021, а інфляційних нарахувань за період лютий-березень 2021 року.

Крім цього, 31.01.2021 між сторонами було підписано акт прийому-передачі електричної енергії №135 (а.с.57, т.1), яким останні погодили, що у січні 2021 року позивач передав, а відповідач прийняв електричну енергію в обсязі 75,776000 тис.кВт., вартістю 185426,60 грн. Вказаний акт містить застереження відповідача лише щодо «сплатити відповідно до умов і обсягів договору».

Будь-яких зауважень щодо невірності зазначення фактичних обсягів споживання відповідачем електроенергії у січні 2021 року вказаний акт не містить, при цьому відповідно до наданої оператором системи розподілу - АТ ДТЕК «Одеські електромережі» інформації від 06.05.2021 №101/29/03-2529 (а.с.58, т.1), обсяг розподіленої електричної енергії КП «Облтрансбуд» у січні 2021 року по коду ЕІС 62Z244 склав 75776 кВт*год.

В матеріалах справи наявний також ідентичний за змістом акт прийому-передачі електричної енергії №135, але датований 16.02.2021 (а.с.120, т.1). З пояснень позивача вбачається, що фактично обсяги та вартість спожитої відповідачем у січні 2021 року електричної енергії сторонами було погоджено шляхом підписання акту 31.01.2021, а додаткове підписання акту 16.02.2021 обумовлено тим, що оплата здійснюється за бюджетні кошти, а законодавством визначені обмеження щодо строку пред`явлення відповідних документів до казначейської служби.

Відповідач за спожиту електроенергію у січні 2021 року розрахувався частково та сплатив на користь позивача кошти у розмірі 74718,83 грн, що підтверджується наявним у справі платіжним дорученням від 26.02.2021 №24 (а.с.121, т.1).

За цих обставин, позивачем по січню 2021 року, з врахуванням вищевказаного акту та здійсненої відповідачем оплати, нараховано та заявлено до стягнення борг в сумі 110707,77 грн.

Водночас, окрім основного боргу позивач за прострочення оплати вартості електричної енергії, поставленої відповідачу у січні 2021, нарахував та заявив до стягнення 3% річних в сумі 1374,00 грн, пеню в сумі 6596,92 грн, інфляційні нарахування в сумі 1882,02 грн. Розрахунок 3% та пені позивачем здійснено за період з 03.03.2021 по 01.08.2021, а інфляційних нарахувань за період березень 2021 року.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості з оплати вартості поставленої позивачем та отриманої відповідачем у грудні 2020 року та січні 2021 року електроенергії на об`єкті відповідача, що знаходиться за адресою: вул. Успенська, 4, м. Одеса на суму 213 102,53 грн.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з ч. 1-2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно до п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за №312 (далі ПРРЕЕ), укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Електропостачальники зобов`язані повідомляти оператора системи розподілу (передачі) про укладення та припинення договору із споживачем в установленому цими Правилами порядку. При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил.

Відповідно до п.3.1.1. ПРРЕЕ постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.

За змістом п.п.3.1.7., 3.1.8., 3.1.9. ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції. Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

За умовами п.4.3. ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Відповідно до п.4.7. ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

Згідно з п.4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Позиція апелянта полягає в тому, що після вичерпання обсягів постачання електричної енергії, узгодженої додатковою угодою №8 до договору, позивач безпідставно продовжив постачати електроенергію на об`єкт, незважаючи на численні листи з проханням позивача при використанні всього обсягу електричної енергії за договором від 03.02.2020 №97/20ЕП припинити її фактичне постачання та повідомити про це відповідний підрозділ АТ «Одесаобленерго».

В підтвердження своєї позиції відповідач послався на те, що листами № вих. 299 від 30.06.2020 р., № вих. 300 від 30.06.2020 р., № вих. 16 від 13.01.2021 р., № вих. 19 від 13.01.2021 р., № вих. № 80 від 19.02.2021 р., комунальне підприємство повідомляло та просило, що у випадку вичерпання договірних об`ємів споживання електричної енергії за договором №97/20ЕЛ від 03.02.2020 р. - припинити постачання електричної енергії понад обсяг визначений сторонами договору.

Колегією суддів досліджено вказані листи, та встановлено, що доказів направлення вказаних листів № вих. 299 від 30.06.2020 р., № вих. 16 від 13.01.2021 р., № вих. № 80 від 19.02.2021 р. до ТОВ «Сервіс груп ЛТД» матеріали справи не містять. Апелянтом додано до апеляційної скарги копії вказаних листів з доказами їх направлення адресатам, однак як зазначено вище, з огляду на відсутність обґрунтування неможливості подання відповідних доказів в суді першої інстанції, колегія суддів позбавлена можливості дослідити їх в процесі апеляційного перегляду відповідно до ст.269 ГПК України.

Лист № вих. 19 від 13.01.2021 р. адресований АТ «ДТЕК Одеські електромережі», лист № вих. 300 від 30.06.2020 р. адресований АТ «Одесаобленерго», які не є безпосереднім постачальником за спірним договором.

При цьому, судом встановлено, що після звернення відповідача з листом від 13.01.2021 №19 до АТ «ДТЕК Одеські електромережі», який було отримано оператором системи розподілу 27.01.2021, постачання електроенергії відповідачу за договором від 03.02.2021 №97/20ЕЛ було припинено.

Відповідно до п/п5.2.1. п.5.2. ПРРЕЕ електропостачальник має право, зокрема, на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів; звертатися до оператора системи щодо відключення (обмеження) електроживлення споживача у випадках, визначених цими Правилами, крім випадків постачання вразливим споживачам, визначених Кабінетом Міністрів України.

За умовами п/п 5.5.5. п.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору.

Згідно з п/п 5.5.13. п.5.5. ПРРЕЕ непобутовий споживач, крім обов`язків та відповідальності, визначених пунктами 5.5.5 - 5.5.12 цієї глави, зобов`язаний, зокрема, раціонально використовувати електричну енергію, не допускати марнотратного (неефективного) використання електричної енергії.

Відповідно до п.7.5. ПРРЕЕ припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється:

1) оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі: відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади); недопущення уповноважених представників оператора системи до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача; заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи; несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи); невиконання припису представника відповідного органу виконавчої влади; закінчення терміну дії, розірвання або неукладення договору між споживачем та оператором системи; закінчення терміну дії договору між споживачем та постачальником "останньої надії" (за умови неукладення споживачем договору з іншим електропостачальником); порушення споживачем під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року N 209 (далі - Правила охорони електричних мереж);

2) електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі: заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником; недопущення уповноважених представників електропостачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача.

Відповідно до п.п.11.5.1. Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 310 (далі Кодекс) послуги з розподілу електричної енергії надаються Користувачу безперервно, крім випадків, передбачених договором про надання послуг з розподілу електричної енергії та цим Кодексом.

Згідно з п.11.5.2. Кодексу випадки припинення розподілу електричної енергії, зокрема, 1) за заявою Користувача: припинення (тимчасове або остаточне) експлуатації електроустановки; продаж/передача прав власності/користування на об`єкт Користувача; інші тимчасові причини припинення електропостачання (виконання будівельних, аварійно-відновлювальних робіт тощо); 2) за зверненням електропостачальника: припинення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії) у випадках, визначених Правилами роздрібного ринку електричної енергії; 3) за ініціативою ОСР: закінчення строку дії / розірвання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії; несплата та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії; виявлення несанкціонованого відбору електричної енергії Користувачем або втручання в роботу засобів обліку електричної енергії або елементів системи розподілу; наявність заборгованості за несанкціонований відбір електричної енергії; несанкціоноване відновлення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії); невиконання вимог припису уповноваженого представника органу виконавчої влади, на який покладено відповідні обов`язки згідно із законодавством України, щодо усунення незадовільного технічного стану електроустановок Користувачів, який загрожує аварією, пожежею та/або створює загрозу життю обслуговуючого персоналу, населенню та навколишньому середовищу; недопущення до електроустановок Користувача, пристроїв релейного захисту, автоматики та зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів обліку електричної енергії уповноважених посадових осіб органів виконавчої влади та/або ОСР, на яких покладено відповідні обов`язки згідно із законодавством України та/або договором; порушення Користувачем Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року N 209 (далі - Правила охорони електричних мереж), під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж унаслідок незабезпечення збереження електричних мереж, створення неналежних умов експлуатації зазначених електричних мереж, створення умов, наслідком яких можуть стати нещасні випадки від впливу електричного струму. Відключенню підлягають електроустановки та струмоприймачі Користувача, для електрозабезпечення яких використовуються електричні мережі, щодо яких Користувачем порушуються Правила охорони електричних мереж; проведення планових ремонтів електроустановок та електричних мереж системи розподілу; проведення системних випробувань; у разі несплати споживачем заборгованості за договором про постачання електричної енергії або договором про користування електричною енергією, правонаступником за якими є ОСР; у разі несвоєчасної сплати замовником остаточного розрахунку відповідно до умов договору про приєднання (для випадків зміни технічних параметрів); 4) за ініціативою адміністратора комерційного обліку: невиконання обґрунтованих вимог щодо приведення засобів розрахункового обліку до вимог щодо технічного стану, передбачених Кодексом комерційного обліку; 5) за форс-мажорних обставин, у тому числі: застосування графіків та протиаварійних систем зниження електроспоживання з метою запобігання порушенню режиму роботи ОЕС України; аварійні перерви електропостачання.

Суд першої інстанції правомірно зазначив, що відповідно до ПРРЕЕ саме на відповідача покладений обов`язок припинити власне електроспоживання відповідно до договору, за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію, між цим, матеріали справи не місять належних доказів, які б підтвердили доводи відповідача щодо відсутності у нього такої можливості, а також щодо відсутності у відповідача доступу до об`єкту постачання та доступу до засобу обліку.

Відповідно до пунктів 2.3.13., 2.3.14. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку.

Отже, до отримання інформації про фактичне споживання електричної енергії у січні 2021 року від постачальника послуг комерційного обліку, яку отримано у лютому 2021 року, позивач фактично був позбавлений можливості встановити - який обсяг електричної енергії спожитий відповідачем.

Враховуючи, що апелянт повинен був самостійно контролювати власне споживання електричної енергії, відповідальність за перевищення обсягів споживання має покладатися на нього.

З огляду на викладене, доводи апелянта про обов`язок позивача припинити постачання електричної енергії після вичерпання узгоджених обсягів постачання електроенергії відхиляються судовою колегією.

Частиною 1 статті 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, як встановлено судом, 17.12.2020 між сторонами був підписаний акт прийому-передачі електричної енергії №5250, яким сторони погодили планове постачання електроенергії у грудні 2020 на суму 105475,29 грн. Далі, 31.12.2020 сторони без будь-яких зауважень підписали акт №5250, яким погодили, що позивач передав, а відповідач прийняв у грудні 2020 електроенергію, вартість якої становить 177 948,46 грн.

Приймаючи до уваги наявність в матеріалах справи підписаного між сторонами 31.12.2020 акту, відсутність заперечень відповідача щодо зазначених в акті фактичних обсягів спожитої електричної електроенергії у грудні 2020 року, які також підтверджуються даними оператору системи розподілу, а також те, що відповідач за отриману електроенергію у грудні 2020 року розрахувався частково, сплативши кошти в розмірі 105475,29 грн, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем за спожиту електроенергію у вказаному періоді в розмірі 72473,17 грн.

При цьому, судом правомірно вказано про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача донарахованої останнім вартості електроенергії в розмірі 11317,54 грн на підставі акту від 31.12.2020 №5250 (а.с.56, т.1), оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання цього акту відповідачем.

Також 31.01.2021 між сторонами був підписаний акт прийому-передачі електричної енергії №135, яким сторони підтвердили, що у січні 2021 позивачем було передано, а відповідачем прийнято фактичні обсяги електроенергії в обсязі 75,776 тис.кВт.год., вартістю 185426,60 грн., відповідач за отриману електроенергію у січні 2021 розрахувався частково, сплативши кошти в розмірі 74718,83 грн, отже за актом за січень у відповідача рахується заборгованість за спожиту електроенергію у вказаному періоді в розмірі 110707,77 грн.

Колегія суддів зауважує, що зазначення КП «Облтрансбуд» в акті застереження «сплатити відповідно до угоди та обсягів договору» не звільняє відповідача від обов`язку сплатити вартість фактично спожитого обсягу електроенергії, дані акту відповідають фактичним обсягам спожитої відповідачем електричної енергії у січні 2021 року, що підтверджується даними оператора системи розподілу. Таке застереження неможливо розцінити як заперечення проти оплати за споживання фактичних обсягів спожитої електроенергії.

З урахуванням викладеного, дослідивши фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 03.02.2020 №97/20-ЕЛ за поставлену електроенергію у грудні 2020 та січні 2021 в загальному розмірі 183 180,94 грн (72473,17 + 110707,77 грн.).

Дослідивши доводи КП «Облтрансбуд» про те, що відповідач не є фактичним споживачем електричної енергії за адресою м. Одеса, вул. Успенська,4, у червні 2016 року ці приміщення було зайнято внутрішньо-переміщеними особами, КП «Облтрансбуд» фактично приміщеннями не користується i в експлуатації у підприємства ці приміщення не перебувають, фактичним споживачем всього обсягу електричної енергії за договором №97/20ЕЛ від 03.02.2020 р. є треті особи, колегія суддів зауважує, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості з відповідача як споживача за договором від 03.02.2020 №97/20-ЕЛ.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Оскільки між позивачем та відповідачем укладено договір від 03.02.2020 №97/20-ЕЛ без зауважень, узгоджено усі умови договору на свій власний розсуд, у тому числі і включено об`єкт за адресою м. Одеса, вул. Успенська, 4, визначивши споживачем КП «Облтрансбуд», колегія суддів не вбачає підстав для звільнення відповідача від своїх зобов`язань за договором та покладення обов`язку з оплати за договором на третіх осіб.

Аргументи скаржника про те, що КП «Облтрансбуд» належить до комунальної форми власності та фінансується з бюджету Одеської обласної ради, фінансова складова господарської діяльності відповідача перебуває у повній залежності від джерела фінансування, колегія суддів не приймає, оскільки відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст.42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Договором №97/20-Ел не встановлено залежності оплати вартості послуг з електропостачання від фактичного фінансування комунального підприємства з бюджету.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005р. у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004р. у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з розрахунком нарахувань пені, 3% річних, інфляційних втрат, здійсненим судом першої інстанції, враховуючи відсутність контррозрахунку скаржника. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позов в цій частині слід задовольнити в межах позовних вимог позивача: пеня 6596,92 грн; 3% річних 1374,00 грн; інфляційні нарахування 1882,02 грн.

Будь-яких порушень процесуальних норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, або неправильного застосування норм матеріального права при розгляді апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції виявлено не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене рішення залишенню без змін.

За таких обставин, враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч. 4 ст. 269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Комунального підприємства «Облтрансбуд» залишається без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 02 вересня 2021 року у справі № 916/1394/21 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з апеляційним переглядом підлягають віднесенню на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, ст. 276, 282-285 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Облтрансбуд» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 02 вересня 2021 року у справі №916/1394/21 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М. Принцевська