ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2021 Справа № 904/7085/21
за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Компанії "Сівілком Лімітед", м. Ларнака, Кіпр

Третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Баострейт"

Третя особа - 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - ОСОБА_1

про витребування майна

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача ОСОБА_2

від відповідач не з`явився

від третіх осіб 1 не з`явився

від третіх осіб 2 не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Дніпровська міська рада (далі - Позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Компанії "Сівілком Лімітед" (далі - Відповідач) про витребування майна, а саме: нежитлова будівля літ. А-1, тамбур літ. а-1, ґанок літ. а, сходи літ. а1, вхід в підвал літ.а2, приямки літ. а3, а4, димова труба літ. а5, сарай літ. Б, туалет літ. В, споруди 1-3,I, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -01).

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що спірне нерухоме майно вибуло на користь третіх осіб поза волею власника, у зв`язку із чим, останній має право для звернення з вимогою про витребування такого майна від набувача шляхом пред`явлення віндикаційного позову згідно з положень ст. 388 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 09.08.2021 року частково задоволено заяву Дніпровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю літ. А-1, тамбур літ. а-1, ґанок літ. а, сходи літ. а1, вхід в підвал літ.а2, приямки літ. а3, а4, димова труба літ. а5, сарай літ. Б, туалет літ. В, споруди 1-3,I, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -01). В решті заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2021 року відкрито провадження у справі №904/7085/21, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач відзив на позовну заяву суду не представив, явку представника в підготовчі та судові засідання не забезпечив. Про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи. В силу положень ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Треті особи пояснень по суті спору суду не представили.

19.10.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в засіданні на 16.11.2021 року.

Ухвалою суду від 16.11.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 02.12.2021 року.

Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 02.12.2021 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 31.03.2021 у справі № 2-2941/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності встановлено, що на підставі рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації Правосуддя та захист № 0004/07 від 12.07.2007 ОСОБА_3 набув нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

20.04.2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу на нежитлову будівлю за вищевказаною адресою.

Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 наведене вище нерухоме майно за 200 000,00 грн.

Як стверджував ОСОБА_1 сторони договору купівлі-продажу домовились посвідчити договір нотаріально до 20.07.10. У зв`язку з ухиленням ОСОБА_3 від нотаріального посвідчення угоди, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу від 20.04.2010 дійсним та визнання права власності на зазначене нерухоме майно.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2011 у справі № 2-2941/11 позовні вимоги задоволено, визнано договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 20.04.2010, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дійсним. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно: нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду по справі №2-2941/11 від 31.03.2021 рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2011, скасовано, в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності - відмовлено.

Наведеним вище судовим рішенням Дніпропетровського апеляційного суду встановлено, що предмет договору купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , є об`єктом нерухомого майна комунальної власності. Тобто власником будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , являється територіальна громада м. Дніпро в особі Дніпропетровської міської ради.

Відповідно до статуту КЗО середня загальноосвітня школа №116, який знаходиться у вільному доступі на веб-сайті https://school116.dnepredu.com, власником навчального закладу є територіальна громада міста в особі Дніпровської міської ради

Станом на сьогодні в будівлях та спорудах, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розміщується філія КЗО Середня загальноосвітня школа №116.

Відповідно до рішення міської ради від 20.10.2016 №24/15 «Про передачу об`єктів нерухомого майна, основних засобів, нематеріальних активів та запасів навчальних закладів міста з балансу відділів освіти районних у місті рад на баланс департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради» та акту приймання-передачі від 30.03.2017 на баланс департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради було зараховано будівлі і споруди КЗО Середня загальноосвітня школа №116 Дніпропетровської міської ради по вул. Передова, 601 та вул. Моторна, 31.

В силу вимог ч. 4 ст. 75 ГПК України, зазначені вище обставини не підлягають доказуванню при розгляді справи 904/7085/21, у якій бере участь особа (Позивач), стосовно якої ці обставини встановлені у справі 2-2941/11.

Крім того, згідно положень ч. 5 ст. 75 ГПК України, зазначені вище обставини не спростовано особами які не брали участі у справі № 2-2941/11 (Відповідачі), в якій такі обставини були встановлені.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2011 у справі № 2-2941/11 державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Базою Д. А. зареєстровано за ОСОБА_1 права власності на спірне майно (номер запису про право власності: 1734245).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 20.07.2013 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., на підставі договору купівлі-продажу №3451 від 20.07.2013, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ ЛАЙН-М (назву якого в подальшому змінено на ТОВ «Баостейт»), прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ ЛАЙН-М на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю літ. А-1, тамбур літ. а-1, ґанок літ. а, сходи літ. а1, вхід в підвал літ.а2, приямки літ. а3, а4, димова труба літ. а5, сарай літ. Б, туалет літ. В, споруди 1-3,I, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01).(номер запису про право власності: 1741562).

17.01.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зінковою Ю.Є. на підставі актів приймання-передачі нерухомого майна №96,97 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за Компанією "Сівілком Лімітед" (Відповідач).

За доводами Позивача, спірне нерухоме майно безпідставно вибуло з володіння територіальної громади м. Дніпро поза волею власника в особі Дніпровської міської ради, у зв`язку із чим наявні підстави для повернення вказаного майна шляхом його витребування від добросовісного набувача.

Згідно з вимогами статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 3 статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові (ст.ст. 321, 319, 658 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 330 Цивільного кодексу України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребуване у нього.

Статтею 387 Цивільного кодексу України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом наведеної норми, випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Відповідно до статті 172 Цивільного кодексу України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції, встановленої законом.

Відтак, територіальна громада як власник об`єктів права комунальної власності делегує відповідній раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно з п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

Отже, лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, прийнятим виключно на пленарному засіданні Дніпропетровської міської ради, можливе розпорядження спірним нерухомим майном.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності волевиявлення міської ради на відчуження спірного комунального майна, а відтак, суд погоджується з твердженням позивача про те, що спірне майно вибуло з комунальної власності територіальної громади міста поза волею власника, що є підставою для витребування такого майна від набувача на підставі статті 388 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, вимоги Позивача про витребування від Компанії "Сівілком Лімітед" на користь територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради нерухомого майна, яке складається з нежитлової будівлі літ. А-1, тамбуру літ. а-1, ґанку літ. а, сходів літ. а1, входу в підвал літ. а2, приямків літ. а3, а4, димової труби літ. а5, сараю літ. Б, туалету літ. В, споруд 1-3,I, що розташовано за адресою: вул. Моторна, 31, м. Дніпро, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -01), є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Витребувати від Компанії "Сівілком Лімітед" (7600, Кіпр, м. Ларнака, Атіену, вул. Гастрас, 4, реєстраційний номер НЕ 402733) на користь територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75, ) нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю літ. А-1, тамбур літ. а-1, ґанок літ. а, сходи літ. а1, вхід в підвал літ. а2, приямки літ. а3, а4, димова труба літ. а5, сарай літ. Б, туалет літ. В, споруди 1-3,I, що розташовано за адресою: вул. Моторна, 31, м. Дніпро, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -01).

Стягнути з компанії "Сівілком Лімітед" (7600, Кіпр, м. Ларнака, Атіену, вул. Гастрас, 4, реєстраційний номер НЕ 402733) на користь Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 135,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.12.2021

Суддя О.В. Ліпинський