ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.12.2021м. СумиСправа № 920/652/21

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., при секретарі судового засідання Гордієнко Ж.М., розглянувши матеріали справи № 920/652/21

за позовом Комунального підприємства Міськводоканал Сумської

міської ради

(40009, м. Суми, Білопільський шлях, 9, )

до відповідача: Акціонерного товариства Сумський завод насосного та

енергетичного машинобудування Насосенергомаш (40011,

м. Суми, площа Привокзальна, 1, )

про стягнення 944756 грн 21 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: Скубира О.М.

Суть спору: 14.06.2021 позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд стягнути з відповідача на свою користь 944756 грн 21 коп., з яких: 888237 грн 00 коп. заборгованість за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, 28851 грн 67 коп. пені, 6144 грн. 99 коп. 3% річних, 21522 грн 55 коп. інфляційні втрати за Договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 31.12.2016 № 1; а також просить судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021 справу № 920/652/21 розподілено судді Заєць С.В.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 16.06.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 15.07.2021, 11:00.

06.07.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву № 26-06/04969 від 06.07.2021 (вх.№6292/21).

15.07.2021 позивачем подано до суду клопотання № 22/4654 від 14.07.2021 (вх.№2755 від 15.07.2021) про зупинення провадження у справі.

15.07.2021 розгляд справи № 920/652/21 не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. у відпустці з 12.07.2021 по 16.07.2021.

Ухвалою суду від 19.07.2021 призначено підготовче засідання на 03.08.2021, 11:40.

30.07.2021 позивачем подано до суду відповідь на відзив № 22/4961 від 30.07.2021 (вх.№6912/21) та клопотання № 22/4962 від 30.07.2021 (вх.№3047 від 11.08.2021) про зупинення провадження у справі.

03.08.2021 розгляд справи № 920/652/21 не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. на лікарняному з 24.07.2021 по 04.08.2021.

Ухвалою суду від 05.08.2021 призначено підготовче засідання на 11.08.2021, 11:30.

06.08.2021 відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив №26-06/05776 від 05.08.2021 (вх.№7083/21).

Ухвалою суду від 11.08.2021 виправлено описку в п. 1 резолютивної частини ухвали суду від 05.08.2021 та зазначено правильну дату судового засідання 11.08.2021, 12:40.

Ухвалою суду від 11.08.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів з 14.08.2021 по 13.09.2021. Відкладено підготовче засідання на 07.09.2021,12:30.

03.09.2021 позивачем подано до суду Додаткові письмові пояснення по справі від 03.09.2021 № 5822/22.

Протокольною ухвалою від 07.09.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 13.09.2021, 12:50.

Ухвалою суду від 13.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотань позивача про зупинення розгляду справи від 14.07.2021 № 22/4654 та від 30.07.2021 № 22/4962, а також закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 12.10.2021, 11:00.

12.10.2021 розгляд справи № 920/652/21 не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. на лікарняному (в період з 04.10.2021 по 29.10.2021).

Ухвалою суду від 01.11.2021 призначено розгляд справи по суті на 11.11.2021, 12:30.

Протокольною ухвалою від 11.11.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 02.12.2021, 11:20.

02.12.2021 представником позивача надано до суду заяву від 02.12.2021 № 7552/22, в якій останній просив відкласти розгляд справи на іншу дату.

В судовому засіданні 02.12.2021 представник відповідача проти задоволення заяви позивача про відкладення розгляду справи заперечував. Щодо позовних вимог, надав усні пояснення в обґрунтування своєї позиції та просив суд у позові відмовити.

Розглянувши заяву позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату суд відмовляє у її задоволення, керуючись наступним:

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі „Смирнова проти України");

Суд не обмежує кола осіб, які можуть бути представниками у суді, а розгляд даної справи вже відкладався.

Відповідно до частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Тому, враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.

Судовий процес на виконання статті 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками справи.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті 02.12.2021 на підставі статті 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини.

Як підтверджують матеріали справи, між Комунальним підприємством «Міськводоканал» Сумської міської ради (далі позивач, виконавець) та Акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (далі відповідач, споживач) укладено Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 31.12.2016 № 1.

Відповідно до умов укладеного договору виконавець зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані йому послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1 від 29.12.2017 до договору № 1 від 31.12.2016 п. 9.1 договору сторони виклали в новій наступній редакції « 9.1. Цей договір укладається на строк з 01 січня 2017 р. та діє до 31 грудня 2018 р. Термін дії договору може бути продовжений шляхом підписання додаткової угоди до даного договору.

Пунктом 3.2. Договору, визначено, що оплата відповідачем за скид промислових стічних вод здійснюється згідно з Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37 та місцевими правилами стічних вод.

Позивач в позовній заяві зазначає, що сторони у своїх взаємовідносинах керуються, окрім інших нормативно-правових актів, Правилами приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення міста Суми, які затверджені рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 № 4 (далі - Правила № 4).

Відповідно до п. 4.3.7. Договору, Позивач має право контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод Відповідача. Пред`являти відповідачу рахунки при порушенні місцевих правил приймання стічних вод та скиду стічних вод з понаднормативним забрудненням.

Згідно з п. 4.4.16 Договору Виконавець зобов`язаний здійснювати нагляд за умовами скиду стічних вод Споживача, за виконанням Споживачем місцевих правил приймання стічних вод і вимог Договору. При виявленні перевищення допустимих концентрацій або інших порушень місцевих правил приймання стічних вод, Виконавець зобов`язаний у встановленому порядку пред`явити Споживачу рахунок.

Позивачем, при здійсненні контролю за скидом забруднюючих речовин, було виявлено факт скиду відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин порівняно з встановленими місцевими правилами, зокрема:

1) 27.02.2020 на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 2а відібрані проби стічних вод по об`єкту споживача АТ Насосенергомаш.

За результатами хімічного аналізу проб стічних вод, зафіксовано скид споживачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин, таких як:

- СПАР 0,45 мг/л при дозволеній нормі 0,43 мг/л;

За результатом перевірки був складений акт відбору проб стічних вод від 27.02.2020 № 229, та протоколом дослідження якості стічних вод від 03.03.2020 № 65.

2) 23.07.2020 на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: м. Суми, пр. Курський, 18/18а відібрані проби стічних вод по об`єкту споживача AT Насосенергомаш.

За результатами хімічного аналізу проб стічних вод, зафіксовано скид споживачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин, таких як:

- сульфатів 81,08 мг/л при дозволеній нормі 77,4 мг/л;

За результатом перевірки був складений акт відбору проб стічних вод від 23.07.2020 №581та протокол дослідження якості стічних вод від 28.07.2020 № 176.

3) 28.12.2020 на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: м. Суми, Привокзальна, 1 відібрані проби стічних вод по об`єкту споживача AT Насосенергомаш.

За результатами хімічного аналізу проб стічних вод, зафіксовано скид споживачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин, таких як:

- азоту амонійного 24,41 мг/л при дозволеній нормі 20,0 мг/л;

За результатом перевірки складено акт відбору проб стічних вод від 28.12.2020 № 1077 та протокол дослідження якості стічних зел від 30.12.2020 № 332.

4) 28.12.2020 на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, 69 відібрані проби стічних вод по об`єкту споживача AT Насосенергомаш.

За результатами хімічного аналізу проб стічних вод, зафіксовано скид споживачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин, таких як:

- азоту амонійного 40,51 мг/л при дозволеній нормі 20,0 мг/л;

- фосфатів 15,4 мг/л при дозволеній нормі 4,9 мг/л,

За результатами перевірки складено акт відбору проб стічних вод від 28.12.2020 № 1078 та протокол дослідження якості стічних вод від 30.12.2020 № 333.

Позивач для розрахунку плати використовував дані лабораторії позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах відповідачу виставлено до сплати суму в розмірі 886621 грн 85 коп.

Позивачем наданий також розрахунок пені в сумі 28851 грн 67 коп., 3% річних 6144 грн 99 коп. та інфляційних нарахувань в сумі 21522 грн 55 коп.

Оскільки виставлені рахунки відповідач не оплатив позивач звернулося до суду з даним позовом про стягнення заборгованість в частині здійснення плати за скид стічних вод з понаднормовими забрудненнями до системи централізованого водовідведення та нарахованих на цю суму пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Предметом судового розгляду в даній справі є вимоги виконавця послуг до абонента про стягнення заборгованості за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин на підставі договору.

Отже, спір у справі стосується правомірності нарахування позивачем та стягнення з відповідача плати за скид стічних вод з понаднормовим вмістом допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин у систему каналізації міста Суми, розрахованої позивачем на підставі положень, визначених місцевими правилами приймання стічних вод.

Статями 11, 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина перша статті 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання та водовідведення міст та інших населених пунктів України визначено у Правилах технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу від 05.07.1995 №30.

Ці Правила є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання, у тому числі юридичних осіб, що здійснюють технічну експлуатацію систем водопостачання та водовідведення, незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - виробники).

Технічна експлуатація систем водопостачання та водовідведення здійснюється виробниками згідно із Водним кодексом України, Кодексом України про надра, законами України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про житлово-комунальні послуги», іншими нормативно-правовими актами, а також державними будівельними нормами і правилами, державними санітарними нормами і правилами.

Згідно рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.06.2019р. № 322 «Про визначення виробників та виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення», КП «Міськводоканал» Сумської міської ради визначено виробником та виконавцем комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у місті Суми.

Таким чином, Позивач є підприємством, яке забезпечує водопостачання та водовідведення, зокрема у місті Суми. Підприємство належить до категорії місцевих водоканалів, які приймають неочищені стічні води абонентів і скидають очищену стічну воду до водних об`єктів навколишнього природного середовища.

Керівний нормативний документ (КНД) 211.1.0.009-94 «Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод» встановлює загальні вимоги до відбору проб з метою подальшого визначення хімічних та фізичних властивостей показників складу і властивостей вод. Керівний нормативний документ містить загальні вимоги до організації відбору, видів проб, місць, часу та частоти відбору, пристроїв, засобів та посуду для відбору та зберігання проб, реєстрації та транспортування проб, техніки безпеки.

Положення зазначених вище КНД 211.1.0.009-94 розповсюджуються на відбір проб стічних та технологічних вод, що підлягають державному та відомному контролю.

Отже, зважаючи на зазначене вище, Позивач, приймаючи стічні води абонентів у міську мережу каналізації для очищення та скидаючи очищені стічні води у водний об`єкт, здійснює відомчий контроль. Тому на діяльність КП «Міськводоканал» Сумської міської ради щодо відбору проб стічних вод розповсюджується для нормативного документа КНД 211.1.0.009-94 «Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод».

Відповідно до п. 7.5. КНД 211.1.0.009-94 об`єм проби при ручному відборі має бути принаймні у три рази більшим за об`єм, необхідний для одного визначення усіх показників.

На відібрану пробу складається супровідний документ (акт, паспорт), в якому має бути наведена така інформація:

- номер посудини (проби);

- назва проби, мета відбору;

- вид проби (разова або об`єднана) із зазначенням способу усереднення;

- спосіб відбору;

- пункт та місце відбору;

- дані про обробку проби (фільтрування, відстоювання, консервування тощо);

- дата, час та відомості про особу (осіб), яка відбирала пробу.

Як свідчать подані у справу протоколи дослідження якості стічних вод від 03.03.2020 № 65, від 28.07.2020 № 176, від 30.12.2020 №№ 1077, 1078, складені на проби, що були відібрані за актами відбору проб стічних вод від 27.02.2020 № 229, від 23.07.2020 № 581, від 28.12.2020 № 1077, № 1078 по кожній пробі Позивачем проводилося вимірювання по 19 речовинам. При цьому у актах відбору проб не конкретизувалися показники (назви речовин), що підлягають вимірюванню.

ДСТУ ІSО 5667-3-2001 «Якість води. Відбирання проб. Частина 3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами» передбачено, що води, особливо поверхневі і майже усі, що скидаються як стічні води, чутливі до різного роду фізичних, хімічних чи біологічних реакцій, що можуть мати місце в період між відбиранням проби і аналізуванням. Природа та інтенсивність таких реакцій часто є така, що у випадку, коли не прийнято необхідних запобіжних заходів перед або під час транспортування і в період зберігання проби в лабораторії до аналізування, концентрація визначуваної речовини буде відрізнятися від початкової, яка була під час відбирання проб. Активність цих реакцій залежить від результатів взаємодії хімічної і біологічної природи зразка: його температури, чутливості до світна, матеріалу посудини, періоду між відбиранням проби та аналізуванням, умовами в яких він перебував.

Вимоги методик щодо об`єму проб стічних вод для їх аналізування на предмет вимірювання по 19 речовинам наведено в таблиці № 1.

№ п/пПоказники якості стічних вод Позначення методики Мінімальний об`єм проби, л
1.Завислі речовини КНД 211.1.4.039-952000см3 = 2
2.БСК5 (біохімічне споживання кисню)КНД 211.1.4.024-950,5-1 дм3 = 0,5-1
3.ХСК (хімічне споживання кисню)КНД 211.1.4.021-95500см3= 0,5
4.Азот амонійнийМВВ № 081/12-0106-031
5.ФосфатиМВВ 081/12-0005-01200см3= 0,2

6.Нафтопродуктиінформація відсутняінформація відсутня
7. АПАРПНД Ф 14.1:2:4.158-200050см3= 0,05
8 .Залізо (загальне)
9.Мідь
10.ЦинкДСТУ ІБО 11885:2005500см3= 0,5
11.Нікель
12.Хром
13.Свинець
14.Жири рослинні та тваринніінформація відсутняінформація відсутня
15.ХлоридиКНД 211.1.4.037-95200см3 = 0,2
16.СульфатиКНД 211.1.4.026-95100см3 = 0,1
17.Сульфідиінформація відсутняінформація відсутня
18.Мінералізація загальна (сухий залишок)КНД 211.1.4.042-951
19.Реакція середовища (рН)МВВ 081/12-0317-06250см3 = 0,25
ВСЬОГО 6,8

Відповідно до п. 6.11.5. Місцевих правил, найменший загальний об`єм контрольної проби стічних вод складає 4,0 л.

В актах відбору проб стічних вод від 27.02.2020р. № 229, від 23.07.2020р. № 581 зазначено про загальний відібраний об`єм проби - 2 літри контрольна проба та 2 літри арбітражна.

В актах відбору проб стічних вод від 28.12.2020р. № 1077, № 1078 зазначено про загальний відібраний об`єм проби -5л 250 мл контрольна проба та 5 л 400 мл арбітражна.

Проте, ці обсяги не відповідають мінімально встановленим у вказаних методиках обсягам проб для тих величин, аналіз яких проводився Позивачем.

Оскільки відбір проб та поводження з ними (консервування та зберігання до початку аналізування) також є процедурами методики виконання вимірювань, їх недотримання не дає впевненості у точності одержаного результату вимірювань.

Відповідно до КНД 211.1.0.009-94 відібрана проба повинна з найбільш можливою повнотою репрезентувати показники складу та властивостей об`єкту контролю на даний момент або за певний інтервал часу. Способи відбору та зберігання проб мають забезпечити сталість складу та властивостей об`єкту контролю в інтервалі часу між відбором проб та їхнім аналізом.

Згідно до п. 6.6.Місцевих правил, з метою контролю якості стічних вод споживачів виробник здійснює відбір контрольних проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.

Акт відбору проб стічних вод складається виробником за формою, визначеною додатком 4 до цих Правил.

Відповідно до додатку № 4 до Місцевих правил та п. 9.1. КНД 211.1.0.009-94, акт відбору проб стічних вод не містить графи «Проба отримана для виконання аналізів і результат розпочато....», у зв`язку з чим зазначення даної інформації Позивачем є неправомірним.

Згідно з п. 6.8. Місцевих правил, у разі виявлення перевищення ДК забруднюючих речовин, встановлених цими Правилами, виробник у строк не більше п`яти робочих днів з дати відбору контрольної проби направляє споживачу лист-повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах споживача та протокол дослідження якості стічних вод, оформлений згідно з додатком 5 до цих Правил.

Вищезазначений пункт Місцевих правил встановлює лише строк направлення листа - повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах споживача та не встановлює строки проведення лабораторного аналізу проб стічних вод.

У відповідності до КНД 211.1.0.009-94, для збільшення строку зберігання проби її консервують, з урахуванням таких вимог:

- консерванти даного компоненту або групи компонентів не мають перешкоджати визначенню інших показників;

- метод консервування проби має бути узгоджений з методикою визначення відповідних показників;

- конкретні засоби консервування та строки зберігання проби приймають у відповідності з методиками виконання вимірювань.

Відповідно до п.п. 6.9., 6.11.1. Місцевих правил, відбір і аналіз проб проводиться згідно ДСТУ ІSО 5667-3-2001 ( ІSО 5667-3:1994,IDТ). Якість води. Відбирання проб, ч.3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами.

ДСТУ ІSО 5667-3-2001 (ІSО 5667-3:1994, IDТ). Якість води. Відбирання проб, ч.3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами, чітко визначено:

- в який саме тип посудин повинна відбиратися проба стічних вод;

- спосіб консервування відібраних проб;

- максимально рекомендований час консервування перед аналізуванням.

Таким чином, строки проведення лабораторного аналізу проб стічних вод встановлені ІSО 5667-3-2001 (ІSО 5667-3:1994, IDТ) та методиками виконання вимірювань кожного із показників, які наведені Відповідачем в розрізі параметрів, що досліджуються в таблиці

№ п/пПараметр, що досліджуєтьсяНомер методики/КНДНазва методики/КНДТип посудин иСпосіб консервуванняМаксимально рекомендований час консервування перед аналізуванням
1.Завислі речовиниКНД 211.1.4.039- 95Методика гравіметричного визначення завислих речовин в природних і стічних водахпластик або склоне консервують 1 доба
2.БСК5КНД 211.1.4.024- 95Методика визначення біохімічного споживання кисню після п-днів (БСК) в природних і стічних водахпластик або склоне консервують 1 доба
3.ХСККНД 211.1.4.021- 95Методика визначення хімічного споживання кисню (ХСК) в поверхневих і стічних водахскло 3 притерт ою пробко юдодавання 1 см3 концентрованої сірчаної кислоті на 1 дм31 доба
4. Азот амонійнийКНД 211.1.4.030- 95Методика фотометричного визначення амоній- іонів з реактивом Неслера в стічних водахпластик або бороси лікатне склододавання 1 см3 концентрованої сірчаної кислоті на 1 дм32 доби
5.Фосфати (Р043+)МВВ 081/12- 0005-01Методика виконання вимірювань масової концентрації розчинених ортофосфатів фотометричним методомбороси лікатне скло або скло2-4 см3 хлороформу на 1 дм3 Т 3-5С°3 доби
6.НафтопродуктиДСТУ ІБО 5667-3-2001 склоекстракція на місці відбирання, якщо це можливо і охолодження до 2-5С°1 доба
7.АПАРКНД 211.1.4.017- 95Методика екстраційно- фотометричного визначення аніонних поверхнево- активних речовин (АПАР) з метиленовим блакитним у природних та стічних водахсклоОкиснення до рН < 2 за допомогою НгЗСД, охолодження до температури 2-5С°2 доби
8.Залізо (загальне)ДСТУІБО 11885:2005Визначення 33 елементів методом атомно-емісійної спектрометрії 3 індуктивно- зв`язаною плазмоюпластик або бороси лікатне склофільтрування на місці відбирання та окиснення до рН < 21 місяць
9.МідьДСТУ ІБО 11885:2005Визначення 33 елементів методом атомно-емісійної спектрометрії 3 індуктивно- зв`язаною плазмоюпластик або бороси лікатне склофільтрування на місці відбирання та окиснення до рН < 21 місяць
10.ЦинкДСТУ ІЄО 11885:2005Визначення 33 елементів методом атомно-емісійної спектрометрії 3 індуктивно- зв`язаною плазмоюпластик або склофільтрування на місці відбирання та окиснення до рН < 21 місяць
11.НікельДСТУ ІБО 11885:2005Визначення 33 елементів методом атомно-емісійної спектрометрії 3 індуктивно- зв`язаною плазмоюпластик або бороси лікатне склофільтрування на місці відбирання та окиснення до рН < 21 місяць
12.1 Хром (Сг3+)ДСТУІБО 11885:2005Визначення 33 елементів методом атомно-емісійної спектрометрії 3 індуктивно- зв`язаною плазмоюпластик або бороси лікатне склоохолодження до температури 2-5С°1 доба

13. СвинецьДСТУ ISO 11885:2005Визначення 33 елементів методом атомно-емісійної спектрометрії 3 індуктивно- зв`язаною плазмоюпластик або бороси лікатне склофільтрування на місці відбирання та окиснення до рН < 21 місяць
14.Жири рослинні та тваринні Аналитическая химия промышленных сточных вод
15.ХлоридиКНД 211.1.4.037- 95Методика меркуметричного визначення хлоридів в поверхневих і стічних водахпластик або склоне консервують
16.СульфатиКНД 211.1.4.026- 95Методика турбідіметричного визначення сульфат-іонів в очищених стічних водах не консервують2 години після відбору
17.Сульфіди Иодометрическое определение общего содержания
18.Мінералізація загальна (сухий залишок)КНД 211.1.4.042- 95Методика гравіметричного визначення завислих (суспендованих) речовин в природних і стічних водах не консервують1 доба
19.Реакція середовища (РН)MBB 081/12- 0317-06Методика виконання вимірювань водневого показника (pH) електротермічним методомпластик або склоне консервують6 годин
Таким чином, як видно з даних, наведених у Таблиці, при визначенні параметрів, які досліджуються проби стічних вод Відповідача повинні бути відібрані у різний тип посудини, консервуватися різними способами та аналізуватися протягом різного часу.

В якості доказу відбору проби стічних вод з метою виявлення перевищення відповідачем гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах позивачем надано суду копію акту відбору проб стічних вод від 27.02.2020 № 229, в якому зазначено про відбір проби стічних вод Відповідача в присутності його представника о 11 год 40 хв. 27.02.2020. Кількість води 2,0л контрольна, 2,0л арбітражна. Номер проби 44. Відбір робив представник Позивача. Контрольна проба не консервувалась.

На підтвердження того, що у пробі води № 44, яка була відібрана 27.02.2020, згідно акту від 27.02.2020 № 229, виявлено перевищення СПАР 0,45 мг/дм3 при дозволеній нормі 0,43 мг/дм3, Позивач надав суду копію протоколу від 03.03.2020 № 65 дослідження якості стічних вод.

Відповідно до Інформації щодо об`єктів вимірювань, методик виконання (MBB), засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) та стандартних зразків, що використовуються під час проведення вимірювань (Форма 5) до свідоцтва про атестацію від 23.02.2018 № РУ- 0110/18 (далі - «Інформація») при визначенні у стічних водах Відповідача АПАР Позивач застосовує Методику екстракційно-фотометричного визначення аніонних поверхнево-активних речовин (АПАР) з метиленовим блакитним у природних та стічних водах КНД 211.1.4.017-95.

Згідно КНД 211.1.4.017-95:

- дана методика встановлює алгоритм визначення синтетичних АПАР в природних водах будь-якої мінералізації при вмісті 0,01-0,4 мг/дм3, при більш високому вмісті АПАР пробу розводять дистильованою водою (ст. 1);

- проби для визначення синтетичних АПАР відбирають у відповідності - з ГОСТ 17.1.5.05, за допомогою барометра або іншого пристрою, що запобігає попаданню у пробу поверхневої плівки та піни;

- пробу вміщують у скляну пляшку місткістю 0,5-1 дм3. Аналіз бажано виконувати у день відбору проби, бо синтетичні АПАР біохімічно нестійкі. Якщо це неможливо, пробу консервують додаванням 2 см3 хлороформу на 1 дм3 води.

Таким чином, в порушення КНД 211.1.4.017-95 Позивачем порушений порядок відбору проби, оскільки відбір був проведений ручним способом та строк аналізування для визначення АПАР, оскільки проба не консервувалась, а аналіз проведено лише 03.03.2020, тобто через 5 діб.

Крім того, відповідно до протоколу дослідження проби поверхневих, підземних та стічних вод від 04.03.2020 № 25, Регіональний офіс водних ресурсів у Сумській області Державного агентства водних ресурсів України встановив, що у пробі стічних вод, відібраної згідно акту від 27.02.2020 № 229 концентрація АПАР становить <0,01 мг/дм3 при допустимій концентрації 0,43 мг/дм3.

В якості доказу відбору проби стічних вод з метою виявлення перевищення Відповідачем граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах Позивачем надано суду копію акту відбору проб стічних вод від 23.07.2020 № 581, в якому зазначено про відбір проби стічних вод Відповідача в присутності його представника о 14 год. 30 хв. 23.07.2020. Кількість води 2,0л контрольна, 2,0л арбітражна. Номер проби 18. Відбір робив представник Позивача. Контрольна проба не консервувалась.

На підтвердження того, що у пробі води № 18, яка була відібрана 23.07.2020, згідно акту від 23.07.2020 № 581, виявлено перевищення сульфатів 81,08 мг/дм3 при дозволеній нормі 77,4 мг/дм3, Позивач надав суду копію протоколу від 27.07.2020 № 176 дослідження якості стічних вод.

Відповідно до Методики турбідіметричного визначення сульфат-іонів в очищених стічних водах КНД 211.1.4.026-95, для визначення сульфатів пробу можна не консервувати. Якщо у воді присутні сполуки сірки, воду треба проаналізувати не пізніше 2 годин після відбору.

В порушення КНД 211.1 4.026-95 Позивач провів аналізування проби стічної води, відібраної згідно акту відбору проб стічних вод від 23.07.2020 № 581 лише 27.07.2020, тобто поза межами часу, встановленого для аналізування.

Крім того, відповідно до протоколу дослідження проби поверхневих, підземних та стічних вод від 28.07.2020 № 97, Регіональний офіс водних ресурсів у Сумській області Державного агентства водних ресурсів України встановив, що у пробі стічних вод, відібраної згідно акту від 23.07.2020 № 581 концентрація сульфатів становить 71,90 мг/дм3 при доступній концентрації 77,4 мг/дм3.

В якості доказу відбору проби стічних вод з метою виявлення перевищення Відповідачем граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах Позивачем надано суду копію акту відбору проб стічних вод від 28.12.2020 № 1077, в якому зазначено про відбір проби стічних вод Відповідача в присутності його представника о 12 год.10 хв. 28.12.2020. Кількість води 5 л 250 мл контрольна, 5 л 400 мл арбітражна. Номер проби 8. Відбір робив представник Позивача. Контрольна проба не консервувалась. Об`єм проби для визначення азоту амонійного складає 0,05 мл.

На підтвердження того, що у пробі води № 8, яка була відібрана 28.12.2020, згідно акту від 28.12.2020 № 1077, виявлено перевищення азоту амонійного 24,41 мг/дм2 3 при дозволеній нормі 20,0 мг/дм3, Позивач надав суду копію протоколу від 30.12.2020 № 332 дослідження якості стічних вод.

Відповідно до Методики фотометричного визначення амоній-іонів з реактивом Неслера в стічних водах КНД 211.1.4.030-95, аналіз проби повинен бути виконаний у день відбору або пробу консервують додаванням 1 см3 концентрованої сірчаної кислоти на 1 дм3, консервовану пробу можна зберігати дві доби.

В порушення КНД 211.1.4.030-95 Позивач провів аналізування проби стічної води, відібраної згідно акту відбору проб стічних вод від 28.12.2020 № 1077 лише 30.12.2020, тобто поза межами часу, встановленого для аналізування.

Крім того, відповідно до протоколу дослідження проби поверхневих, підземних та стічних вод від 04.01.2021 № 240, Регіональний офіс водних ресурсів у Сумській області Державного агентства водних ресурсів України встановив, що у пробі стічних вод, відібраної згідно акту від 28.12.2020 № 1077 концентрація азоту амонійного становить 19,64 мг/дм3 при допустимій концентрації 20,00 мг/дм3.

В якості доказу відбору проби стічних вод з метою виявлення перевищення Відповідачем граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах Позивачем надано суду копію акту відбору проб стічних вод від 28.12.2020 № 1078, в якому зазначено про відбір проби стічних вод Відповідача в присутності його представника о 13 год. 15 хв. 28.12.2020. Кількість води 5 л 250 мл контрольна, 5 л 400 мл арбітражна. Номер проби 11. Відбір робив представник Позивача. Контрольна проба не консервувалась. Об`єм проби для визначення азоту амонійного складає 0,05 мл., фосфатів - 0,25л.

На підтвердження того, що у пробі води №11, яка була відібрана 28.12.2020, згідно акту від 28.12.2020 № 1078, виявлено перевищення азоту амонійного 40,51 мг/дм3 при дозволеній нормі 20,0 мг/дм3 та фосфатів 15,4 мг/дм3 при нормі 4,9 мг/дм3 Позивач надав суду копію протоколу від 30.12.2020 № 333 дослідження якості стічних вод.

Відповідно до Методики виконання вимірювань масової концентрації розчинених ортофосфатів фотометричним методом MBB 081/12-0005-01, якщо вимірювання масової концентрації розчинених ортофосфатів не виконують негайно, проби фільтрують через фільтр «синя стрічка», додають хлороформ, виходячи з розрахунку 2-3 см3 на 1 дм3 води. підготовлені у такий спосіб проби зберігають при температурі від 3 до 5 °С не більше 3 діб.

В порушення MBB 081/12-0005-01 Позивач провів аналізування проби стічної води, відібраної згідно акту відбору проб стічних вод від 28.12.2020. № 1078 лише 30.12.2020, тобто поза межами часу, встановленого для аналізування.

Отже, суд приходить до висновку, що Позивачем порушений порядок відбору проб стічних вод та порядок аналізування відібраних проб.

Окрім вищезазначеного, суд зазначає, що при визначенні допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах Відповідача, Позивачем порушено ст.ст. З, 7 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», оскільки:

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», вимірюванням вважається процес експериментального визначення одного або декількох значень величини, які можуть бути обґрунтовано приписані величині.

Результати вимірювань можуть бути використані у сфері законодавчо регульованої метрології за умови, що для таких результатів відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювань.

Методики вимірювань у сфері законодавчо регульованої метрології, що є обов`язковими до застосування, визначаються в нормативно-правових актах або в нормативних документах, на які є відповідні посилання в нормативно-правових актах.

Протоколи дослідження якості стічних вод від 03.03.2020 № 65, від 27.07.2020 № 176 містять лише абсолютні величини перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах та не містять даних щодо характеристик похибок або невизначеності вимірювань.

Таким чином, Позивач порушив ст. 7 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» і надані Позивачем дані щодо вмісту в стічних водах Відповідача забруднюючих речовин не можуть використовуватись для визначення коефіцієнту кратності перевищення гранично допустимих концентрацій забруднень стічних вод так як ці данні, без зазначення похибки, у зв`язку з чим вони визнаються недостовірними.

Аналогічна позиція сформована Вищим господарським судом України у постанові від 19.10.2011 № 16/75 (9/77).

При нарахуванні плати за скид стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин Позивач керувався Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.01.2019 № 4.

Відповідно до ст.ст. 3, 11 Господарського процесуального кодексу України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело

Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.

Також, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Згідно Рекомендацій Комітету Ради Європи N R(80)2 стосовно здійснення - адміністративними органами влади дискреційних повноважень під дискреційними повноваженнями розуміються повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб`єктів владних повноважень Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору пункт 44 рішення у справі «Брайен проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156 - 157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus N 32181/04); пункти 47 - 56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria N 38780/02).

В рішеннях Європейського Суду у справах «Федоренко проти України» від 30.06.2006 та «Стретч проти Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії» від 24.06.2003, висловлена позиція про те, що особа приватного права, яка вступає у цивільно - правову угоду з державним органом або іншою особою публічного права, має всі підстави розраховувати на те, що адміністрація діє у межах своєї компетенції, а відтак необхідною до застосування до правовідносин у згаданих справах є доктрина «ultra vires» з урахування принципу пропорційності між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи, зокрема, права на мирне володіння майном.

Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини, визначеної у п. 95 рішення Європейського Суду з прав людини від 10.05.2001 у справі «Кіпр проти Туреччини» (№25781/94) як загальна засада права діє принцип «з правопорушення права не виникає (ex iniuria ius non oritur)».

Крім того, Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно - правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов`язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Таким чином, господарський суд застосовує не всі нормативно-правові акти, а лише ті, що прийняті в установленому порядку і в межах компетенції відповідних органів. Отже, господарський суд зобов`язаний перевірити, чи прийнято певний акт в установленому порядку і чи відповідає він компетенції органу, який його прийняв.

Тобто скасування в судовому порядку зазначеного нормативного акту не є обов`язковим, оскільки суд в процесі розгляду справи не застосовує нормативні акти, які не відповідають законодавству України.

Вказаний висновок повністю узгоджується з практикою Верховного суду, викладеною у Постанові від 27.11.2018 по справі № 826/2507/18.

30 червня 2021 року у зв`язку із недодержанням виконавчим комітетом Сумської міської ради принципів державної регуляторної політики, незабезпеченням здійснення державної регуляторної політики в частині належної підготовки аналізу регуляторного впливу, що полягає у відсутності об`єктивного розрахунку очікуваних витрат та вигод суб`єктів господарювання, громадян та держави внаслідок дії прийнятого рішення, як регуляторного акту, невідповідністю розрахунку розміру витрат реальним обсягам для впровадження та виконання вимог такого рішення, використанням необґрунтованих та недостовірних відомостей за результатами консультацій з представниками мікро- та малого підприємства щодо оцінки впливу регулювання, встановленням економічно - необґрунтованих показників допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах споживачів, що скидаються до системи централізованого водовідведення міста Суми, необґрунтованим встановленням контролю допустимої концентрації забруднюючих речовин щодо мінералізації загальної (сухого залишку) в стічних водах, що скидають споживачі до системи централізованого водовідведення міста Суми, керуючись листом Державної регуляторної служби України вих. № 1264/0/20-21 від 22.03.2021, ст.ст. 4, 5, 8 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» Сумська міська рада прийняла Рішення від 30.06.2021 № 1232-МР «Про часткове скасування рішення виконавчого комітету Сумської міської ради «Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Суми» № 4 від 15.01.2019 року» відповідно до якого скасоване затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Суми.

Таким чином, уповноваженим регуляторним органом самостійно буди встановлені порушення при прийнятті Місцевих правил, в результаті чого, вони скасовані та не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач не довів того факту, що відбір та аналіз проб був здійснений ним з дотриманням вимог відповідних державних стандартів, з огляду на що суд не може вважати, що дані лабораторних аналізів позивача є достовірними та доводять факт скиду з боку відповідача стічних вод з понаднормативним вмістом допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин у систему каналізації міста Суми.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами тих обставин, на які він посилався , як на підставу позову, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову в позові.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі Проніна проти України, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах Трофимчук проти України, Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами у справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Стосовно інших доводів сторін, які детально не зазначені в рішенні, то вони не підлягають врахуванню, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не стосуються предмета доказування по даній справі.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Міськводоканал» Сумської міської ради щодо стягнення з Відповідача 888 237,00 грн. заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, 28851,67 грн. пені, 6144,99грн. - 3% річних, 21522,55грн. інфляційних нарахувань є необґрунтованими та безпідставними, в зв`язку з чим відмовляє у їх задоволенні в повному обсязі.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 14171,00 грн покладається на позивача.

Керуючись статями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради до відповідача Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про стягнення 994756 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 13.12.2021.

Суддя С.В. Заєць