ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2709/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

при секретарі судового засідання Борисовій Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши справу за позовом фізичної особи-підприємця Кісельової Катерини Олександрівни до Малого підприємства "ВОЛНА" про стягнення 2000000,00 грн.

Встановив:

06.09.2021 р. до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Кісельової Катерини Олександрівни (далі - ФОП Кісельова К.О., позивач) про стягнення з Малого підприємства "ВОЛНА" (далі - МП "ВОЛНА", відповідач) 2000000,00 грн за договором позики від 12.01.2020 р.

Одночасно з позовною заявою ФОП Кісельовою К.О. подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.09.2021 р. задоволено заяву ФОП Кісельової К.О. про відкликання та повернення заяви про забезпечення позову, заяву про забезпечення позову, подану разом із позовною заявою, повернуто заявнику.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, останню ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.10.2021 р.

14.09.2021 р. ФОП Кісельовою К.О. подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.09.2021 р. задоволено заяву ФОП Кісельової К.О. про забезпечення позову та заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо речових прав на нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване на підставі рішень від 30.12.2020 №№ 56031597, 56028415 прийнятих державним реєстратором Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагарем Геннадієм Йосиповичем щодо їдальні, розташованої за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-м, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2и (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209); спального корпусу, розташованого за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2з (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2021 р. відкладено підготовче засідання на 26.10.2021 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.10.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.11.2021 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 р. відкладено розгляд справи на 02.12.2021 р.

В судове засідання 02.12.2021 р., як і в раніше призначені судові засідання, представники сторін не з`явились. ФОП Кісельова К.О. звернулась до Господарського суду Одеської області з заявою, в якій просить ухвалити рішення за її відсутності.

Поштова кореспонденція Господарського суду Одеської області, надіслана МП "ВОЛНА" на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, поверталась не врученою з відмітками поштової установи "про відсутність адресата за вказаною адресою".

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене, проставлення на поштових повідомленнях відміток про повернення у зв`язку з відсутністю адреса, поштова кореспонденція Господарського суду Одеської області, надіслана відповідачу вважається врученою належним чином, а останній - повідомленим про судові засідання.

При цьому, розписка проставлена на повідомленні про врученні поштового відправлення (копії ухвали Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 р.) свідчить про отримання МП "ВОЛНА" відповідної поштової кореспонденції Господарського суду Одеської області.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами ч.1 ст.9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Письмового відзиву від МП "ВОЛНА" до Господарського суду Одеської області не надходило, у зв`язку з чим у відповідності до ч.9 ст.165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

02.12.2021 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст.240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

12.01.2020 р. між ФОП Кісельовою К.О. (Позикодавець) та МП "ВОЛНА" (Позичальник) укладено договір позики б/н (Договір), відповідно до п.1 якого Позикодавець передає, а позичальник отримує в борг грошові кошти у розмірі 2000000,00 (два мільйони) грн готівкою.

Позичальник зобов`язується повернути кошти, зазначені в п.1 цього договору не пізніше 1 липня 2020 р. (п.2 Договору).

Договір підписано безпосередньо ФОП Кісельовою К.О. та повноважним представником МП "ВОЛНА". Крім того, підпис повноважного представника засвідчено печаткою МП "ВОЛНА".

01.08.2020 р. ФОП Кісельова К.О. звернулась до МП "ВОЛНА" із претензією № 1 щодо невиконання зобов`язань по поверненню боргу, в якій повідомляє про порушення строків повернення взятих 2000000,00 грн та просить сплатити борг за договором позики протягом семи днів з дня отримання претензії.

У відповіді від 10.08.2021 р. на претензію від 01.08.2020 р. МП "ВОЛНА" визнає борг за договором позики від 12.01.2020 р. у розмірі 2000000,00 грн та з посиланням на скрутне фінансове становище просить надати дозвіл відстрочити виплату боргу до 01.10.2020 р.

01.12.2020 р. ФОП Кісельова К.О. звернулась до МП "ВОЛНА" із претензією № 2 щодо невиконання зобов`язань по поверненню боргу, в якій, знов-таки, повідомляє про порушення строків повернення взятих 2000000,00 грн; порушення взятих на себе зобов`язань по сплаті боргу не пізніше 01.10.2020 р. (відповідь на претензію № 1); просить сплатити борг терміново, не пізніше п`яти днів з дня отримання претензії.

У відповіді від 09.12.2020 р. на претензію від 01.12.2020 р. МП "ВОЛНА", знов-таки, визнає борг за договором позики від 12.01.2020 р. у розмірі 280000,00 грн та з посиланням на скрутне фінансове становище, яке не покращилось, просить надати дозвіл відстрочити виплату боргу до 01.02.2021 р.

01.03.2021 р. ФОП Кісельова К.О. звернулась до МП "ВОЛНА" із претензією № 3 щодо невиконання зобов`язань по поверненню боргу, в якій, в котре, повідомляє про порушення строків повернення взятих 2000000,00 грн; порушення взятих на себе зобов`язань по сплаті боргу не пізніше 01.02.2021 р. (відповідь на претензію № 2); просить сплатити борг терміново, не пізніше п`яти днів з дня отримання претензії.

У відповіді від 15.03.2021 р. на претензію від 01.03.2021 р. МП "ВОЛНА" визнає борг за договором позики від 12.01.2020 р. у розмірі 2000000,00 грн, посилається на скрутне матеріальне становище, яке не покращилось у зв`язку із введенням карантину, проте повідомляє про намір продажу об`єктів нерухомості - їдальні, розташованої за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-м, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2и та спального корпусу, розташованого за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2з, у зв`язку з чим просить надати дозвіл відстрочити виплату боргу до 01.04.2021 р.

01.08.2021 р. ФОП Кісельова К.О. звернулась до МП "ВОЛНА" із претензією № 4 щодо невиконання зобов`язань по поверненню боргу, в якій, в котрий раз, повідомляє про порушення строків повернення взятих 2000000,00 грн; перебування на грані банкротства у зв`язку з скрутним матеріальним становищем; повідомляє про те, що буде вимушена звернутись до суду про стягнення боргу в судовому порядку; просить сплатити борг терміново, не пізніше п`яти днів з дня отримання претензії.

У відповіді від 12.08.2021 р. на претензію від 01.08.2021 р. МП "ВОЛНА" визнає борг за договором позики від 12.01.2020 р. у розмірі 2000000,00 грн, посилається на скрутне матеріальне становище, яке не покращилось у зв`язку із введенням карантину; повідомляє про спори, які виникли з ТОВ "ЛІТО-ВАРЕ", стосовно об`єктів нерухомості - їдальні, розташованої за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-м, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2и та спального корпусу, розташованого за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2з, та на які за ініціативою ТОВ "ЛІТО-ВАРЕ" накладено арешт.

Претензії підписано безпосередньо ФОП Кісельовою К.О., а відповіді на претензії повноважним представником МП "ВОЛНА". Крім того, підпис повноважного представника засвідчено печаткою МП "ВОЛНА".

Вказую на порушення МП "ВОЛНА" взятих на себе за умовами Договору позики від 12.01.2020 р. зобов`язань, ФОП Кісельова К.О. звернулась з позовом про стягнення з МП "ВОЛНА" 2000000,00 грн до Господарського суду Одеської області в рамках провадження у даній справі.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Приписами ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, частиною 1 ст.628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір позики від 12.01.2020 р.

При цьому ФОП Кісельовою К.О. як Позикодавцем доведено виконання належним чином взятих на себе за умовами Договору обов`язків та передачу у власність МП "ВОЛНА" як Позичальнику грошові кошти у розмірі 2000000,00 грн, що підтверджується дослідженими в описовій частині Договором, претензіями та відповідями на претензії. В ході розгляду справи відповідачем це не спростовано та іншого не доведено.

В свою чергу, МП "ВОЛНА" як Позичальником в порушення приписів ст.ст.525,526,610,629,1046,1049 ЦК України, ст.193 ГК України та умов Договору отримані у розмірі 2000000,00 грн кошти не повернуто, не дивлячись на те, що з урахуванням ч.1 ст.530 ЦК України, ч.1 ст.1046 ЦК України, ч.1 ст.1049 ЦК України та п.2 Договору строк виконання зобов`язання про повернення коштів у розмірі 2000000,00 грн настав.

Враховуючи викладене, позов про стягнення 2000000,00 грн підлягає задоволенню.

Крім того, господарський суд звертає увагу на сторін на приписи ч.ч.7 та 8 ст.145 ГПК України - у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи ст.79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, за подання позову покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючисьст.ст.13,20,73,74,76,86,126,129,165,232,233,237,238,240,241

Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця Кісельової Катерини Олександрівни до Малого підприємства "ВОЛНА" про стягнення 2000000,00 грн задовольнити.

Стягнути з Малого підприємства "ВОЛНА" (65481, Одеська обл., м. Южне(з), просп. Григорівського десанту, буд. 26, кв. 44, Код ) на користь фізичної особи-підприємця Кісельової Катерини Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2000000/два мільйона/грн 00 коп. та 30000/тридцять тисяч/грн 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст буде складено 13 грудня 2021 р.

Суддя С.Ф. Гут