ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3211/21

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Ловга В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до приватного підприємства „Діоніс про стягнення 4 013,97 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (далі по тексту ДЕІ) звернулась до господарського суду із позовною заявою до приватного підприємства „Діоніс (далі по тексту ПП „Діоніс) про стягнення шкоди у розмірі 4013,97 грн., завданої навколишньому природному середовищу в результаті порушення вимог природоохоронного законодавства. Позовні вимоги обґрунтовані фактом відсутності у відповідача протягом періоду з 23.11.2016р. по 23.05.2017р. дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням вимог Водного кодексу України.

ПП „Діоніс не скористалось наданим законом правом на участь свого представника у даному судовому процесі, відзив на позовну заяву до господарського суду від відповідача також не надходив. При цьому, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даного спору, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України „Про утворення міжрегіональних територіальних органів та ліквідацію територіальних органів Державної екологічної інспекції № 802 від 09.08.2020р. утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної екологічної інспекції за переліком згідно з додатком 1, ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної екологічної інспекції за переліком згідно з додатком 2; установлено, що: територіальні органи Державної екологічної інспекції, що ліквідуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень відповідним міжрегіональним територіальним органам, які утворюються згідно з пунктом 1 цієї постанови; здійснення в установленому порядку заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів та ліквідацією територіальних органів, зазначених у пунктах 1 і 2 цієї постанови, покладається на Державну екологічну інспекцію.

З додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України № 802 від 09.08.2020р. вбачається, що Кабінетом Міністрів України було утворено Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області). В свою чергу, згідно з додатком №2 Державна екологічна інспекція в Одеській області включена до переліку територіальних органів Державної екологічної інспекції, що ліквідуються.

26.09.2020р. 09.10.2020р. Державною екологічною інспекцією в Одеській області було проведено плановий захід державного нагляду щодо додержання ПП „Діоніс вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами проведення якого складено акт № 57/14.

Як вбачається із складеного Державною екологічною інспекцією в Одеській області акту №57/14 водопостачання підприємства здійснюється, зокрема, з артезіанських свердловин за адресою: Одеська область, Арцизький район, с.Нова Іванівка 2 артсвердловини; наданий дозвіл на спецводокористування № УКР 2652-А/Оде від 23.05.2017 р., термін дії дозволу - до 18.05.2022р. На час перевірки наданий попередній дозвіл на спецводокористування № УКР 2652-А/Оде від 11.03.2014р. з терміном дії до 23.11.2016р. Тобто, з 23.11.2016р. по 23.05.2017р. ПП «Діоніс» працювало при відсутності дозволу на спецводокористування, що є порушенням ст. 44 Водного кодексу України.

Акт № 57/14, складений за результатами проведення протягом періоду з 26.09.2020р. до 09.10.2020р. планового заходу державного нагляду щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, був підписаний директором ПП «Діоніс» із зауваженнями.

14.09.2020р. Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулась до Басейнового управлінням водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю із запитом про надання копій звітності 2ТП водгосп (річна), які подавались ПП „Діоніс у 2016р. та у 2017р.

Листом №08-19/01-1245 від 16.09.2020р. Басейновим управлінням водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю на запит Державної екологічної інспекції в Одеській області було надано копії звітів про використання води за формою 2ТП-водгосп (річна), які подавались ПП „Діоніс у 2016р. та у 2017р.

Слід зазначити, що звіти про використання ПП „Діоніс води за 2016р. та 2017р. були долучені ДЕІ до матеріалів справи.

06.10.2020р. Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулась до ПП „Діоніс із претензією №02/49, згідно якої інспекція, посилаючись на виявлені порушення, а саме: на відсутність дозволу на спеціальне водокористування, просила сплатити суму збитків у розмірі 4 013,97 грн., заподіяних навколишньому природному середовищу.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Державна екологічна інспекція в Одеській області (ідентифікаційний код 38017120) перебуває в статусі припинення з 23.09.2020р.

Крім того, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 21.10.2020р. до реєстру було внесено запис про проведення державної реєстрації ДЕІ (ідентифікаційний код 43879780).

На підставі наказу Державної екологічної інспекції України №502 від 22.12.2020р. ДЕІ було надано право на здійснення покладених на неї функцій і повноважень на відповідних територіях відповідно до Положення про ДЕІ, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції №379 від 19.10.2020р.; встановлено, що датою початку виконання відповідних повноважень ДЕІ є 23.12.2020р.

На підставі наказу Державної екологічної інспекції України №500 від 22.12.2020р. на голову комісії з ліквідації Державної екологічної інспекції в Одеській області було покладено обов`язок забезпечити передачу документів, створених під час діяльності Державної екологічної інспекції в Одеській області, до ДЕІ.

Наказом Державної екологічної інспекції України №255 від 01.06.2021р. було затверджено Положення про ДЕІ.

Звертаючись до господарського суду із даними позовними вимогами до ПП „Діоніс, позивачем було наголошено про порушення відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, що є підставою для стягнення із відповідача збитків у розмірі 4 013,97 грн., заподіяних навколишньому природному середовищу.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

В силу положень ст. 2 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища від 25.06.1991р. №1264-XII (з наступними змінами та доповненнями; далі по тексту Закон України „Про охорону навколишнього природного середовища) відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до абзацу п. 1.1 Роз`яснень Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища від 27.06.2001р. № 02-5/744 (з наступними змінами та доповненнями) відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються Конституцією України, міжнародними угодами України, Цивільним кодексом України (далі - Цивільний кодекс), Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі - Закон), а також розроблюваним відповідно до нього земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством. У вирішенні спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, слід керуватися нормами природноресурсового, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки, а з питань, не врегульованих цим законодавством, - відповідними правилами цивільного законодавства. У вирішенні спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, слід керуватися нормами природноресурсового, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки, а з питань, не врегульованих цим законодавством, - відповідними правилами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів.

Господарський суд вважає за необхідне першочергово зазначити, що, в даному випадку, має місце перехід адміністративної компетенції від Державної екологічної інспекція в Одеській області до ДЕІ, а, отже, має місце публічне правонаступництво, що свідчить про наявність у позивача права на звернення до господарського суду із даними позовними вимогами.

Враховуючи звернення ДЕІ до суду із позовними вимогами до ПП „Діоніс про стягнення суму шкоди у розмірі 4013,97 грн., господарський суд вважає за необхідне звернутись до відповідних положень ЦК України, якими врегульовано підстави та порядок притягнення до цивільної відповідальності за завдану шкоду.

Положеннями ч. ч. 1-2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Господарський суд зазначає, що для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: вина особи, яка заподіяла шкоду; протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв??язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Аналогічну позицію висловлено у п. 1.3 Роз`яснень Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища від 27.06.2001р. № 02-5/744, згідно з яким розглядаючи справи про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природноресурсового, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки, господарські суди повинні обов`язково враховувати наявність таких умов відповідальності, як безпосередній причинний зв`язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та вина відповідача.

В силу положень ч. ч. 1-3 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Разом з тим, положеннями п. у п. 1.6 Роз`яснень Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища від 27.06.2001р. № 02-5/744 передбачено, що господарський суд, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, повинен виходити з презумпції вини правопорушника (статті 440 та 442 Цивільного кодексу). Отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

З огляду на викладене, господарський суд вважає за необхідне при вирішенні даного спору встановити факт наявності або відсутності у діях ПП „Діоніс елементів складу цивільного правопорушення, які, в даному випадку, збігаються з елементами складу порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Як зазначалось вище по тексту рішення, факт порушення ПП „Діоніс вимог природоохоронного законодавства підтверджується актом №57/14, складеним інспекцією за результатами проведення протягом періоду з 26.09.2020р. до 09.10.2020р. планового заходу державного нагляду щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, з якого вбачається, що відповідач протягом періоду з 23.11.2016р. по 23.05.2017р. працював при відсутності дозволу на спеціальне водокористування.

Слід зазначити, що в процесі вирішення судом даного спору докази на підтвердження наявності дозволу на спеціальне водокористування протягом періоду з 23.11.2016р. по 23.05.2017р. ПП „Діоніс суду надані не були, у зв`язку з чим, суд доходить висновку про доведеність ДЕІ факту відсутності у відповідача відповідного дозволу.

В силу положень п. „г ч. 1 ст. 39 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища підземні води є природними ресурсами загальнодержавного значення.

Статтею 1 Водного кодексу України від 06.09.1995р. N 213/95-ВР (з наступними змінами і доповненнями) встановлено, що під підземними водами розуміють води, що знаходяться нижче рівня земної поверхні в товщах гірських порід верхньої частини земної кори в усіх фізичних станах.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Водного кодексу України водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими актами законодавства.

Відповідно до ст. 46, ч. 1 ст. 48, ч. 1 ст. 49 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне першочергово зазначити, що положеннями ст. 38 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища передбачено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Разом з тим, положеннями ст. ст. 110, 111 Водного кодексу України передбачено, що порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування. Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Підсумовуючи вищезазначене, господарський суд доходить висновку про вчинення ПП „Діоніс порушення законодавства про охорону навколишнього природного законодавства, яке полягає у використанні протягом періоду з 23.11.2016р. по 23.05.2017р. природних ресурсів для задоволення господарських потреб за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, що свідчить про порушення відповідачем вимог Водного кодексу України.

Як вбачається з розрахунку суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, збитки у розмірі 4013,97 грн. були розраховані ДЕІ на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009р. При цьому, обсяг спожитих відповідачем водних ресурсів був розрахований позивачем із урахуванням даних, зазначених у звітах про використання ПП „Діоніс води за 2016р. та 2017р.

Перевіривши здійснений ДЕІ розрахунок суми шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у розмірі 4013,97 грн., господарський суд дійшов висновку про правильність та обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку.

Досліджуючи питання наявності причинно-наслідкового зв`язку між вчиненим ПП „Діоніс порушенням природоохоронного законодавства та заподіяними збитками, господарський суд виходить з того, що допущене відповідачем порушення природоохоронного законодавства мало місце в результаті здійснення відповідачем своєї господарської діяльності без отримання відповідних дозволів. Викладені обставини, за переконанням суду, підтверджують наявність причинно-наслідкового зв`язку між здійсненим порушенням та завданими збитками, а отже, як наслідок, про наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ДЕІ до ПП „Діоніс шляхом присудження до стягнення із відповідача збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу, у розмірі 4013,97 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) позовних вимог у повному обсязі шляхом присудження до стягнення із приватного підприємства „Діоніс суми шкоди у розмірі 4013,97 грн., заподіяної навколишньому природному середовищу.

Судові витрати зі сплати судового збору розподіляються судом відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємства „Діоніс /65033, Одеська обл., м. Одеса, вул. Василя Стуса, буд. 2Б; ідентифікаційний код 30810494/ суму шкоди у розмірі 4013,97 грн. /чотири тисячі тринадцять грн. 97 коп./, заподіяної навколишньому природному середовищу на користь держави України до Державного бюджету України на розрахунковий рахунок номер UA0015638 фонду охорони навколишнього природного середовища Арцизької міської ТГ, , банк - Казначейство України (ЕАП), одержувач - ГУК в Од.обл./м.Арциз/24062100, балансовий рахунок 3311, символ звітності банку 331.

3. Стягнути з приватного підприємства „Діоніс /65033, Одеська обл., м. Одеса, вул. Василя Стуса, буд. 2Б; ідентифікаційний код 30810494/ на користь Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) /65114, Одеська обл., м. Одеса, вул. Лінія 12, 6 ст. Люстдорфської дороги, буд. 22; ідентифікаційний код 43879780/ судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. /дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 13 грудня 2021 р.

Суддя С.П. Желєзна