УХВАЛА

13 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 902/281/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Павлюк І.Ю., судді Демидюк О.О., Савченко Г.І.)

від 02.11.2021

у справі за позовом Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз"

про визнання дій протиправними, визнання нечинним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

1. Позивач звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" про:

- визнання протиправними дії АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" щодо складання акту про порушення Кодексу ГРМ № 149 від 04.01.2021 та протоколу № 5 від 04.02.2021 засідання постійної Комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму вирахування об`ємів природного газу про проведення перерахунку об`єму розподіленого (спожитого) природного газу Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Нападівське";

- визнання не чинним та скасування рішення АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" від 04.02.2021, що оформлене протоколом № 5 від 04.02.2021 засідання Комісії по розгляду актів про порушення Кодексу ГРМ № 149 від 04.01.2021 про проведення перерахунку об`ємів розподіленого (спожитого) природного газу позивачу;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок спожитого природного газу позивачем в точці комерційного обліку "СТОЛОВА", яка знаходиться за адресою: с. Нападівка, Калинівський район, Вінницька область, вул. Першотравнева, 3 за період з 10.07.2020 по 04.01.2021 протягом двох робочих днів з моменту набрання рішенням суду законної сили;

- визнання неправомірними дії відповідача щодо донарахування об`єму природного газу позивачу за період з 10.07.2020 по 04.01.2021 у обсязі 50 959,01 м3 на суму 352 041,32 грн.

2. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 27.08.2021 прийнято відмову позивача в частині позовних вимог та провадження у справі в цій частині закрито, а саме:

- визнання протиправними дії відповідача щодо складання акту про порушення Кодексу ГРМ №149 від 04.01.2021 та протоколу №5 від 04.02.2021 засідання постійної Комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму вирахування об`ємів природного газу про проведення перерахунку об`єму розподіленого (спожитого) природного газу позивачу;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок спожитого природного газу позивачем в точці комерційного обліку "СТОЛОВА" яка знаходиться за адресою: с.Нападівка, Калинівський район, Вінницька область, вул. Першотравнева, 3 за період з 10.07.2020 по 04.01.2021 протягом двох робочих днів з моменту набрання рішенням суду законної сили;

- визнання неправомірними дії відповідача щодо донарахування об`єму природного газу позивачу за період з 10.07.2020 по 04.01.2021 у обсязі 50 959,01 м3 на суму 352 041,32 грн.

Позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз", оформлене протоколом № 5 від 04.02.2021 за результатом засідання Комісії по розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу на підставі складеного акту № 149 від 04.01.2021, яким проведено перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству "Нападівське" в обсязі 50 959,01 м3 на суму 352 041,32 грн.

3. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано в частині часткового задоволення позову про визнання протиправним та скасування рішення комісії відповідача, оформленого протоколом №5 від 04.02.2021 за результатом засідання Комісії по розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу на підставі складеного акту №149 від 04.01.2021, яким проведено перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу позивачу в обсязі 50 959,01 м3 на суму 352 041,32 грн. В цій частині прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

4. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що:

- несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, тобто вручання в сам механізм комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу, та несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку, тобто сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку, є різними порушеннями на ринку природного газу, внаслідок яких відбувається недооблік спожитих обсягів природного газу;

- згідно акту про порушення №149 від 04.01.2021 встановлено саме порушення підпункту 5 пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ - несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку), а не порушення, яке передбачене підпунктом 3 пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ при виявленні якого слід встановити факт викривлення обліку природного газу;

- однак, судом першої інстанції до порушення, яке передбачене підпунктом 5 пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ помилково застосовано вимогу з підтвердження цього порушення, як викривлення обліку природного газу, що передбачено лише для підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ;

- 18.01.2021 комісією з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про розгляд акта про порушення №149 від 04.01.2021 без участі представників позивача з відкладенням дати такого розгляду. Надалі, на адресу відповідача від позивача надійшов лист від 25.01.2021, копія якого додана відповідачем до відзиву на позовну заяву, згідно з яким позивачем визнавався факт самовільної заміни газових приладів меншої номінальної потужності на більшу. Крім того, з аналізу змісту позовної заяви вбачається, що позивачу було відомо про час, дату та місце проведення засідання Комісії з розгляду акту про порушення №149 від 04.01.2021.

5. 18.11.2021 позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити рішення суду першої інстанції в силі (зареєстровано Верховним Судом 23.11.2021).

6. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

7. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

8. Так, відповідно до частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

9. Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

10. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставою касаційного оскарження скаржник вважає наявність випадків, передбачених пунктами 1 та 4 частини 2 статті 287 ГПК України.

11. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу).

12. У цьому випадку необхідно чітко вказати:

1) норму права (з посиланням на пункт, частину, абзац, статтю тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

2) навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

3) навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

4) обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

13. При цьому, обґрунтовуючи подібність правовідносин, як обов`язкової умови для виникнення підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1-3 частини 2 статті 287 ГПК України, необхідно враховувати, що подібність правовідносин визначається за відповідними критеріями.

14. Критеріями визначення подібності правовідносин в іншій аналогічній справі є: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет) (ухвала об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19).

15. Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п. 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; п. 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/17, п. 40 постанови від 16.05.2018 № 910/24257/16).

16. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (п. 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16; п. 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц).

17. Так, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції проігнорував висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 28.12.2019 у справі № 911/721/19, від 26.06.2020 у справі № 911/720/19 та від 17.02.2021 у справі № 914/375/18 в частині застосування норми про те, що обов`язковою умовою для донарахування споживачу обсягів не облікованих об`ємів газу є встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується, обліковуються частково чи з порушенням). Також у касаційній скарзі скаржник посилається на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 914/766/17 та Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19).

18. Натомість, скаржник чітко не зазначає, які саме норми матеріального права застосував та/або не застосував суд апеляційної інстанції без урахування висновків, викладених у вищезазначених постановах Верховного Суду, а також не наводить обґрунтування подібності правовідносин у справі, що розглядається, та у справах, в яких Верховний Суд виклав свої висновки, що не відповідає вимогам статті 290 ГПК України та є підставою для залишення касаційної скарги без руху.

19. Крім того, в касаційній скарзі скаржник стверджує, що судом апеляційної інстанції порушені норми процесуального права, а саме статті 76, 77, 86, 236 ГПК України, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права (пункт 1 частини 3 статті 310 ГПК України), що є підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

20. Оскаржуючи судові рішення на підставі пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України, скаржнику слід зазначити, яке саме процесуальне порушення призвело до прийняття незаконного судового рішення та вказати яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

21. У разі, якщо скаржник посилається на недослідження зібраних у справі доказів (пункт 1 частини 3 статті 310 ГПК України, що є підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд з огляду на порушення норм процесуального права), то у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено, які зібрані у справі докази не досліджені судом, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

22. При цьому, скаржник у касаційній скарзі чітко не зазначає, які саме докази суд апеляційної інстанції не дослідив у справі та не обґрунтовує, яким чином саме це унеможливило встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

23. Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пунктів 5 частини 2 статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

24. Відповідно до частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 119, 174, 234, 288 пункту 5 частини 2 статті 290, частини 2 статті 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нападівське" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 у справі № 902/281/21 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 18-19, 20-23 цієї ухвали;

- уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши суду докази такого надіслання.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова