ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2021 р. Справа№ 910/9947/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 (повний текст рішення складено 30.08.2021)

у справі №910/9947/19 (головуючий суддя Джарти В.В., судді Балац С.В., Зеленіна Н.І.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Державного підприємства "Енергоринок"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Кабінет Міністрів України

2) Міністерство енергетики України

3) Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 296 662 598,21 грн (із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 31.05.2021)

УСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Енергоринок" про стягнення 242 436 934,35 грн.

У подальшому позивачем була подана заява про збільшення позовних вимог відповідно до якої було збільшено раніше заявлену до стягнення суму три проценти річних та втрат від інфляції. Згідно даної заяви, яка була прийнята місцевим господарським судом, позивач просив суд стягнути з відповідача 241 979 493,66 грн основної заборгованості, 29 409 665,12 грн три проценти річних та 25 273 439,43 грн втрат від інфляції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 у справі №910/9947/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Енергоринок" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 241 979 493,66 грн основного боргу, 25 273 439,43 грн інфляційних втрат за період з липня 2019 року по квітень 2021 року включно, 29 409 665,12 грн три проценти річних за період 01.07.2019-28.05.2021 та 672 350,00 грн судового збору.

Рішення обґрунтовано тим, що факт наявності основної заборгованості за договором № №15390/01 від 31.07.2018 відповідача перед позивачем в сумі 241 979 493,66 грн належним чином доведений, документально підтверджений, доказів оплати суми відповідачем суду не надано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 25 273 439,43 грн інфляційних втрат та 29 409 665,12 грн три проценти річних за період з 01.07.2019 по 28.05.2021.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Енергоринок" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 у справі №910/9947/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог КП "Київтеплоенерго" повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено позовні вимоги. Зокрема відповідач стверджує, що порядок проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії України був можливий лише через поточні рахунки зі спеціальним режимом використання, включно на підставі алгоритму розподілу коштів, який встановлювався НКРЕКП та був обов`язковим для виконання ДП "Енергоринок", як розпорядником коштів ОРЕ.

У спірний період діяв алгоритм розподіл коштів з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії (ДП "Енергоринок"), затверджений постановою НКРЕКП від 29.12.2017 №1611, який передбачав, що у кожному розрахунковому періоді (місяці) забезпечується оплата вартості електричної енергії та послуг, закуплених у цьому періоді ДП "Енергоринок", у рівному відсотку кожній енергогенеруючій компанії та ДП "НЕК "Укренерго".

Такими чином, Енергоринок під час здійснення закупівлі електричної енергії у Київобленерго не могло самостійно, на власний розсуд обирати з якого джерела, в яких обсягах та за якою ціною купувати електричну енергію, оскільки у своїй діяльності керувалося законодавством України, ДЧОРЕ та статутом, а також не вправі було проводити розрахунки за електричну енергію, в тому числі погашати заборгованість, іншим чином, ніж це визначено законодавством, а саме відповідно до алгоритму, встановленого НКРЕКП.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9947/19 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Енергоринок", розгляд справи призначено на 20.10.2021.

КП "Київтеплоенерго" подало письмовий відзив на апеляційну скаргу у якому просило суд залишити рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 у справі №910/9947/19 без змін, а скаргу ДП "Енергоринок" - без задоволення. При цьому КП "Київтеплоенерго" стверджує про законність та обґрунтованість оспорюваного рішення.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 відкладено розгляд справи на 08.11.2021, 08.11.2021 - на 22.11.2021.

У судовому засіданні 22.11.2021 оголошено перерву до 01.12.2021.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна установити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи установила наступне.

31.07.2018 між КП "Київтеплоенерго" та ДП "Енергоринок" укладено договір № 15390/01, відповідно до умов якого позивач взяв на себе обов`язок продавати, а відповідач купувати вироблену КП "Київтеплоенерго" електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов договору (пункт 1.1.).

Пунктом 2.2. договору передбачено, що КП "Київтеплоенерго" зобов`язується продавати, а відповідач зобов`язується купувати вироблену електроенергію в точках поставки - на межі балансової належності електричних мереж, що визначені в Актах розмежування балансової належності електричних мереж.

Згідно з пунктом 2.3. договору тариф на електроенергію, яку позивач продає ДП "Енергоринок" затверджується постановою Національної комісії регулювання електроенергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Відповідно до пункту 2.4. договору вартість купленої електричної енергії в розрахунковому місяці визначається на підставі тарифу відповідно до пункту 2.3. договору та фактичну обсягів купленої електроенергії.

У свою чергу, умовами пункту 3.1. договору передбачено, що обсяг фактично проданої та купленої електроенергії визначається згідно з Інструкцією про порядок здійснення-розрахунків на ОРЕ Україні (ІПР) з використанням погодинних даних, отриманих з автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії (АСКОЕ), яка охоплює точки обліку згідно з Інструкцією про порядок комерційного обліку електроенергії (ІКО).

Пунктами 3.7.-3.10. договору визначено, що ДП "Енергоринок" до 06 числа місяця, наступного за розрахунковим, надає позивачу електронною поштою Акт купівлі - продажу електроенергії між Сторонами, складений за встановленою формою, наведеною в додатку 6 до Договору, підтвердження якого повинно бути надано факсограмою до 07 числа місяця, наступного за розрахунковим. Підписаний відповідачем Акт у двох примірниках останній надає поштою КП "Київтеплоенерго" до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, які в триденний термін після отримання підписуються Позивачем та один примірник надається поштою відповідачу.

Згідно пункту 4.1. договору розрахунок за куплену електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок позивача, та, за згодою Сторін, іншими формами, що передбачені чинним законодавством.

Платежі за отриману електроенергію здійснюються кожного банківського дня з поточного рахунка зі спеціальним режимом використання відповідача відповідно до алгоритму ОРЕ, який затверджується НКРЕКП (пункт 4.2. договору).

Пунктом 4.5. договору визначено, що по результатах розрахунків за місяць ДП "Енергоринок" надсилає позивачу акт звірки розрахунків між Сторонами до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, примірник якого в триденний термін після його отримання надсилається Покупцю за підписом керівництва Підприємства.

Згідно з пунктом 8.6. (з урахуванням додаткової угоди від 28.12.2018 № 16201/01) строк дії договору визначений Сторонами до 30.06.2019 включно.

Отже на підставі укладеного правочину позивачем здійснювався продаж, а відповідачем купівля електричної енергії.

На виконання умов п. 4.5. договору між сторонами цієї угоди складено та підписано акт звірки розрахунків від 19.06.2019 № 07/51-4-12808, за змістом якого за відповідачем обліковується заборгованість з оплати купленої електричної енергії на кінець дня 31.05.2019 на загальну суму 158 101 375,32 грн, яка станом на день звернення із позовом до суду та станом на день розгляду спору є не погашена.

Вказана заборгованість станом на 31.05.2019 утворилась внаслідок невиконання з боку ДП "Енергоринок" обов`язку повної оплати купленої електроенергії, зокрема у січні 2019 року на суму 22 452 543,39 грн, у березні 2019 року на суму 58 307 433,65 грн, у травні 2019 року на суму 77 341 398,28 грн. На погашення вказаної заборгованості протягом травня-червня 2019 року ДП "Енергоринок" здійснене перерахування грошових коштів в загальному розмірі 119 017 003,68 грн.

Крім того, протягом червня місяця відповідачу поставлено електричної енергії на загальну суму 203 735 969,34 грн, що підтверджується актом купівлі-продажу електричної енергії та рахунком-фактурою № 06/2019 від 30.06.2019. У червні 2019 року відповідачем сплачено на рахунок позивача 840 847,32 грн.

Спір у даній справі виник на підставі того, що за твердженням позивача станом на 23.07.2019 за покупцем рахується заборгованість на загальну суму 241979493,66 грн. Крім суми основного боргу позивач також просить суд стягнути з відповідача 25273439,43 грн інфляційних втрат та 29409665,12 грн три проценти річних за період з 01.07.2019 по 28.05.2021.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законами України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» та «Про електроенергетику».

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електроенергетику» регулювання відносин в електроенергетиці має особливості, визначені цим Законом. Ці особливості викликані об`єктивними умовами функціонування галузі, зокрема постійним і безперервним збалансуванням виробництва і споживання електричної енергії, для забезпечення якого встановлюється єдине централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об`єднаною енергетичною системою України.

Як передбачено ст. 5 Закону України «Про електроенергетику», державна політика в електроенергетиці базується зокрема, на принципі державного регулювання діяльності в електроенергетиці.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про електроенергетику» в електроенергетиці України діє єдина централізована диспетчерська система оперативно-технологічного управління виробництвом, передачею, розподілом та постачанням електричної енергії. Функції централізованого диспетчерського (оперативно-технологічного) управління об`єднаною енергетичною системою України та організацію паралельної роботи з енергетичними системами інших держав виконує державне підприємство, яке визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в електроенергетичному комплексі.

Державне підприємство, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об`єднаною енергетичною системою України, є системним оператором та виконує функції, визначені цим Законом та Законом України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України».

За змістом ст. 15 Закону України «Про електроенергетику» оптовий ринок електричної енергії в Україні функціонував, зокрема з додержанням такої умови: у кожному розрахунковому періоді (місяці) забезпечується оплата вартості електричної енергії та послуг, закуплених у цьому періоді оптовим постачальником електричної енергії, у рівному відсотку кожній енергогенеруючій компанії (за винятком суб`єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з використанням альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - мікро-, міні- та малим гідроелектростанціям) та підприємству, яке здійснює централізоване диспетчерське управління об`єднаною енергетичною системою України і передачу електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами. Ця оплата забезпечується з урахуванням остаточних платежів відповідно до договору, на підставі якого створено оптовий ринок електричної енергії.

Порядок проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії було врегульовано у ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику».

Аналіз положень зазначеної норми підтверджує правильність доводів відповідача щодо встановлення законодавцем спеціального порядку проведення розрахунків, який був обов`язковим для усіх учасників цього ринку.

Спеціальний режим використання поточних рахунків для оплати вартості електричної енергії полягав в тому, що перерахування грошових коштів з таких рахунків здійснювалося уповноваженим банком за алгоритмом, який встановлювався НКРЕКП.

Тобто, як обґрунтовано вказує апелянт, порядок проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії України можливий був лише через поточні рахунки зі спеціальним режимом використання, виключно на підставі алгоритму розподілу коштів, який встановлювався НКРЕКП та був обов`язковим для виконання ДП «Енергоринок» як розпорядником коштів ОРЕ.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 45 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про електроенергетику» (справа про електроенергетику) від 12.02.2002 № 3-рп/2002 зазначено, що електроенергетика має стратегічне значення для стабільного функціонування економіки держави.

У вищезазначеному рішенні Конституційний суд України указав, що особливістю функціонування об`єднаної енергетичної системи є безперервність процесу виробництва, накопичення, розподілу і споживання електричної енергії, що вимагає збалансованих, синхронних дій, централізованого диспетчерського управління та єдиного системного обліку електроенергії на всіх стадіях виробничого процесу. З огляду на це Національна комісія регулювання електроенергетики України встановлює алгоритм, тобто порядок розподілу уповноваженим банком коштів, отриманих за електричну енергію, а ДП «Енергоринок» готує щодобові звіти про фінансові розрахунки для усіх членів оптового ринку. У разі виникнення стосовно платежів спірних питань їх можуть вирішувати такі внутрішні, функціонально адаптовані до специфіки енергетичної галузі структури, як постійно діюча відомча Арбітражна комісія, Рада оптового ринку, загальні щорічні або позачергові збори суб`єктів договору, Національна комісія регулювання електроенергетики України, що мають повноваження і юридичні ресурси. В разі необхідності будь-який суб`єкт таких відносин може захистити свої інтереси також у судовому порядку. Ці майнові відносини є, по суті, складовою частиною особливих виробничих відносин.

Тобто особливістю розрахунків між позивачем та відповідачем було те, що розпорядження коштами, що накопичувалися на поточному рахунку зі спеціальним режимом використання ДП «Енергоринок», здійснювалося НКРЕКП в межах наданих їй повноважень шляхом затвердження обов`язкових для виконання постанов, якими встановлювався алгоритм розподілу коштів. Відповідач самостійно не приймав рішень щодо розпорядження такими грошовими коштами.

Правовідносини між сторонами спору як до 01.07.2019, так і після набрання чинності Законом України «Про ринок електричної енергії» зазнають імперативного регулятивного впливу держави, яка приймає відповідні нормативно-правові акти, спрямовані на регулювання ринку енергопостачання, які є обов`язковими як для позивача, так і для відповідача - державного підприємства, засновником якого є держава в особі Кабінету Міністрів України. Приймаючи відповідні нормативно-правові акти, держава змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склалися між сторонами спору на підставі укладеного договору.

Колегія суддів вважає обґрунтованим твердження апелянта про необхідність врахування у цій справі положень Закону України «Про ринок електричної енергії» в частині особливостей погашення заборгованості ДП «Енергоринок» на оптовому ринку електричної енергії в Україні.

Так, відповідно до п. 2 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01.07.2019 почав діяти балансуючий ринок та ринок допоміжних послуг, ринок «на добу наперед» та внутрішньодобовий ринок, двосторонні договори (далі - новий ринок електричної енергії).

Оптовий постачальник електричної енергії (тобто ДП «Енергоринок») провадить діяльність до повного погашення своєї кредиторської та дебіторської заборгованості за електричну енергію (п. 15 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно з приписами п. 16 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» Кабінет Міністрів України повинен був протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом розробити та внести на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо особливостей погашення заборгованості за електричну енергію, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії.

Запровадивши новий ринок електричної енергії, держава закріпила спеціальні умови (обов`язкові для позивача та відповідача) щодо погашення заборгованості ДП «Енергоринок» в порядку, визначеному окремим законом.

Відповідним законом є ухвалений Верховною Радою України 17.06.2020 Закон України «Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії» № 719-IX, який набрав чинності з 16.07.2020. Метою якого є повне погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії України, тобто погашення заборгованості, що виникла до 01.07.2019, підтверджена учасниками та підлягає сплаті відповідно до укладених договорів і судових рішень.

Положеннями цього закону визначено як шляхи погашення заборгованості, так і механізми проведення розрахунків.

Згідно з приписами п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії» заборгованість Державного підприємства «Енергоринок» перед позивачем підлягає погашенню (списанню) в обсязі, що не перевищує обсяг списаної заборгованості відповідно до пункту 1 цієї частини.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії» з метою забезпечення механізму погашення (списання) заборгованості, Кабінет Міністрів України в місячний строк після набрання чинності цим Законом приймає рішення про збільшення статутного фонду та/або капіталу виробників електричної енергії державної форми власності та акціонерного товариства, 100 відсотків акцій якого належать державі, яке здійснює функції оператора системи передачі, за рахунок емісії та внесення до статутного фонду та/або капіталу облігацій внутрішньої державної позики на суму заборгованості, передбаченої до погашення (списання) частиною першою цієї статті. Умови емісії та цільове призначення облігацій внутрішньої державної позики затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Заборгованість ДП «Енергоринок» перед оператором системи передачі за послуги з диспетчерського управління об`єднаною енергетичною системою України та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами підлягає погашенню (списанню) на умовах, визначених цим законом (п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії»).

Як передбачено ч. 5 ст. 4 Закону України «Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії», погашення (списання) заборгованості здійснюється учасниками на підставі примірних договорів відповідно до окремих порядків, що затверджуються Кабінетом Міністрів України в місячний строк після набрання чинності цим Законом.

Кредиторська або дебіторська заборгованість ДП «Енергоринок», що залишилася після проведення процедури погашення заборгованості, списується учасниками, після чого Кабінет Міністрів України приймає рішення щодо припинення Державного підприємства «Енергоринок» (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії»).

Тобто заборгованість відповідача перед позивачем, що утворилася за договором № №15390/01 від 31.07.2018 підлягає погашенню у спеціальному порядку, визначеному державою.

Отже, запровадивши з 01.07.2019 новий ринок електричної енергії, держава змінила характер регулювання спірних правовідносин, що склалися між сторонами спору на підставі укладеного договору.

Тому, не зважаючи на те, що правовідносини між сторонами спору виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між позивачем та відповідачем регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема Законом України «Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії», реалізація положень якого підтверджується активними діями позивача, спрямованими на погашення заборгованості відповідача за договором у спеціальному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 241 979 493,66 грн основного боргу за договором №15390/01 від 31.07.2018 не підлягають задоволенню.

Також, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 25 273 439,43 грн інфляційних втрат та 29 409 665,12 грн 3% річних, оскільки вказані вимоги є похідними від основної вимоги, у задоволені якої відмовлено.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про стягнення з Державного підприємства "Енергоринок" 241 979 493,66 грн основного боргу, 25 273 439,43 грн інфляційних втрат за період з липня 2019 року по квітень 2021 року включно, 29 409 665,12 грн три проценти річних за період 01.07.2019-28.05.2021.

Згідно зі статтею 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

За наведених обставин, висновки місцевого господарського суду, викладені в оскаржуваному рішенні, не можна вважати такими, що відповідають приписам статей 86, 236, 261, 238 ГПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, що свідчить про наявність підстав для скасування даного рішення.

Зважаючи на те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального права, колегія суддів убачає правові підстави для задоволення апеляційної скарги Державного підприємства "Енергоринок" шляхом скасування рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 у справі №910/9947/19 повністю та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 у справі №910/9947/19 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

У задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, ПЛОЩА ІВАНА ФРАНКА, будинок 5; ідентифікаційний код 40538421) на користь Державного підприємства "Енергоринок" (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 27; ідентифікаційний код 21515381) 1 008 525,00 грн судового збору за перегляд справи апеляційною інстанцією.

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.12.2021.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов