ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021 року м.Дніпро Справа № 904/3241/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чередка А.Є., Коваль Л.А.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 (повний текст рішення складений та підписаний 12.04.2021, суддя Ніколенко М.О.) у справі

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія", м. Вишневе, Київська область

відповідача-2товариства з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп", смт.Слобожанське, Дніпропетровська область

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, с.Маломихайлівка, Дніпропетровська область

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд", м. Дніпро

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Атис Билдинг Груп"; припинення права власності на об`єкт нерухомого майна та скасування запису про державну реєстрацію права власності

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст і підстави позовних вимог

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія", товариства з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп", щодо передачі об`єкта незавершеного будівництва будівельною готовністю 9,54 %, що розташований за адресою: м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 36д до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія", яке оформлене протоколом від 24.02.2020; припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: об`єкт незавершеного будівництва будівельною готовністю 9,54 %, що розташований за адресою: м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 36 д, опис: об`єкт незавершеного будівництва будівельною готовністю 9,54 % літ.А загальною площею 2267,6 кв.м., літ.а ґанок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія" (ідентифікаційний код: 32740356), запис про право власності № 35826972, внесений державним реєстратором Виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Сучковою Тетяною Федорівною, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що скасування постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.02.2020 рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.02.2017 у справі № 200/17455/17 та відмова у задоволенні позовних вимог ТОВ "Атис Билдинг Груп" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом визнання права власності, є підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп" щодо передачі нерухомого майна до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія", яке оформлене протоколом від 24 лютого 2020 року, а також припинення права власності та скасування записів про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ІІ. Короткий зміст рішення та додаткових рішень суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 у даній справі позов задоволено. Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп" в частині передачі об`єкта незавершеного будівництва будівельною готовністю 9,54 %, що розташований за адресою: м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 36 д до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія", яке оформлене протоколом від 24.02.2020. Припинено право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: об`єкт незавершеного будівництва будівельною готовністю 9,54 %, що розташований за адресою: м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 36 д, опис: об`єкт незавершеного будівництва будівельною готовністю 9,54 % літ.А загальною площею 2267,6 кв.м., літ. а ґанок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), зареєстроване за товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія" (місце реєстрації: 08132, Київська область, м.Вишневе, вул.Лесі Українки, буд.72-а; ідентифікаційний код: 32740356); скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 35826972 про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія" (місце реєстрації: 08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, буд. 72-а; ідентифікаційний код: 32740356) права власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 01. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія" на користь Дніпровської міської ради витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп" на користь Дніпровської міської ради витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 грн. Стягнуто з Дніпровської міської ради в дохід Державного бюджету України судовий збір, суму недоплаченого судового збору у розмірі 2 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано посиланням на невідповідність рішення загальних зборів учасників ТОВ "Атис Билдинг Груп" від 24.02.2020 нормам законодавства, зокрема ч.2 ст.376, ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України.

Внаслідок дій відповідачів щодо передачі об`єкта незавершеного будівництва за рішенням загальних зборів та відповідної реєстрації прав власності на нерухоме майно фактично здійснюється легітимізація об`єкту самочинного будівництва. Це прямо порушує права позивача, як законного власника земельної ділянки, на якій розташований спірний об`єкт, з користування та розпорядження земельною ділянкою.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Товариство з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп", не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняте нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник вказує, що цей спір повинен розглядатися в порядку та за правилами адміністративного судочинства з посиланням на те, що спір у даному випадку виник між Дніпровською міською радою та реєстратором виконавчого комітету Маломихайловської сільської ради.

На думку відповідача-2, Дніпровська міська рада, звертаючись з позовом до ТОВ "Атис Билдинг Груп", втручається в господарську діяльність товариства. А у відношенні до ТОВ "Будівельно-Монтажна Компанія" - незаконно посягає на майно товариства та втручається у його господарську діяльність.

Скаржник зазначає, що право власності було зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп", як господарське товариство воно має право на свій розсуд розпоряджатися майном, що йому належить на праві власності, у зв`язку з чим учасниками товариства прийнято рішення, оформлене протоколом від 24.02.2020 про уповноваження директора товариства на укладення акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ "БМК".

Скаржник вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що за оскаржуваним рішенням загальних зборів було передано фактично самочинно збудований об`єкт нерухомості, оскільки спірне нерухоме майно не є самочинним будівництвом в розумінні ст.376 Цивільного кодексу України, а є об`єктом незавершеного будівництва, що підтверджується наданими доказами.

За твердженням заявника апеляційної скарги, ТОВ "Атис Билдинг Груп" набуло право власності на спірний об`єкт нерухомого майна на законних підставах і на таких же законних підставах передав його іншому товариству.

3.2 Доводи інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу Дніпровська міська рада просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначає, що даний спір підвідомчий господарському суду, а доводи апелянта щодо адміністративної юрисдикції є безпідставними та помилковими.

Станом на момент прийняття відповідних рішень з 24.02.2020 по 28.02.2020, рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.11.2017, на підставі якого у ТОВ "Атис Билдинг Груп" виникло право власності на спірний об`єкт незавершеного будівництва, було скасовано, а тому розпорядженням цим майном, шляхом прийняття відповідних рішень, за переконанням позивача, є протиправним та незаконним.

Постановою Дніпровського апеляційного суду встановлено факт відсутності дозвільної документації на спірне нерухоме майно.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд" у наданих письмових поясненнях зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає, що рішення господарського суду відповідає вимогам процесуального закону щодо його законності та обґрунтованості.

Заявник не погоджується із твердженням апелянта, що даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом позову у даній справі є визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, припинення права власності на нерухоме майно та скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ТОВ "Домо-Буд" вказує, що відповідачем не надано документи на об`єкт незавершеного будівництва, а також документи, які підтверджують факт отримання дозволу на будівництво на належній позивачу земельній ділянці та відведення її для зазначених цілей.

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суд

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2021 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.05.2021 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги скарги шляхом подання доказів надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачу, відповідачу-1 та третім особам листом з описом вкладення, подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення цього строку, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання вимог ухвали суду від 31.05.2021 скаржником надано докази усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 22.06.2021 поновлено товариству з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021; признчаено справу до розгляду на 17.08.2021 на 10 годин 30 хвилин.

Розпорядженням керівника апарату суду від 16.08.2021 призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі з підстав перебування у відпустці судді Чередка А.Є.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 для розгляду апеляційної скарги визначена суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Мороз В.В.

17.08.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 14.09.2021 на 12:00 годин.

Розгляд справи призначений у судовому засіданні на 14.09.2021 не відбувся у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Коваль Л.А.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 29.09.2021 призначено справу до розгляду на 27.10.2021 на 10 годин 15 хвилин.

27.10.2021 судовому засіданні оголошено перерву до 30.11.2021 на 12:10 годин.

Розпорядженням керівника апарату суду від 30.11.2021 призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі у зв`язку з зайнятістю в підготовці суддів апеляційних господарських судів для підтримання кваліфікації судді Мороза В.Ф.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2021 для розгляду апеляційної скарги визначена суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Чередко А.Є.

30.11.2021 у судове засідання з`явився представник позивача та третьої особи-1, які надали відповідні пояснення.

Інші учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили у судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неявка інших учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

30.11.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

Позивач є власником земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 36Д.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року у справі № 200/17455/17 у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором позики від 05 квітня 2017 року визнано за ТОВ "Атис Билдинг Груп" право власності на об`єкт незавершеного будівництва, будівельною готовністю 9,54%, загальною площею 2267,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

На підставі вказаного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, 17 листопада 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва, будівельною готовністю 9,54%, загальною площею 2267,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01 за ТОВ "Атис Билдинг Груп".

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року скасовано рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року у справі № 200/17455/17 та відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "Атис Билдинг Груп" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом визнання права власності.

Зазначене нерухоме майно було передане до статутного капіталу ТОВ "Будівельно-монтажна компанія" на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Атис Билдинг Груп" від 24 лютого 2020 року; акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 28 лютого 2020 року; рішення власника від 24 лютого 2020 року; згоди на відчуження від 27 лютого 2020 року.

Державним реєстратором Виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, 04 березня 2020 року було зареєстровано право власності на зазначене нерухоме майно за ТОВ "Будівельно-монтажна компанія", номер запису про право власності: 35826972.

Позивач вважає, що спірне рішення загальних зборів учасників ТОВ "Атис Билдинг Груп" стосується права власності на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці, яка належить позивачу. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний об`єкт, за твердженням позивача, останнім під відповідне будівництво не відводилась; об`єкт незавершеного будівництва будівельною готовністю 9,54 %, є самочинним будівництвом.

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Приписами ст. 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист прав і свобод в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а відповідно до ч. 1 ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Предметом спору у даній справі, є зокрема, визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп" щодо передачі об`єкта незавершеного будівництва до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія", яке оформлене протоколом від 24.02.2020.

Частиною 1 ст. 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже у корпоративних відносинах об`єктом захисту виступають корпоративні права учасника товариства.

Під час вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин, господарським судом слід з`ясовувати наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного права або законного інтересу в правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання або оспорювання.

Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган (ч.1 ст.97 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до інших органів товариства.

Вирішуючи питання про те, чи є корпоративним спір, пов`язаний із визнанням недійсними рішень загальних зборів товариства, судам необхідно враховувати суб`єктний склад учасників спору та підстави, якими обґрунтовується відповідна вимога. Справи у спорах про визнання недійсними рішень органів управління господарського товариства за позовом особи, яка не є акціонером або учасником товариства, у тому числі таким, що вибув, не належить до спорів, що виникають з корпоративних відносин. Судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових

наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову. Право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають лише ті його акціонери (учасники), які були акціонерами (учасниками) на дату прийняття рішення, що оскаржується.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Дніпровська міська рада не набула корпоративних прав у товаристві з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп", а тому не є учасником цього товариства, що є підставою для відмови у задоволенні позову в частині визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства.

Щодо позовних вимог в частині припинення права власності на об`єкт нерухомого майна та скасування запису про державну реєстрацію права власності, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до ст.ст.316, 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

За приписами ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст.346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації;припинення юридичної особи чи смерті власника; визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо наявності підстав для припинення права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, зареєстроване за товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія", що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у наведеній частині.

При цьому, колегія суддів враховує, що припинення речового права відповідача-1 на спірний об`єкт нерухомого майна буде вважатися втручанням у право "мирного володіння майном".

Апеляційний господарський суд звертає увагу позивача, що вимога про припинення права власності не є ефективним способом захисту та не забезпечує усунення порушень, спричинених будівництвом нерухомого майна, яке, на думку позивача, є самочинним.

За змістом пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У частині другій статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній до 16.01.2020) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується

Однак, згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є: судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16.01.2020, тобто на час ухвалення оскаржуваного рішення, такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачав, тому застосування позивачем такого способу судового захисту, який в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачеві відновлення порушеного права, неспроможний надати особі ефективний захист її прав.

Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16.01.2020 цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до набрання чинності цим Законом.

Зважаючи на те, що з 16.01.2020 і на час ухвалення оскаржуваного рішення матеріально-правове регулювання спірних реєстраційних відносин істотно змінилося, колегія суддів зазначає про наявність достатніх підстав вважати, що за таких обставин позивач буде позбавлений можливості ефективного захисту своїх порушених прав у спосіб, запропонований в оскаржуваному рішення, а саме шляхом ухвалення судового рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію речових прав на спірне нерухоме майно.

Відповідну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду: від 03.09.2020 у справі №914/1201/19; від 20.08.2020 у справі №916/2464/19; від 14.07.2020 у справі №910/8387/19; від 23.06.2020 у справі №906/516/19; від 23.06.2020 у справі №905/633/19; від 23.06.2020 у справі №922/2589/19.

Зазначені обставини суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія" права власності на об`єкт нерухомого майна.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства не є публічно-правовим та має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні протокол загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп" від 24.02.2020 та статут цього підприємства, у зв`язку з чим відсутня можливість вирішити питання щодо правомірності проведення вказаних зборів.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи і дав їм неправильну юридичну оцінку, що свідчить про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення господарського суду та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

4.5. Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.269,275,277,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп" задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 у справі №904/3241/20 скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Дніпровської міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Атис Билдинг Груп" судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 6306,00 грн.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку

Постанова складена у повному обсязі 13.11.2021

Головуючий В.О.Кузнецов

Судді А.Є.Чередко

Л.А.Коваль