РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.11.2021Справа № 910/11994/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Сєдової О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "МХП" (08800, Київська обл., Миронівський р-н, м. Миронівка, вул. Елеваторна, буд. 1; ідентифікаційний код 25412361)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гурбон" (02132, м. Київ, вул. Зарічна, будинок 1-Б; ідентифікаційний код 42459111)

про стягнення 2 404 800, 00 грн,

Представники сторін:

від позивача: Лавренюк Л.П.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "МХП" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гурбон", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі 2 404 800, 00 грн, які було сплачено позивачем у якості авансового платежу за договором підряду в капітальному будівництві № 17122020 від 17.12.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що позивачем на виконання умов договору підряду в капітальному будівництві № 17122020 від 17.12.2020 було здійснено оплату авансового платежу згідно умов даного договору в розмірі 2 404 800, 00 грн., проте відповідачем не виконані етапи робіт за відповідним графіком, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "МХП" залишено без руху, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду достовірної інформації щодо найменування та офіційної адреси місцезнаходження відповідача станом на дату звернення до суду з даним позовом.

05.08.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача на виконання вимог ухвали суду від 27.07.2021 надійшла заява про усунення недоліків разом із уточненою позовною заявою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 15.09.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 06.10.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 відкладено підготовче засідання на 20.10.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 10.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.11.2021.

У судовому засіданні 24.11.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 24.11.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.12.2020 між Приватним акціонерним товариством "МХП" (далі - МХП) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство "Оптімабудмонтаж" (нове найменування ТОВ "Гурбон") (далі - контрагент) було укладено договір підряду в капітальному будівництві № 17122020 за умовами якого контрагент зобов`язується у встановлені строки за завданням МХП виконати будівельно-монтажні роботи, зазначені в додатках до договору, МХП прийняти та оплатити зазначені роботи.

За умовами п. 1.2. договору, додатки є його невід`ємною частиною, які визначають зобов`язання сторін та регулюють його окремі положення.

Відповідно до п. 5.1. договору контрагент приступає до виконання робіт з момент отримання від МХП проектної документації та будівельного майданчика по акту приймання-передачі, якщо інше не зазначено у Графіку виконання робіт (додаток № 4 до договору), а також зобов`язується виконати роботи у строки, передбачені договором. У разі несвоєчасного надання Контрагенту від МХП вихідних даних та будівельного майданчика для виконання робіт такі випадки фіксуються сторонами актами в установленому порядку, при цьому строк виконання робіт корегується відповідно (пропорційно) строкам затримки.

В п. 1 додатку № 2 до договору передбачено, що предметом договору є будівельно-монтажні роботи.

Порядок розрахунків визначений в п. 4 додатку № 2 до договору, за умовами якого МХП здійснює оплату робіт шляхом перерахування на поточний банківський рахунок контрагента авансового платежу в розмірі 30% від вартості замовлення протягом 10 банківських днів з дати підписання договору. Остаточний платіж в розмірі 70% від вартості виконаних робіт, вказаної у відповідному акті приймання-передачі виконаних робіт, не пізніше першого платіжного дня по закінченню строку 10 банківських днів з моменту підписання сторонами відповідного акту.

Позивач вказує, що на виконання умов договору, 15.01.2021 ним було здійснено перерахування авансового платежу в розмірі 2 404 800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 15.01.2021 та банківською випискою.

Проектна документація та будівельний майданчик були передані МХП контрагенту за актом-прийому передачі (поштове повідомлення 120).

Необхідність звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в загальному розмірі 2 404 800,00 грн виникла у зв`язку з порушенням договірних зобов`язань, а саме, невиконанням контрагентом узгоджених договором етапів робіт за відповідним Графіком.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 17122020 від 17.12.2020, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 1 статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частинами 2, 3 статті 875 Цивільного кодексу України встановлено, що договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими (ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Нормами ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно частини 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було здійснено оплату авансового платежу в розмірі 2 404 800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 15.01.2021 та банківською випискою.

Також, судом встановлено, що позивачем супровідним листом за вих. № 17/12/20 від 17.12.2020 було направлено відповідачу проектну документацію та акт-прийому передачі будівельного майданчика, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме, описом вкладення в цінний лист та фіскальним чеком (поштове повідомлення 120).

Відтак, суд вказує, що МХП було передано контрагенту проектну документацію за актом-прийому передачі будівельного майданчика.

Частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується виконання позивачем умов договору, зокрема, перерахування авансового платежу в розмірі 2 404 800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 15.01.2021 та банківською випискою.

Також, позивачем було передано контрагенту проектну документацію та будівельний майданчик за актом-прийому передачі (поштове повідомлення 120).

В той час, суд відзначає, будь яких доказів, щоб свідчили про виконання відповідачем узгоджених договором етапів робіт за відповідним графікам в матеріалах справи не міститься.

Так, згідно п. 1.8. додатку № 1 (Умови застосовані до договорів) договір може бути достроково розірваний у разі не виконання будь-якою зі сторін своїх зобов`язань за договором. У даному випадку про розірвання договору сторона письмово повідомляє іншу сторону за 15 календарних днів до дати розірвання. У будь-якому випадку дострокового припинення договору сторони не звільняються від виконання зобов`язань і

проведення розрахунків, які виникли до розірвання договору, що відповідно до пп. 1.2.1. договору № 17122020 є його невід`ємною частиною.

Сторони вправі достроково розірвати договір в односторонньому порядку у наступних випадках: анулювання ліцензії, дозволів, інших актів державних органів, зміни законодавства, які позбавляють контрагента права на виконання зобов`язань, що є предметом даного договору; порушення контрагентом умов договору, в інших випадках, передбачених діючим законодавством України, договором або додатками до нього. Сторона, яка ініціює дострокове розірвання договору направляє іншій стороні мотивовану письмову вимогу за 15 календарних днів до запланованої дати припинення договору (п. 9.8. додатку № 1 (Умови, застосовані до договорів)).

Відповідно до п. 3.1. додатку № 1 (Умови, застосовані до договорів) визначеного, що за умови дострокового припинення договору, відмови від виконання зобов`язання у випадках, передбачених законом чи договором, виявлення неякісно виконаних зобов`язань (в т.ч. скритих дефектів підтверджених документально), що призвели до появи надміру сплачених коштів на користь контрагента (далі в пункті - "борг") від імені МХП по договору,

контрагент зобов`язаний здійснити повернення боргу протягом 5 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги МХП або протягом іншого строку погодженого сторонами. У випадку неповернення боргу у встановлений даним пунктом строк борг підлягає сплаті на користь МХП з урахуванням 30 % річних, що нараховуються до моменту сплати боргу.

Як свідчать наявні в справі докази, позивач звертався з листом на адресу відповідача про добровільне розірвання договору за угодою сторін, зокрема:

- шляхом направлення його на юридичну адресу відповідача 03045, м. Київ, вул. Новопирогівська, буд. 50, поштове відправлення від 18.06.2021 № 120 за даними сайту Укрпошта https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html поштове відправлення не вручено під час доставки за письмовою відмовою адресата;

- шляхом направлення його на електронну адресу відповідача зазначену в ЄДР ЮО ФОП та ГФ 25.06.2021 об 15:00;

- шляхом направлення його на електронну адресу відповідача зазначену в договорі 02.07.2021 об 10:30.

Водночас, всі перелічені заходи залишились відповідачем без задоволення, крім того, від поштового відправлення направленого на юридичну адресу відповідач відмовився.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, суд вказує, що розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо у договорі та можуть бути узалежнені від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли права на односторонню відмову у сторони немає, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.

Суд зазначає, що між сторонами виникли правовідносини у сфері виконання підрядних робіт на підставі укладеного ними договору.

У статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

У статті 849 Цивільного кодексу України передбачено права замовника під час виконання роботи.

Так, згідно з частиною 1 зазначеної норми замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Відповідно до частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України (яку визначено як підставою позову) якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина 3 статті 849 Цивільного кодексу України).

За змістом частини 4 статті 849 цього Кодексу замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Отже, у статті 849 Цивільного кодексу України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: - підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина 2); - очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина 3); - відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина 4).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.03.2020 у справі № 910/2051/19.

Відповідно, правові наслідки відмови замовника від договору підряду на підставі статті 849 Цивільного кодексу України є різними.

Законність відмови замовника від договору підряду на підставі частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України у разі недоведення порушень умов договору підряду з боку підрядника не може буде виправдана безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі частини 4 цієї норми (постанова Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 911/1433/18).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що 05.07.2021 позивач повідомив відповідача про відмову від договору та його розірвання, поштове повідомлення 941. Від отримання поштового відправлення направленого на юридичну адресу відповідача, останній 06.07.2021 відмовився.

Таким чином, суд вказує, що з 06.07.2021 договір підряду в капітальному будівництві № 17122020 від 17.12.2020 є розірваним, а відповідно кошти в розмірі 2 404 800,00 грн., що були сплачені, як авансовий платіж - підлягають поверненню.

Відтак, вимоги позивача є обґрунтованими, документально підтвердженими та відповідно не спростовані відповідачем.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "МХП" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гурбон" (02132, м. Київ, вул. Зарічна, будинок 1-Б; ідентифікаційний код 42459111) на користь Приватного акціонерного товариства "МХП" (08800, Київська обл., Миронівський р-н, м. Миронівка, вул. Елеваторна, буд. 1; ідентифікаційний код 25412361) заборгованість в розмірі 2 404 800 (два мільйони чотириста чотири тисячі вісімсот) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 36 072 (тридцять шість тисяч сімдесят два) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 06.12.2021

Суддя Д.О. Баранов