Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1015/21
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Комунального підприємства "Надвірнянський житловик",

вул. Комунальна, буд. 4, м. Надвірна, 78400;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Віданової Марії Дмитрівни,

АДРЕСА_1 ;

про стягнення 6 296, 23 грн, з яких: 4 999,37 грн - основний борг, 887,22 грн - пеня, 409,64 грн - 3% річних,

за участю:

від позивача: Маланюк Олег Ярославович - адвокат, (ордер серія ІФ №009004 від 21.07.2021; посвідчення №603 від 20.04.2007);

від відповідача: не з"явились.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Надвірнянський житловик" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Віданової Марії Дмитрівни про стягнення 6 296, 23 грн, з яких: 4 999,37 грн - основний борг, 887,22 грн - пеня, 409,64 грн - 3% річних за неналежне виконання грошового зобов"язання за договором про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 48 від 08.01.2019.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 21.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Вказує на неналежне виконання відповідачем пункту 2.2. укладеного між сторонами договору №48 від 08.01.2019, що полягає у несплаті вартості наданих позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території площею 39,8кв.м. по вул.Ю.Солдак 54/2 в м.Надвірна на суму 4 999,37 грн, яку просить стягнути в судовому порядку. Крім того, за порушення грошового зобов"язаання, просить суд покласти на відповідача додаткові юридичні обов"язки, обумовлені пунктом 3.3.3. договору та частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України у вигляді пені в розмірі 887,22 грн, 3% річних в сумі 409,64 грн. Позовні вимоги обґрунтовує приписами статей 509, 526, 901, 903 Цивільного кодексу України, статті 35-1 Закону України "Про відходи", статті 25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідач в судові засідання не з"явилась, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце була належним чином повідомлена ухвалами суду від 21.10.2021, від 11.11.2021 про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень від 30.10.2021, від 16.11.2021. Будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог відповідач суду не подала.

Беручи до уваги: - приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку; - норми частин 1, 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника; - те, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, а її явка не визнавалась судом обов"язковою; - те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті - спір вирішується у відсутності відповідача за матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Фактичні обставини справи вказують на те, що рішенням Надвірнянської міської ради №823-21/2012 від 27.04.2012 Комунальне підприємство "Надвірнянський житловик" визнано виконавцем/виробником послуг з утримання будинків та прибудинкових території житлового фонду м.Надвірна.

Відповідно між Комунальним підприємством "Надвірнянський житловик" (виконавець/ позивач) та Фізичною особою-підприємцем Відановою Марією Дмитрівною (замовник/ відповідач) укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території №48 від 08.01.2019. За умовами цього договору виконавець надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території площею 39,8кв.м. по вул.Ю.Солдак 2, кв.54 в м.Надвірна, а споживач своєчасно сплачує ці послуги за затвердженим тарифом у строки та на умовах передбачених договором (пункт 1.1.договору).

Згідно з пунктом 1.2. договору виконавець надає послуги відповідно до тарифу затвердженого рішенням органу місцевого самоврядування №1260-19/2018 від 21.12.2018.

Рішенням Надвірнянської міської ради №1260-19/2018 від 21.12.2018 затверджено з 08.01.2019 побудинкові тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій згідно додатку №2. Додатком №2 до рішення Надвірнянської міської ради №1260-19/2018 від 21.12.2018 встановлено загальний тариф в розмірі 4,05грн/м.кв. на послуги з утримання будинку та прибудинкової території по вул.Ю.Солдак 2.

Пунктом 2.2. договору обумовлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплату за спожиті послуги споживач вносить не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Цей договір набрав чинності з моменту його підписання сторонами, укладено на один рік. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про його розірвання або необхідність перегляду, договір вважається щороку продовженим (пункти 5.1., 5.2.).

У підписаних між сторонами актах звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.06.2021 (а.с.17-19) самим відповідачем визначено суму несплачених позивачу коштів за період з 01.01.2019 до 01.06.2021 - 4 354,31 грн. Крім того, згідно розрахунку позивача (а.с.2) вартість наданих послуг за період з 01.06.2021 до 01.10.2021 складає 644,76грн. Доказів сплати відповідачем суду не подано.

Предметом судового розгляду є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача 6 296, 23 грн, з яких: 4 999,37 грн - основний борг, 887,22 грн - пеня, 409,64 грн - 3% річних.

Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов"язки виникають, зокрема з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами (статті 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 48 від 08.01.2019 укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг урегульовано Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (стаття 1 цього Закону).

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

До житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (стаття 5 цього Закону).

Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (частина 1 статті 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Згідно з частиною 1 статті 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач має право, зокрема: - одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладеного договору; - на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; - на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості (частина 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 Цивільного кодексу України, стаття 173 Господарського кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Нормою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтями 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 статті 614 Цивільного кодексу України обумовлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання. Відповідач будь - яких доказів в підтвердження ненадання позивачем, надання не в повному обсязі чи неналежної якості послуг, обумовлених договором № 48 від 08.01.2019 - суду не подала.

Оскільки відповідач не довела перед судом належного виконання взятого на себе грошового зобов"язання обумовленого договором та законом, то вимога позивача про стягнення з відповідача вартості наданих послуг з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4 999,37 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"яаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 Цивільного кодексу України).

Крім того приписами пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що споживач несе відповідальність згідно із законом за порушення визначених договором зобов"язань. Згідно з пунктом 3.3.3. договору виконавець має право на нарахування пені в розмірі встановленому законом у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги.

Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Статтею 1 цього Закону встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Частиною 1 статті 29 спеціального нормативно-правового акту Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Позивачем за прострочення виконання грошового зобов"язання нараховано відповідачу 887,22 грн - пені за період з 08.01.2019 до 08.07.2019, 409,64 грн - 3% річних за період з 08.01.2019 до 01.10.2021 від суми невиконаного грошового зобов`язання - 4 999,37 грн (розрахунок а.с.8-9).

Судом встановлено відсутність правових підстав для покладення на відповідача додаткових юридичних обов"язків у вигляді пені та 3% річних у сумі та за період, визначений позивачем у розрахунку. При цьому судом враховано, що пунктом 2.2. договору встановлений обов`язок відповідача сплатити за надані послуги не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, в той час, як позивач визначив період нарахування для стягнення пені, 3% річних з 08.01.2019, а нарахування здійснені від усієї суми заборгованості - 4 999,37грн (станом на 01.10.2021), тобто без врахування порядку та початку перебігу строку застосування відповідальності у вигляді пені та 3% річних, так і сум наданих послуг в розрахункових періодах з 01.01.2019 до 01.10.2021 щомісячно. Адже статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, а частина 6 статті 232 Господарського кодексу України не надає право сторонам змінювати початок періоду нарахування пені - з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Крім того, згоди сторін щодо розміру пені договором не встановлено, а довільно визначений позивачем розмір - подвійна облікова ставка НБУ суперечить правилам статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Відсутність в матеріалах справи первинних документів в підтвердження залишку боргу в сумі 666,24 грн станом на 01.01.2019 в т. ч. проведеної відповідачем часткової сплати заборгованості в розмірі 975,00грн, як і відсутність інформації про порядок зарахування позивачем часткової сплати унеможливлює достовірно встановити суми боргу в розрахункових періодах, що є необхідною умовою для визначення додаткових юридичних обов`язків обумовлених пунктом 3.3.3. договору та частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України у вигляді пені та 3% річних, в межах заявленого позивачем періоду. За таких обставин в позові в частині стягнення 887,22 грн - пені, 409,64 грн - 3% річних слід відмовити.

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обов`язок із доказування слід розуміти, як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 1291 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, статтями 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Комунального підприємства "Надвірнянський житловик" до відповідача Фізичної особи-підприємця Віданової Марії Дмитрівни про стягнення 6 296, 23 грн - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Віданової Марії Дмитрівни, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Надвірнянський житловик", вул. Комунальна, буд. 4, м. Надвірна, 78400 (ідентифікаційний код 34976634) 4 999,37 грн (чотири тисячі дев"ятсот дев"яносто дев"ять грн 37 коп.) - заборгованості, 1 802,38 грн (одну тисячу вісімсот дві грн 38 коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 13.12.2021

Суддя С.Кобецька