СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Харків Справа № 922/2867/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О. , суддя Плахов О.В.

без виклику учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Дядечка Олега Володимировича (вх.№2965 Х/2)

на рішення господарського суду Харківської області від 08.09.2021 (суддя - Чистякова І.О., ухвалене в м. Харкові 08.09.2021 о 13:06 год., повний текст складено 13.09.2021),

у справі №922/2867/21

за позовом: Фізичної особи-підприємця Дядечка Олега Володимировича, смт. Слатине, Дергачівського району, Харківської області,

до: Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_1 , смт. Слатине, Дергачівського району, Харківської області,

про стягнення 98000, 00 грн

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Дядечко Олег Володимирович звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5307112 від 27.10.2018 в розмірі 98000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 10.06.2019 відбулася ДТП, а саме: водієм автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , в порушення пункту 12.1 Правил дорожнього руху, здійснено наїзд на стіну торгівельного павільйону (магазину продуктів) по вул. Б. Хмельницького, 11 в смт. Слатине Дергачівського району Харківської області.

Позивач є власником торгівельного павільйону, який розташований по вул. Б. Хмельницького, 11а в смт. Слатине Дергачівського району Харківської області.

Позивач зазначає, що внаслідок наїзду на стіну торгівельного павільйону йому було завдано матеріальні збитки в розмірі 98000, 00 грн. Вина водія автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у даній ДТП підтверджується постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 24.07.2019 у справі №619/2335/19. Розмір збитку розраховано на підставі звіту про оцінку розміру прямого збитку (матеріального збитку), заподіяного власнику тимчасової споруди по торгівлі продовольчими товарами по вул. Б. Хмельницького, 11 а в смт. Слатине Дергачівського району Харківської області від 14.06.2019, виконаного ТОВ «Аргумент- Експерт» та звіту фахівця-оцінювача з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику майна - торгівельного павільйону, розташованого за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт. Слатине, вул. Богдана Хмельницького, 11а. На момент скоєння ДТП вищезазначений автомобіль був застрахований відповідно до полісу №АМ/53/07112 обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів зі строком дії полісу до 26.10.2019, страховиком за яким є відповідач.

Зважаючи на наведене, позивач вважає, що зазначена сума збитку має бути відшкодована йому відповідачем в порядку статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.09.2021 у справі №922/2867/21 відмовлено в задоволенні позову повністю.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач під час розгляду справи не подав належних і допустимих доказів у розумінні положень ГПК України, які свідчили б про звернення позивачем до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування у строк, передбачений Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та надання останнім до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" документів, передбачених ст. 35 вказаного Закону.

Місцевий господарський суд встановив, що в обґрунтування розміру завданої шкоди позивач посилається на звіти фахівців-оцінювачів з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику майна - торгівельного павільйону, розташованого за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, с. Слатине, вул. Богдана Хмельницького, 11а, зроблених ТОВ "Аргумент - експерт" від 14.06.2019 та ФОП Барановим П.Ю. від 21.06.2019, при цьому, у вказаних звітах жодних документів, які б підтверджували право власності ФОП Дядечко О.В. на пошкоджене майно: торгівельний павільйон та торгівельне обладнання на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди експертами не вказано.

За висновком суду першої інстанції, до звіту, виконаного ФОП Барановим П.Ю. від 21.06.2019, додані рахунки на оплату торгівельного обладнання, які виставлені вже після ДТП, а саме 18.06.2019, 25.06.2019. Таким чином, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що звіти фахівців-оцінювачів від 21.06.2019 та від 14.06.2019 не є належними доказами, оскільки вони складені не у відповідності до вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів".

28.09.2021 фізична особа-підприємець Дядечко Олег Володимирович звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 08.09.2021 у справі №922/2867/21, в якій просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачем було надано докази на підтвердження наявності у нього права власності на пошкоджену внаслідок ДТП тимчасову споруду по торгівлі продовольчими товарами по вул. Б. Хмельницького, 11а в смт. Слатине Дергачівського району Харківської області. Разом з цим, позивач зазначає, що не зберіг чеків на торгівельне обладнання, що знаходилося в момент ДТП у зруйнованій тимчасовій споруді, однак, обладнання при настанні ДТП знаходилось в споруді позивача, і позивач користувався ним як власник, а тому, враховуючи презумпцію правомірності набуття права власності та відсутність оскарження іншими особами такого права власності позивача на торгівельне обладнання, вважає, що саме його торгівельному обладнанню було нанесено шкоду внаслідок ДТП.

Апелянт зазначає, що встановлений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є присічним, і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим, апелянт вважає, що у цьому Законі прямо не встановлено досудовий порядок урегулювання спору: не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

При цьому, скаржник звертає увагу на висновок, зроблений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження №13-24кс19) щодо необхідності стягнення страхового відшкодування, не зважаючи на те, що позивач не звертався до страховика із заявою про відшкодування шкоди і за таким відшкодуванням звернувся безпосередньо до суду в межах річного строку.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2021, сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Дядечка Олега Володимировича на рішення господарського суду Харківської області від 08.09.2021 у справі №922/2867/21.

Вирішено розпочати розгляд справи з 08.11.2021 без повідомлення учасників справи.

Крім того, зазначеною ухвалою встановлено учасникам справи строк до 08.11.2021 для подання відзивів на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання сторонам.

Відповідач та третя особа копії ухвали Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2021 отримали: відповідач - 28.10.2021, третя особа - 06.11.21, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення №400 та №397.

Від відповідача до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№12925), в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

Відповідач зазначає, що позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування лише через 4 місяці і 20 днів після ДТП, до якої додав лише копії паспорта, ІПН, поліса АМ/5307112. При цьому, жодних доказів звернення до відповідача з приводу огляду майна чи доказів збереження пошкодженого майна позивачем не надано.

Відповідач зазначає, що рішеннями господарського суду Харківської області від 31.08.2020 та від 04.11.2020 у справах №922/1760/20, №922/1761/20 за позовами ФОП Дядечко Л.В. та ФОП Дядечко В.М. до ТДВ СК «Альфа-Гарант» у позовах було відмовлено, оскільки позивачами не додержано процедури визначення розміру збитків.

Крім того, відповідач посилається на те, що жодних документів, які б підтверджували право власності ФОП Дядечка О.В. на пошкоджене майно на день скоєння ДТП та давали б можливість встановити наявність права на отримання страхового відшкодування, позивачем не надано.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, 10.06.2019 року близько 18:50 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Тоуоtа Саmry" реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Богдана Хмельницького №11 в смт. Слатине, Дергачівського району, Харківської області, не вибрав безпечну швидкість руху та не впорався з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого, скоїв наїзд на стіну торгівельного павільйону (магазину продуктів). Таким чином, ОСОБА_1 порушив пункт 12.1 Правил дорожнього руху.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 24.07.2019 у справі №619/2335/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, яке передбачене ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

Цивільна-правова відповідальність особи - ОСОБА_1 застрахована у відповідача за полісом №АМ/5307112 обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів від 27.10.2018, згідно з яким встановлено страхову суму (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100000,00грн на одного потерпілого та франшиза у розмірі 2000,00грн.

Зазначені вище обставини також встановлені судом в рішеннях господарського суду Харківської області у справах № 922/1760/20, № 922/1761/20.

Як вказує позивач, він є власником торгівельного павільйону - тимчасової споруди для провадження по торгівлі продовольчими товарами за адресою АДРЕСА_1 , що, на переконання останнього, підтверджується наявною в матеріалах справи актуальною схемою розміщення тимчасової споруди по торгівлі продовольчими товарами від 21.04.2015 ПП "ПЕРСПЕКТИВА - ДІ" (ліцензія серія АВ № 601842 від 23.12.2011).

Водночас, як зазначає позивач, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 було скоєно наїзд на стіну торгівельного павільйону, чим причинено матеріальні збитки позивачу.

Позивач посилається на те, що за звітом фахівця-оцінювача про оцінку прямого розміру, заподіяного власнику тимчасової споруди по торгівлі продовольчими товарами по АДРЕСА_1 від 14.06.2019, виконаним ТОВ "АРГУМЕНТ - ЕКСПЕРТ", розмір прямого збитку (матеріального збитку) від зруйнування бокової стіни торгового павільйону, пошкодження внутрішнього оздоблення торгового павільйону та пошкодження електропроводки становить 68824,80 грн.

Також, позивач зазначає, що ним було замовлено ще один звіт фахівця-оцінювача про оцінку прямого розміру заподіяного власнику тимчасової споруди по торгівлі продовольчими товарами по АДРЕСА_1 , виконаним ФОП Барановим П.Ю. станом на 21.06.2019, яким встановлено, що позивачу нанесено матеріальний збиток по пошкодженому майну торговому обладнанню на суму, що складає 64185,00 грн.

Позивач у позовній заяві також зазначає про те, що у листі №62/4297 від 27.11.2019 року відповідач визнав законність вимог щодо отримання страхового відшкодування у зв`язку із подіями ДТП (10.06.2019 року близько 18:50 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Тоyоtа Саmry" реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Богдана Хмельницького №11 в смт. Слатине, Дергачівського району, Харківської області, не вибрав безпечну швидкість руху та не впорався з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого, скоїв наїзд на стіну торгівельного павільйону (магазину продуктів) на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5307112 від 27.10.2018 року (далі "Поліс").

Крім того, позивач посилається на те, що на місце дорожньо-транспортної події виїжджав представник відповідача, тому, на думку позивача, й у відповідача у зазначеному листі не було сумніву щодо наявності шкоди, завданої позивачу, а лише тільки щодо оцінки шкоди. Саме через це, як вважає позивач, відповідачем не було в позасудовому порядку виплачено позивачу страхове відшкодування.

Посилаючись на дані обставини, позивач стверджує про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, у зв`язку з чим звернувся до суду із позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2019 близько 18:50 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Тоуоtа Саmry", реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Богдана Хмельницького №11 в смт. Слатине, Дергачівського району, Харківської області, не вибрав безпечну швидкість руху та не впорався з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого, скоїв наїзд на стіну торгівельного павільйону (магазину продуктів). Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 24.07.2019р. у справі №619/2335/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, яке передбачене ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Цивільна-правова відповідальність особи - ОСОБА_1 застрахована у відповідача за полісом №АМ/5307112 обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів від 27.10.2018.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завданої шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Положеннями статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При цьому, в силу закріплених в положеннях статей 11-14 Цивільного кодексу України меж здійснення прав і обов`язків в комплексі із визначеними статтями 33, 33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язковим, зокрема для потерпілого, є надання страховику інформації про подію, яка може бути підставою для виплати страхового відшкодування за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які мають бути здійснені з дотриманням принципу добросовісності, що, в першу чергу, полягає в достовірності відповідної інформації, та можливості встановити реальний розмір заподіяної шкоди, адже в іншому випадку, зокрема, у разі ненадання для огляду пошкодженого майна, неможливо встановити реальний розмір заподіяної шкоди, а тому страховик має право відмовити у виплаті відповідного страхового відшкодування.

З огляду на викладені положення законодавства вбачається, що виплата страхового відшкодування за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язком відповідного страховика за наслідками настання страхового випадку, виконання якого обумовлюється не лише фактом завдання шкоди забезпеченим транспортним засобом, а є наслідком комплексу узгоджених дій (спільної реалізації страховиком, страхувальником або іншою особою, відповідальність якої застрахована, водієм транспортного засобу, причетного до ДТП, особою, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий) наділених їх прав та виконання обов`язків), спрямованих на встановлення факту ДТП, причин та обставин її настання, розміру заподіяної шкоди.

Отже, для виплати страхового відшкодування необхідним є встановлення всіх елементів такого зобов`язання, а саме: факту ДТП, причин та обставин її настання, розміру заподіяної шкоди, що здійснюється в т.ч. за наслідками виконання особою, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), водіями, причетними до ДТП транспортних засобів, та іншими зацікавленими особами покладеного на них Законом обов`язку зі сприяння страховику в розслідуванні причин та обставин відповідної ДТП та надання страховику інформації щодо причин та обставин її настання.

Крім того, згідно положень статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування, в якій, серед іншого, має міститися зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують, та, до якої мають бути додані документи, зазначені в пункті 35.2 статті 35 які надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем до позовної заяви не надано доказів звернення до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування з доказами на підтвердження наявності правових підстав для відшкодування позивачу завданої шкоди у строк, передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В якості обґрунтування розміру завданої шкоди позивач посилається на звіти фахівців-оцінювачів з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику майна торгівельного павільйону, розташованого за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, с. Слатине, вул. Богдана Хмельницького, 11а, зроблених ТОВ "Аргумент-експерт" від 14.06.2019 та ФОП Барановим П.Ю. від 21.06.2019.

Надані позивачем до позову звіти фахівців-оцінювачів з визначення вартості матеріального збитку містять, зокрема такі документи:

- рішення Слатинської селищної ради від 01.04.2015 про можливість розміщення тимчасової споруди по вул. Б. Хмельницького, 11а в смт. Слатине Дергачівського району Харківської області для провадження позивачем підприємницької діяльності;

- актуальну схему розміщення тимчасової споруди по торгівлі продовольчими товарами по вул. Б. Хмельницького, 11а в смт. Слатине Дергачівського району Харківської області.

Однак, позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували право власності ФОП Дядечко О.В. на пошкоджене майно: торгівельний павільйон та торгівельне обладнання на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі апелянт підтверджує, що не має чеків на торгівельне обладнання, що знаходилося в момент ДТП у зруйнованій тимчасові споруді.

За відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у нього права власності на пошкоджену внаслідок ДТП тимчасову споруду по торгівлі продовольчими товарами по вул. Б. Хмельницького, 11а в смт. Слатине Дергачівського району Харківської області, безпідставними є доводи апелянта, що оскільки обладнання при настанні ДТП знаходилось в споруді позивача, і позивач користувався ним як власник, то саме його торгівельному обладнанню було нанесено шкоду внаслідок ДТП.

Поряд з цим, судова колегія встановила, що згідно постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 24.07.2019р. у справі №619/2335/19, водій автомобіля "Тоуоtа Саmry", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Богдана Хмельницького №11 в смт. Слатине, Дергачівського району, Харківської області, не вибрав безпечну швидкість руху та не впорався з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого, скоїв наїзд на стіну торгівельного павільйону (магазину продуктів).

У постанові не встановлено, що наїзд було здійснено саме на торгівельний павільйон по вул. Б. Хмельницького, 11а.

У відповідності до положень пункту 33.3 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Позивачем не надано суду жодних доказів дотримання вимог статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів».

Отже, докази надані позивачем в обґрунтування розміру шкоди, а саме звіти фахівців-оцінювачів від 21.06.2019 та від 14.06.2019 не є належними доказами, оскільки вони складені не у відповідності до вимог статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів».

До того ж, до звіту, зробленого ФОП Барановим П.Ю. від 21.06.2019, додані рахунки на оплату торгівельного обладнання, які виставлені вже після ДТП, а саме 18.06.2019, 25.06.2019.

Враховуючи вищенаведене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що позивачем не надано доказів звернення до відповідача із заявою про страхове відшкодування в порядку, встановленому статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», не додержано процедури визначення розміру збитків, визначеної вказаним Законом, позивачем не надано доказів, які підтверджували б право власності на пошкоджене майно, відтак, позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правомірного висновку суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду 08.09.2021 слід залишити без змін.

Судові витрати в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 270, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Дядечка Олега Володимировича на рішення господарського суду Харківської області від 08.09.2021 у справі № 922/2867/21 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 08.09.2021 у справі №922/2867/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.12.2021.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.В. Плахов