ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Справа № 918/753/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Коломис В.В. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Олійник Т.М.

за участю представників сторін:

позивача: Терещенко О.М., адвоката, ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія ВК №1034084 від 03.12.2021

відповідача: Паски В.В., представника за довіреністю №1 від 11.01.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення Господарського суду Рівненської області, ухваленого 05.10.21р. суддею Торчинюком В.Г. о 11:51 у м.Рівному, повний текст складено 11.10.21р. та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області, ухваленого 19.10.21р. суддею Торчинюком В.Г. о 12:10 у м.Рівному, повний текст складено 20.10.21р. у справі № 918/753/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединий-Буд"

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

про визнання протиправним та скасування наказу від 09 квітня 2021 року № 239

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лебединий-Буд" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській області, в якому просить суд визнати протиправним (незаконним) та скасувати Наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 09 квітня 2021 року № 239 "Про відмову у погодженні на здійснення невід`ємних поліпшень", а також зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях внести до бази даних інформаційно - пошукової підсистеми Фонду державного майна України "Етап - Оренда" інформацію про зміст внесених ТОВ "Лебединий-Буд" невід`ємних поліпшень, витрат на поліпшення та джерело їх фінансування.

Рішенням Господарського суду Рівненської області позов задоволено. Визнано протиправним (незаконним) та скасовано Наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 09.04.2021 №239 "Про відмову у погодженні на здійснення невід`ємних поліпшень". Зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях внести до бази даних інформаційно-пошукової підсистеми Фонду державного майна України "Етап - Оренда" інформацію про зміст внесених ТОВ "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" невід`ємних поліпшень, витрат на поліпшення та джерело їх фінансування. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

В обґрунтування рішення суд з посиланням на ст.ст. 2, 21 Закону України «Про оренду державного і комунального майна», Закон України «Про Фонд державного майна», Положення «Про Регіональне відділення ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях, затвердженого Наказом ФДМУ від 22.04.2019 №402, рішення Європейського суду з прав людини, постанови Верховного Суду від 14.01.2020 у справі №910/15058/18, ст. 16 ЦК України, ст. 19 Конституції України, абз. 3 ч. 2 прикінцевих та перехідних положень "Про оренду державного та комунального майна" № 157-ІХ від 03.10.2019, ч. 6 ст. 283, ст. 284 Господарського кодексу України, вказує, що норма ч. 6 ст. 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" № 157-ІХ від 03.10.2019 яка встановлює правила, що погіршують становище орендаря, не розповсюджується на договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1661-2018 від 18.12.2018, який був укладений до набрання чинності цим Законом, а також під час строку дії відповідного договору оренди Відповідачем була надана для Позивача згода на здійснення невід`ємних поліпшень у формі листа. Відтак, оскільки Орендодавець надав згоду Позивачеві на проведення невід`ємних поліпшень орендованого ним майна і матеріалами справи підтверджено, що Позивач здійснив невід`ємні поліпшення, тому Орендодавець не має права приймати рішення про відмову у наданні такої згоди у формі наказу, яким вважати рішення про падання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень не прийнятим. Отже, вбачається, що Регіональне відділення безпідставно прийняло наказ про відмову у погодженні на здійснення невід`ємних поліпшень, яким наказав вважати рішення про надання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень не прийнятим. Крім того, суд зазначив, що Позивачем дотримана процедура вимог законодавства та умов договору оренди. Відтак, Регіональне відділення зобов`язане було у строк встановлений Порядком внести до бази даних інформаційно-пошукової підсистеми Фонду державного майна України "Етап - Оренда" інформацію про зміст поліпшепь, витрати на поліпшення та джерело їх Фінансування, оскільки згода на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, надана Відповідачем 23.04.2020 №11-02-1258 у Формі листа, а виданий Наказ Відповідача №239 та невнесення відповідачем до ІПС "Етап-Оренда" невід`ємних поліпшень порушує право Орендаря, якому до кінця липня 2021 року не було відомо про прийнятий наказ від 09.04.2021, а тому суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Не погодившись із ухваленим рішенням, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження, апеляційну скаргу задоволити, рішення Господарського суду Рівненської області від 05.10.2021 року у справі № 918/753/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Судові витрати у справі покласти на позивача.

Вважає, що оскаржене рішення підлягає скасуванню з огляду на таке.

Звертає на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: незадоволення їхнього клопотання відповідно до ст. 90 ГПК України про опитування ТОВ "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" та неправомірне виправлення описки в ухвалі суду від 08.09.2021.

Щодо неправильного застосування норм матеріального права вказує наступне.

З посиланням на ст. 58 Конституції України, п.п. 1, 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03 жовтня 2019, рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99, постанову Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 918/977/20 зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення керувався Законом України "Про оренду державного та комунального майна" № 2269-ХІІ, який втратив чинність та не розповсюджував свою дію на правовідносини, які склалися між сторонами, а також дійшов помилкового висновку щодо погіршення становища орендаря Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ, що стало наслідком невірного застосування норм матеріального права та прийняття хибного рішення.

Також, з посиланням на Положення про регіональне відділення ФДМУ, затверджене наказом ФДМУ від 15.05.2012 №678, Порядок надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, затверджений наказом Фонду державного майна України 25 травня 2018 року № 686, докази наявні в матеріалах справи, Закон України «Про Фонд державного майна України», Закон України «Про оренду державного та комунального майна», зауважує, що позивач не надав доказів звернення до орендодавця у порядку передбаченому частиною 4 статті 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ, зокрема в матеріалах справи відсутні докази щодо: розрахунків орендарів, що їх прогнозовані витрати на ремонт об`єкта оренди, (за виключенням витрат на виконання ремонтних робіт, що були зараховані згідно з частиною другою цієї статті), становитимуть не менш як 25 відсотків ринкової вартості об`єкта оренди, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна станом на будь-яку дату поточного року; висновків будівельної експертизи, що підтверджують розрахунки орендарів стосовно прогнозованих витрат на ремонт об`єкта оренди; підтвердження ринкової вартості об`єкта оренди, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна станом на будь-яку дату поточного року.

Отже, на переконання скаржника, позивач дійшов до хибного висновку щодо виконання ним обов`язкових заходів, що обумовлюють надання згоди на невід`ємні поліпшення, що є правовою підставою для "законних очікувань" орендаря. Позивачем не було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу. А тому немає підстав і для виникнення "правомірного очікування".

Звертає увагу, що Регіональне відділення помилково надало згоду на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна, проте після встановлення вказаних невідповідностей видало наказ № 239 від 09.04.2021 наступного змісту «Вважати рішення про надання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень не прийнятим». На переконання скаржника, оскільки вказаний наказ не порушує законні права та інтереси позивача (в силу вимог закону позивач не може отримати згоду на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна), а тому в суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях залишити без задоволення. Рішення господарського суду Рівненської області від 05.10.2021р у справі №918/753/21 залишити без змін.

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 19.10.2021 у справі №918/753/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп - судових витрат на професійну правничу допомогу. Відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн.

Так, суд з посиланням на ст. ст. 123, 126, 244 ГПК України, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, докази наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись із винесеним додатковим рішенням Регіональне відділення Фонду державного майна, звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 19.10.2021 року у справі № 918/753/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про стягнення судових витрат відмовити. Судові витрати у справі покласти на ТОВ Лебединий - Буд.

В обґрунтування скарги з посиланням на ст.ст. 126, 129 ГПК України, постанови Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 927/26/18, від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17, від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, постанову ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, вказує, що позивач не надав суду доказів об`єму виконаних робіт їх складу, розміру та вартості, також не надав інформації щодо порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру), що ставить під сумнів дійсну домовленість сторін щодо розміру адвокатського гонорару, при цьому суд першої інстанції вірно зазначив, що справа розглядалась, як малозначна у порядку спрощеного позовного провадження та при подачі позову були відсутні складні арифметичні розрахунки.

Таким чином Регіональне відділення вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо часткового задоволення заяви, так як повинен був відмовити у її задоволені у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 19 жовтня 2021 року у справі № 918/753/21 залишити без задоволення. Додаткове рішення Господарського суду Рівненської області 19 жовтня 2021 року у справі № 918/753/21 залишити без змін.

В судове засідання 07.12.2021 з`явилися представники сторін.

Представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційних скаргах та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить апеляційні скарги задоволити, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача заперечила проти задоволення апеляційних скарг з підстав викладених у відзивах та надала пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні та додатковому рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржених рішень, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

18.12.2018 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області (надалі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНИЙ - БУД" (надалі - Орендар), було укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1661 (а.с. 17 - 19), предметом якого є нерухоме майно: вбудовані приміщення, № 14, 15, 16, площею 33.7 кв.м. та коридор № 1, площею 14.58 кв.м., реєстраційний помер 21085555.328.АААБДЛ831, розміщене за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Князя Романа, 9 та перебуває на балансі Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області (надалі - Балансоутримувач).

Матеріалами справи стверджено факт приймання-передачі майна в оренду від відповідача для позивача, зокрема Актом приймання-передавання майна від 18.12.2018 року (а.с. 20).

10.09.2019 року між Орендодавцем та Орендарем було укладено Договір про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1661-2018 від 18.12.2018 року яким внесено зміни до пунктів 2.2 та 10.7, зокрема зазначено що майно залишається у власності держави, а також що поліпшення не компенсуються, крім випадків приватизації майна (а.с. 22).

26.12.2019 року між Орендодавцем та Орендарем було укладено Договір про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1661-2018 від 18.12.2018 року, яким внесено зміни до пункту 1.1. Договору, зокрема Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно: вбудовані приміщення, №14, 15, 16, площею 33,7 кв.м. та коридор №1, площею 14.58 кв.м., реєстровий номер 21085555.328.АААБДЛ83 І (далі - Майно), розміщене за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Князя Романа, 9, що перебуває на балансі Рівненського міжрайонного управління водного господарства (надалі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 30 вересня 2018 року і становить 342 790 (триста сорок дві тисячі сімсот дев`яносто) грн., без ПДВ. (а.с. 23),

10.03.2020 року між Орендодавцем та Орендарем було укладено Договір про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1661-2018 від 18.12.2018 року, яким внесено зміни до пункту 1.1. Договору, зокрема Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно: вбудовані приміщення. №14, 15, 16, площею 33,7 кв.м. та коридор №1, площею 14.58 кв.м., реєстровий номер 21085555.328.АААБДЛ831 (надалі - Майно), розміщене за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Князя Романа, 9, що перебуває на балансі Південного міжрайонного управління водного господарства (надалі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 30 вересня 2018 року і становить 342 790 (триста сорок дві тисячі сімсот дев`яносто) грн., без ПДВ. (а.с. 24).

Згідно п. 1.2. Договору майно передається в оренду з метою розміщення офісу.

У відповідності до п. 10.1. Договору договір укладено строком на два роки одинадцять місяців, що діє з 18 грудня 2018 року до 18 листопада 2021 року включно.

Згідно пункту 5.4. Договору передбачено, що Орендар зобов`язаний забезпечувати збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, тримати Майно в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, підтримувати орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду. З врахуванням нормального фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки.

Відповідно до пункту 4.4. Договору визначено, що для отримання згоди Орендодавця на здійснення поліпшень Орендар звертається до Орендодавця згідно з Порядком надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 25.05.2018 року № 686, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 червня 2018 року за №711/32163.

У відповідності до пункту 5.7. Договору встановлено, що Орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати за власний рахунок поточний ремонт орендованого Майна. Ця умова Договору не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень орендованого Майна і не тягне за собою зобов`язання Орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень. У разі, якщо Орендар подає заяву на погодження Орендодавцем здійснення невід`ємних поліпшень орендованого Майна, він зобов`язаний надати експертний висновок на проектно-кошторисну документацію на здійснення невід`ємних поліпшень.

Пунктом 7.2. Договору на Орендодавця покладений обов`язок не вчиняти дій, які б перешкоджали Орендарю користуватися орендованим Майном на умовах цього Договору.

Вищезазначений договір із відповідними змінами та доповненнями підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток останніх.

Вбачається, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" на дату, подачі заяви про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень керувалося пунктом 4.4. Договору та Порядком надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, який затверджений наказом Фонду державного майна України 25 травня 2018 року № 686 (надалі - Порядок).

Згідно із п. 2 порядку процедура надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна включає такі етапи: подання заяви і пакета документів орендарем; розгляд заяви і документації орендаря; прийняття відповідного рішення.

Відповідно до п. 3 Порядку, для розгляду питання про надання згоди орендарю на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна орендар подає заяву і такі документи: опис передбачуваних поліпшень і кошторис витрат на їх проведення; інформацію про доцільність здійснення поліпшень орендованого майна: приписи органів пожежного нагляду, охорони праці (за їх наявності): довідку балансоутримувача про вартість об`єкта оренди згідно з даними бухгалтерського обліку на початок поточного року; завірену копію проектно-кошторисної документації, якщо інше не встановлено договором оренди; звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень.

З матеріалів справи вбачається, що Листом від 21.12.2019 року №21-12/2019 щодо доцільності здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна Державне агентство водних ресурсів України зазначило, що вважає за доцільне підтримати пропозицію орендаря щодо здійснення невід`ємних поліпшень (проведення капітального ремонту) орендованого державного майна (а.с. 25).

Крім того, на підставі п. 3 Порядку Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" звернулося до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях з проханням надати згоду на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна - вбудовані приміщення № 14, 15, 16, площею 33,7 кв.м, та коридор №1, площею 14,58 кв.м., розміщене за адресою: м. Рівне, вул. Князя Романа, 9.

Матеріалами справи стверджено, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на засіданні комісії по розгляду питань про надання згоди орендарю на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, було розглянуто заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" та пакет відповідних документів.

Зокрема, Листом від 23.04.2020 року № 11-02-1258 щодо надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях надало згоду на проведення невід`ємних поліпшень (капітального ремонту - заміна існуючих віконних та дверних блоків, ремонт опорядження) вбудованих приміщень № 14, 15, 16, площею 33,7 кв.м. та коридору № 1, площею 14,58 кв.м. за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Князя Романа, 9 (а.с. 26).

Судом встановлено, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях надало згоду на здійснення невід`ємних поліпшень 23 квітня 2020 року.

09.07.2021 року ТОВ "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" повідомило Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про завершення виконання робіт зі здійснення невід`ємних поліпшень, а також надіслало копії підписаних актів приймання виконаних робіт (а.с. 27 - 33).

З матеріалів справи вбачається, 27.07.2021 року адвокатом Адвокатського бюро "Терещенко і партнери" Король В.В. було подано до Відповідача адвокатський запит стосовно надання належним чином засвідчених копій документів, а саме: Наказу Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях від 09 квітня 2021 року "Про відмову у погодженні на здійснення невід`ємних поліпшень", яким дозвіл на здійснення невід`ємних поліпшень вважається не прийнятим по об`єкту державної власності - вбудовані приміщення № 14, 15, 16, площею 33,7 кв.м. та коридор №1, площею 14,58 кв.м., розташовані, за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Князя Романа, 9, що перебуває на балансі Південного міжрайонного управління водного господарства. Листа від 29.04.2021 №11-02-1406 з доказами направлення його для Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" (а.с. 36 - 39).

Судом з`ясовано, що листом про прийняте рішення щодо відмови у погодженні клопотання про здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна від 29.04.2021 року № 11-02-1406 Відповідач повідомив Позивача, що наказом регіонального відділення від 09.04.2021 року № 239 прийнято рішення щодо відмови у наданні згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна Позивача, керуючись вимогами частини 6 статті 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 158 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2020 року № 483 (а.с. 43).

У відповідності до Наказу від 09.04.2021 року №239 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях: вирішило, що рішення про надання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень є не прийнятим по об`єкту державної власності - вбудовані приміщення № 14, 15, 16, площею 33,7 кв.м. та коридор № 1, площею 14,58 кв.м, розміщене за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Князя Романа, 9, що перебуває на балансі Південного міжрайонного управління водного господарства.

Вказані вище обставини і стали підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов`язковим для виконання кожної із сторін.

Як убачається із матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного ними договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1661 від 18.12.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Нормами ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України встановлено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Аналогічна норма закріплена також у ч. 1 ст. 759 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Оскільки предметом спору є майно, що належить до державної власності, застосуванню підлягають також положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який регулював майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" закріплено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Цивільним кодексом України врегульовано загальні положення про найм (оренду), зокрема встановлено, що: право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (частина перша статті 761 Цивільного кодексу України); договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина перша статті 763 Цивільного кодексу України); якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (частина перша статті 763 Цивільного кодексу України).

Подібні за змістом правові приписи містяться і в Законі України "Про оренду державного та комунального майна", де зазначено, що договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору (частина перша статті 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Питання здійснення невід`ємних поліпшень регулюються Порядком надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, який затверджений наказом Фонду державного майна України 25 травня 2018 року № 686

Згідно із п. 2 Порядку надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, який затверджений наказом Фонду державного майна України 25 травня 2018 року № 686 процедура надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна включає такі етапи: подання заяви і пакета документів орендарем; розгляд заяви і документації орендаря; прийняття відповідного рішення.

Відповідно до п. 3 Порядку надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, який затверджений наказом Фонду державного майна України 25 травня 2018 року № 686 для розгляду питання про надання згоди орендарю на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна орендар подає заяву і такі документи: опис передбачуваних поліпшень і кошторис витрат на їх проведення; інформацію про доцільність здійснення поліпшень орендованого майна: приписи органів пожежного нагляду, охорони праці (за їх наявності): довідку балансоутримувача про вартість об`єкта оренди згідно з даними бухгалтерського обліку на початок поточного року; завірену копію проектно-кошторисної документації, якщо інше не встановлено договором оренди; звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень.

Як зазначалося вище, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" звернулося до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях з проханням надати згоду на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна - вбудовані приміщення № 14, 15, 16, площею 33,7 кв.м, та коридор №1, площею 14,58 кв.м., розміщене за адресою: м. Рівне, вул. Князя Романа, 9.

Листом від 23.04.2020 № 11-02-1258 щодо надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях надало згоду на проведення невід`ємних поліпшень (капітального ремонту - заміна існуючих віконних та дверних блоків, ремонт опорядження) вбудованих приміщень № 14, 15, 16, площею 33,7 кв.м. та коридору № 1, площею 14,58 кв.м. за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Князя Романа, 9, отже Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях надало згоду на здійснення невід`ємних поліпшень 23 квітня 2020 року.

У відповідності до Наказу від 09.04.2021 №239 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях: вирішило, що рішення про надання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень є не прийнятим по об`єкту державної власності - вбудовані приміщення № 14, 15, 16, площею 33,7 кв.м. та коридор № 1, площею 14,58 кв.м, розміщене за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Князя Романа, 9, що перебуває на балансі Південного міжрайонного управління водного господарства.

09.07.2021 ТОВ "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" повідомило Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про завершення виконання робіт зі здійснення невід`ємних поліпшень, а також надіслало копії підписаних актів приймання виконаних робіт.

27.07.2021 адвокатом Адвокатського бюро "Терещенко і партнери" Король В.В. було подано до Відповідача адвокатський запит стосовно надання належним чином засвідчених копій документів, а саме: Наказу Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях від 09 квітня 2021 року "Про відмову у погодженні на здійснення невід`ємних поліпшень", яким дозвіл на здійснення невід`ємних поліпшень вважається не прийнятим по об`єкту державної власності - вбудовані приміщення № 14, 15, 16, площею 33,7 кв.м. та коридор №1, площею 14,58 кв.м., розташовані, за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Князя Романа, 9, що перебуває на балансі Південного міжрайонного управління водного господарства. Листа від 29.04.2021 №11-02-1406 з доказами направлення його для Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" (а.с. 36 - 39).

Листом про прийняте рішення щодо відмови у погодженні клопотання про здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна від 29.04.2021 № 11-02-1406 Відповідач повідомив Позивача, що наказом регіонального відділення від 09.04.2021 року № 239 прийнято рішення щодо відмови у наданні згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна Позивача, керуючись вимогами частини 6 статті 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 158 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2020 року № 483 (а.с. 43).

При цьому, матеріали справи не містять доказів отримання ТОВ "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" зазначеного вище листа та наказу Регіонального відділення від 09 квітня 2021 року № 239, надані відповідачем реєстри поштових відправлень від 29.04.2021 не дають суду змоги встановити на яку адресу здійснювалася відправка, який вміст відправленого лист та чи отримано останній уповноваженою особою позивача, оскільки належним та допустимим доказом є опис вкладення у цінний лист, квитанція про надання поштових послуг та повідомлення про вручення поштового відправлення, жодних із зазначених доказів, як підтвердження повідомлення позивача про оспорюваний наказ, відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Так, Регіональне відділення, відкликало згоду на надання невід`ємних поліпшень на підставі частини 6 статті 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03 жовтня 2019 року №157-ІХ та п. 158 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна.

Разом з тим, слід вказати, що договір оренди №1661 був укладений 18 грудня 2018 року, отже під час його укладання сторони керувалися Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року №2269-ХІІ (зі змінами та доповненнями), тобто до набрання чинності Законом України "Про оренду державного та комунального майна" № 157-ІХ від 03.10.2019.

У відповідності до ч. 6 ст. 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" підставами для прийняття рішення про відмову у погодженні клопотання орендаря про здійснення невід`ємних поліпшень є: отримання орендарем майна в оренду без проведення аукціону або конкурсу; прийняття балансоутримувачем майна рішення, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" балансоутримувач орендованого майна приймає рішення про відмову у погодженні клопотання орендаря про здійснення невід`ємних поліпшень, якщо майно перебуває у задовільному стані і не вимагає додаткових поліпшень для здійснення орендарем виду діяльності, передбаченого договором оренди, або якщо поліпшення можуть бути виконані в межах поточного ремонту.

Отже, вимогою статті 21 вищезазначеного закону передбачено виключні підстави для відмови у погодженні клопотання орендаря про здійснення невід`ємних поліпшень.

Враховуючи наведені вище норми, колегія суддів зауважує, що Законом України "Про оренду державного та комунального майна" № 2269-XІІ від 10 квітня 1992 року (зі змінами та доповненнями), чинного на момент укладання договору не передбачались обмеження та заборони щодо здійснення невід`ємних поліпшень орендарями, що уклали договори оренди без проведення конкурсу.

Крім того, ні Законом України "Про Фонд державного майна", ні Положенням "Про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, затвердженого Наказом Фонду державного майна України 22 квітня 2019 року №402 не передбачено, права після надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень приймати рішення щодо відмови у погодженні на здійснення невід`ємних поліпшень, а також права вважати рішення про надання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень не прийнятим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що зазначена відмова виходить за межі повноважень Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, доказів протилежного відповідачем, як до суду першої так і до суду апеляційної інстанції не подано.

При цьому, згідно з абз. 3 ч. 2 прикінцевих та перехідних положень "Про оренду державного та комунального майна" № 157-ІХ від 03.10.2019, Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Крім того, Закон України "Про оренду державного та комунального майна" № 157-ІХ від 03.10.2019 було введено в дію 01 лютого 2020 року. Тобто, станом на 17.03.2020 року (під час надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень Позивачу) Відповідачу достеменно було відомо про вимоги ст. 21 вищевказаного Закону в новій редакції.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 284 Господарського кодексу України визначено, що умови договору оренди зберігають свою силу на весь строк дії договору, а також у разі якщо після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря.

Тобто, з наведеного вбачається, що норма ч. 6 ст. 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" № 157-ІХ від 03.10.2019 року яка встановлює правила, що погіршують становище орендаря, не розповсюджується на договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1661-2018 від 18.12.2018 року, який був укладений до набрання чинності цим Законом, а також під час строку дії відповідного договору оренди Відповідачем була надана для Позивача згода на здійснення невід`ємних поліпшень у формі листа.

Відтак, оскільки Орендодавець надав згоду Позивачеві на проведення невід`ємних поліпшень орендованого ним майна і матеріалами справи підтверджено, що Позивач здійснив невід`ємні поліпшення, тому Орендодавець не має права приймати рішення про відмову у наданні такої згоди у формі наказу, яким вважати рішення про надання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень не прийнятим.

Згідно із нормами Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19), У цих нормах Основного Закону України втілено загальновідому формулу обмеження дискреційних повноважень органів державної влади (дозволено лише те, що прямо передбачено законом).

ЄСПЛ у своїй практиці підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беслер проти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadal.com S.r.l. проти Молдови" і "Москаль проти Польщі"). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії" і "Тошкуце та Інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії"). Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі "Москаль проти Польщі"). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки"). Іншими словами, державні, органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії"). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Гаші проти Хорватії", "Трґо проти Хорватії").

У своїй постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.01.2020 у справі № 910/15058/18 зазначив, що процедури органів державної влади та місцевого самоврядування повинні бути прозорі та зрозумілі. В іншому випадку рішення органів влади не може вважатися правомірним.

Апеляційний господарський суд наголошує, Відповідач погодив звернення позивача на проведення невід`ємних поліпшень, що є його волевиявленням, у зв`язку з чим відповідно до рішення виникли правовідносини, пов`язані із реалізацією позивачем його права на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого ним державного майна.

Відповідач, видаючи наказ про відмову у погодженні на здійснення, невід`ємних поліпшень від 09.04.2021 року №239, фактично через рік після надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень), діяв усупереч наданих йому повноважень, така відмова відбулася без належного обґрунтування та з порушенням принципу "належного урядування".

Отже, вбачається, що Регіональне відділення безпідставно прийняло наказ про відмову у погодженні на здійснення невід`ємних поліпшень, яким наказав вважати рішення про надання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень не прийнятим.

Слід зазначити, що наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 09.04.2021 № 239 порушує права Орендаря, суперечить умовам Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1661 від 18.12.2018, так і законодавству.

За вказаних обставин, вбачається, що позов в частині визнання протиправним (незаконним) та скасування наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 09.04.2021 року №239 "Про відмову у погодженні на здійснення невід`ємних поліпшень" є доведеним та підтвердженим належними та допустимими доказами, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволенням позову в цій частині.

Усе наведене вище, на переконання колегії суддів спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: незадоволення їхнього клопотання відповідно до ст. 90 ГПК України про опитування ТОВ "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" та неправомірне виправлення описки в ухвалі суду від 08.09.2021 слід вказати таке.

У відповідності до частин 1 та 3 статті 90 ГПК України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи або у додатку до неї не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - за п`ять днів до першого судового засідання.

Разом з тим, як убачається із матеріалів справи, питання стосується дотримання порядку позивачем на отримання згоди орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, в той же час матеріали справи містять лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях в якому останній зазначає - "Розглянувши звернення та пакет документів щодо надання дозволу на проведення невід`ємних поліпшень".

Отже, своїм листом №11-02-1258 від 29 квітня 2020 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях констатувало факт надання ТОВ "Лебедний-Буд" пакету документів необхідних для надання дозволу на проведення невід`ємних поліпшень.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання відповідача про опитування відповідно до статті 90 ГПК України.

Разом з тим, судом першої інстанції в ухвалі від 02.09.2021, зокрема, було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

В ухвалі від 08.09.2021 суд виправив описку допущену в ухвалі від 02.09.2021 та вказав про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Дана ухвала суду першої інстанції підлягала оскарженню окремо від рішення суду, однак оскаржена відповідачем не була, отже набрала законної сили 08.09.2021.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зауважує, що скаржник не скористався правом оскарження ухвали суду від 08.09.2021 в порядку, встановленому чинним ГПК України, а тому доводи апеляційної скарги в частині неправомірного виправлення описки в ухвалі суду від 08.09.2021 є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

Щодо вимоги про зобов`язання Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях внести до бази даних інформаційно - пошукової підсистеми Фонду державного майна України "Етап - Оренда" інформацію про зміст внесених ТОВ "Лебединий-Буд" невід`ємних поліпшень, витрат на поліпшення та джерело їх фінансування колегія суддів вказує таке.

Так, відповідно до матеріалів справи, 12.07.2021 ТОВ "Лебедний-Буд" повідомив Регіональне відділення листом від 09.07.2021 вих, № 09-07/21 про завершення виконання робіт зі здійснення невід`ємних поліпшень, а також додав копію підписаного акту приймання виконаних робіт (а.с. 27 - 35).

У відповідності до п. 9 Порядку Листом вих. № 09-08/21 від 09.08.2021 позивач звернувся до відповідача та повідомив його про те, що на об`єкті орендованого державного майна було здійснено дозволені орендарю невід`ємні поліпшення і на підтвердження вказаного було надано наступні документи: Акт приймання виконаних будівельних робіт за червень 2021 року; Платіжне доручення; Технічний експертний звіт про обстеження вбудованих приміщень №14, 15, 16 та коридор №1 та проведені будівельні роботи виконані для покращення фізичного (технічного) стану орендованого державного майна на пр-ті Князя Романа, 9 в м. Рівному станом на 29 червня 2021 року; Звіт незалежного аудитора щодо підтвердження фінансування здійснених невід`ємних поліпшень орендованого державного майна за рахунок власних коштів ТОВ "Лебединий-Буд"; Довідка орендаря №1 від 17.06.2021 про суму витрат, понесених орендарем у зв`язку із здійсненням невід`ємних поліпшень орендованого нерухомого державного майна.

Листом від 13.08.2021 №11-02-2780 Регіональне відділення повідомило Позивача, що наразі Регіональне відділення не має законних підстав для внесення до ІПС "ЕТАП-Оренда" інформації про зміст внесених ТОВ "Лебединий-Буд" невід`ємних поліпшень, витрат на поліпшення та джерело їх фінансування, оскільки наказ Регіонального відділення від 09.04.2021 №239 "Про відмову у погодженні на здійснення невід`ємних поліпшень" є чинним. В зв`язку із зазначеним повернув надані Позивачем документи.

Відповідно до п. 10 Порядку орендодавець зобов`язаний протягом 5 робочих днів після отримання інформації про здійснені поліпшення внести до бази даних інформаційно-пошукової підсистеми Фонду державного майна України "Етап - Оренда" інформацію про зміст поліпшень, витрати на поліпшення та джерело їх фінансування.

Вбачається, що законодавством не передбачено, що у разі видачі наказу, інформація про зміст поліпшень, витрати на поліпшення та джерело їх фінансування не вноситься до ІПС "Етап-Оренда", також відповідачем не зазначено на підставі яких нормативних актів, останнім не було внесено таких відомостей.

Суд констатує, зазначена інформація повинна була бути внесена до ІПС "Етап-Оренда" після надання її ТОВ "Лебединий-Буд", оскільки такі дії є обов`язком відповідача у відповідності до п. 10 Порядку.

Вбачається, Позивачем дотримана процедура вимог законодавства та умов договору оренди. Відтак, Регіональне відділення зобов`язане було у строк встановлений Порядком внести до бази даних інформаційно-пошукової підсистеми Фонду державного майна України "Етап - Оренда" інформацію про зміст поліпшень, витрати на поліпшення та джерело їх Фінансування, оскільки згода на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, надана Відповідачем 23.04.2020 року №11-02-1258 у Формі листа, а виданий Наказ Відповідача №239 та невнесення відповідачем до ІПС "Етап-Оренда" невід`ємних поліпшень порушує право Орендаря, якому до кінця липня 2021 року не було відомо про прийнятий наказ від 09.04.2021 року.

За вказаних обставин, на переконання колегії суддів, висновок суду першої інстанції про задоволення позову в частині зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, щодо внесення до бази даних інформаційно-пошукової підсистеми Фонду державного майна України "Етап - Оренда" інформацію про зміст внесених ТОВ "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" невід`ємних поліпшень, витрат на поліпшення та джерело їх фінансування є законним та обгрунтованим.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову в повному обсязі.

Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

За наведеного, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області від 05.10.2021 у справі №918/753/21 прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Щодо оскарження додаткового рішення, колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, при визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Окрім цього, суд має також враховувати: складність справи та складність виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Як убачається із матеріалів справи, факт надання позивачу професійної правничої допомоги під час розгляду даної справи підтверджується наданими документами, а саме: копією договору про надання правничої допомоги від 25 серпня 2021 року, копією Акту здачі-приймання наданих послуг від 07 жовтня 2021 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 25 серпня 2021 року, рахунком б/н від 05 жовтня 2021 року на суму 10 000 грн. 00 коп., платіжним дорученням № 26 від 06 жовтня 2021 року на суму 9 800 грн. 00 коп., платіжним дорученням № 27 від 07 жовтня 2021 року на суму 200 грн. 00 коп., копією Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 534 від 02 жовтня 2006 року, копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по Адвокатському бюро "Терещенко і партнери", копією витягу з реєстру платників єдиного податку від 12 лютого 2019 року № 302.

Отже, слід зауважити, що між Адвокатським бюро "Терещенко і партнери" (надалі адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" (надалі - клієнт) було укладено договір про надання правничої допомоги (надалі - договір) від 25 серпня 2021 року, у відповідності до пункту 1.1. Адвокатське бюро в особі адвоката Терещенко Олени Миколаївни, що діє на підставі свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю № 534 від 02 жовтня 2006 року зобов`язується надати професійну правничу (правову) допомогу Клієнту щодо оскарження Наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від09 квітня 2021 року № 239 "Про відмову у погодженні на здійснення невід`ємних поліпшень"; щодо зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях внести до бази даних інформаційно-пошукової підсистеми Фонду державного майна України "Етап-Оренда" інформацію про зміст внесених ТОВ "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" невід`ємних поліпшень, витрат на поліпшення та джерело їх фінансування.

Пунктом 4.1. ціна послуг Адвокатського бюро за даним Договором становить 10 000 грн. 00 коп., які мають бути сплачені Клієнтом протягом 15 днів з дня приймання рішення судом по справі.

Відповідно до акту здачі-приймання наданої правничої допомоги до договору, адвокатським бюро були надані клієнту послуги з представництва інтересів та послуги зі складання процесуальних документів на загальну суму 10 000 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що надані докази в їх сукупності підтверджують надання позивачу його адвокатом послуг професійної правничої допомоги при розгляді цієї справи у заявленому обсязі на загальну суму 10 000 грн.

Разом з тим, частиною 5 ст.126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання заявником вимог частини 4 вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог ч.5 ст. 126 ГПК України за наявності клопотання іншої сторони.

Так, відповідач заперечував проти покладення на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях витрат позивача на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі з підстав явної невідповідності кількості затраченого адвокатом часу для підготовки даного позову дійсній складності справи.

Здійснивши аналіз предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, значення для суспільного інтересу, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією відповідача про те, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу не відповідає складності справи, оскільки як зазначив сам позивач у позовній заяві зазначена справа є малозначимою.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, в постанові Великої Палати Верховного суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

За таких обставин, враховуючи наявність заперечень відповідача щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу; відсутність складних арифметичних розрахунків під час підготування позову; незначний обсяг доказів у справі, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду про зменшення розміру витрат позивача на правову допомогу до 8 000 грн відповідно, заява ТОВ "ЛЕБЕДИНИЙ-БУД" про винесення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача витрат позивача на правову допомогу підлягає частковому задоволенню.

Отже, колегія суддів вважає, що додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 19.10.2021 у справі №918/753/21 прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційних скарг, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.10.21р. та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 19.10.21р. у справі № 918/753/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 05.10.21р. та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 19.10.21р. у справі № 918/753/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

4. Справу №918/753/21 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "09" грудня 2021 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.