ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2021 р. Справа№ 910/6331/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Шевченко Н.А.,

за участю представників згідно з протоколом судового засідання від 06.12.2021

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітера-Буд» та Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз»

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 (повний текст складено 17.09.2021)

у справі № 910/6331/21 (суддя - Баранов Д.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пері Україна»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітера-Буд»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Промінь»

3. Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз»

про стягнення 304 050, 88 грн та повернення майна,

та за зустрічним позовом Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пері Україна»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітера-Буд»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Промінь»

про визнання припиненим правовідношення,

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Пері Україна» (далі - ТОВ «Пері Україна») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітера-Буд» (далі - ТОВ «Ітера-Буд»), Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Промінь» (далі - ТОВ «БК Промінь») та Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» про стягнення заборгованості в розмірі 304 050, 88 грн та повернення майна згідно наведеного в позовній заяві переліку.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості та повернення майна обґрунтовані тим, що відповідачем 1 лише частково було здійснено оплату орендних платежів за договором оперативної оренди обладнання № СО-19-0000121 від 22.01.2019, внаслідок чого й утворилася заборгованість, що становить 304 050, 88 грн. Крім того, позивач вказує, що відповідачем 1 в порушення обумовлених договірних зобов`язань повернуто лише частину обладнання, а, у свою чергу, залишається неповернутим обладнання загальною вартістю 469 463, 00 грн (згідно з наведеним в позові переліком). Позивач вказує, що відповідачі 2 та 3 є поручителями, а тому відповідають перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У травні 2021 року до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» до ТОВ «Пері Україна», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: ТОВ «Ітера-Буд» та ТОВ «БК Промінь» про визнання припиненим правовідношення за договором поруки № СО-19-0000121 від 22.01.2019.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог заявник вказував, що оскільки в договорі поруки не було прямо визначено істотні умови договору, а саме предмет і ціну - не зазначено конкретний обсяг зобов`язань, за котрий поручитель поручився перед кредитором боржника, а також боржником і кредитором (орендарем та орендодавцем) на виконання вимог п. 2.2 договору оренди не було додатково узгоджено асортимент обладнання, яке передається орендарю, шляхом підписання кожного наступного після 22.01.2019 акту приймання-передачі обладнання, обсяг відповідальності поручителя збільшувався (та і взагалі міг збільшуватись до невизначених жодними домовленостями обсягів, що є протиправним). Крім того, додатковою угода № 1 від 18.10.2019 було автоматично без погодження з поручителем збільшено його обсяг відповідальності і зменшено строки виконання зобов`язань (передбачені п. 4.2.4 договору оренди), якою було узгоджено, що останнім днем дії договору оренди є 31.10.2019 і не пізніше цього дня відповідач 1 зобов`язався здійснити всі розрахунки за договором оренди, а також виконати зобов`язання по поверненню обладнання із оренди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 прийнято зустрічну позовну заяву Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» до провадження та вирішено здійснювати розгляд зустрічної позовної заяви спільно з первісним позовом.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 первісний позов задоволено. Стягнуто солідарно з ТОВ «Ітера-Буд», ТОВ «БК Промінь» та Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» на користь ТОВ «Пері Україна» заборгованість з орендної плати в розмірі 304 050, 88 грн. Зобов`язано ТОВ «Ітера-Буд» повернути ТОВ «Пері Україна» наступне обладнання загальною вартістю 469 463, 00 грн, а саме: Шкребок для чищення DUO, артикул 428278, кількість 2 штуки, загальною вартістю 774,00 грн; Щит DP 135x60, артикул 428282, кількість 15 штук, загальною вартістю 54 810,00 грн; Адаптер підкоса DUO, артикул 428294, кількість 7 штук, загальною вартістю 2 175,60 грн; LIWA Адаптер DUO, артикул 431182, кількість 73 штуки, загальною вартістю 20 549,50 грн; Стійка РТ В-350 оцинкована, артикул 651119, кількість 69 штук, загальною вартістю 75 141,00 грн; Головка хрестова Соmі оцинкована, артикул 699035, кількість 34 штуки, загальною вартістю 7 063,00 грн; Тринога Соmі оцинкована, артикул 699036, кількість 13 штук, загальною вартістю 8 801,00 грн; Гайка DUO DW 15, артикул 428254, кількість 8 штук, загальною вартістю 234,00 грн; Ригель DUO 62, артикул 428255, кількість 5 штук, загальною вартістю 4 117,00 грн; Тяж DUO, артикул 428256, кількість 7 штук, загальною вартістю 307,30 грн; Щит універсальний DMP 135x75, артикул 428281, кількість 1 штука, вартістю 4 845,00 грн; Щит DP 135x15, артикул 428285, кількість 1 штука, вартістю 1 497,50 грн; Адаптер для труби DUO, артикул 428293, кількість 7 штук, загальною вартістю 1 737,40 грн; Головка хрестова 20/24 оцинкована, артикул 327890, кількість 22 штуки, загальною вартістю 8 756,00 грн; Балка VT 20К L=2,65 м, артикул 374890, кількість 280 штук, загальною вартістю 183 792,00 грн; Балка VT 20К L=2,45 м, артикул 374910, кількість 20 штук, загальною вартістю 12 210,00 грн; Балка VT 20К L=3,60 м, артикул 374940, кількість 31 штука. загальною вартістю 27 035,10 грн; Балка VT 20К L=3,90 м, артикул 374950, кількість 54 штуки, загальною вартістю 50 754,60 грн; Обприскувач, артикул 404890, кількість 1 штука, вартість 4 862, 50 грн.

Стягнуто з ТОВ «Ітера-Буд», ТОВ «БК Промінь», Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» на користь ТОВ «Пері Україна» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 790, 25 грн з кожного.

У задоволенні зустрічного позову Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» до ТОВ «Пері Україна» про визнання припиненим правовідношення відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що відповідачем 1 були лише частково оплачені орендні платежі. Факт наявної заборгованості з орендної плати за договором оперативної оренди обладнання № СО-19-0000121 в сумі 304 050, 88 грн визнається відповідачем 1. У зв`язку з укладеними договорам поруки відповідна сума прострочення стягнута з усіх відповідачів солідарно.

Також рішення мотивовано тим, що договором оренди визначено, що все орендоване обладнання відповідач 1 повинен повернути на склад позивачу за актами приймання-передачі. Однак, відповідачем 1 було повернено лише частину орендованого майна, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині зобов`язання повернути орендоване майно.

Щодо зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено підстав, з якими закон пов`язує припинення зобов`язання поруки, а тому відмовив у їх задоволенні.

3. Надходження апеляційних скарг на розгляд Північного апеляційного господарського суду

У вересні 2021 року ТОВ «Ітера-Буд» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 частково та ухвалити нове, яким: 1.1. В задоволенні позову ТОВ «Пері Україна» до ТОВ «Ітера-Буд» про зобов`язання повернути майно відмовити; 1.2. В задоволенні позову ТОВ «Пері Україна» до ТОВ «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз», ТОВ «БК Промінь» про стягнення грошових коштів відмовити. У частині стягнення з ТОВ «Ітера-Буд» на користь ТОВ «Пері Україна» грошових коштів в сумі 304 050, 88 грн скаржник просив залишити рішення без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Ітера-Буд» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021. Справу призначено до розгляду на 06.12.2021. Надано сторонам час для подачі відзивів на апеляційну скаргу, заяв та клопотань.

Також, не погодившись з ухваленим рішенням, Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 частково та ухвалити нове, яким: 1. В задоволенні позову ТОВ «Пері Україна» до ТОВ «Ітера-Буд» про зобов`язання повернути майно відмовити; 2. В задоволенні позову ТОВ «Пері Україна» до ТОВ «Транзнешнл рiсорз, Л.Л.С. «Узвіз» про стягнення грошових коштів відмовити; 3. Зустрічний позов задовольнити в повному обсязі, визнати припиненим правовідношення за договором поруки № СО-19-0000122 від 22.01.2019. У іншій частині рішення залишити без змін, а саме в частині стягнення з ТОВ «Ітера-Буд» на користь ТОВ «Пері Україна» грошових коштів в сумі 304 050, 88 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021. Об`єднано в одне апеляційне провадження розгляд апеляційних скарг Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» та ТОВ «Ітера-Буд». Надано сторонам час для подачі відзивів на апеляційну скаргу, заяв та клопотань.

06.12.2021 у судове засідання з`явилися представник скаржників та представник позивача за первісним позовом. Представник відповідача 2 за первісним позовом у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст. 120, 242 ГПК України. Судова кореспонденція, надіслана на адресу відповідача 2 за первісним позовом повернулася до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Кореспонденція надсилалася за адресою: 04112, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, 22, яка відповідає адресі, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та відома суду. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. А тому відповідач 2 за первісним позовом, в сили приписів ст. 242 ГПК України, вважається повідомленим про дату, час та місце судового засідання належним чином.

Суд заслухав представника скаржників та представника позивача за первісним позовом, дослідив докази, з`ясував обставини справи та перевірив їх доказами.

Представник скаржників підтримав вимоги апеляційних скарг та просив їх задовольнити. Представник позивача за первісним позовом заперечив проти доводів апеляційних скарг та просив відмовити в їх задоволенні, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

4. Вимоги апеляційних скарг та короткий зміст наведених у них доводів

4.1. Апеляційна скарга ТОВ «Ітера-Буд»

ТОВ «Ітера-Буд» в апеляційній скарзі частково не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення первісних позовних вимог з огляду на таке.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не було з`ясовано всіх обставин справи. Так, сторона вказує, що позивач i відповідач 1 домовились про те, що обладнання, яке було предметом договору оренди і не було повернено відповідачем 1 позивачу, стало предметом договору купівлі-продажу з 13.10.2020, тобто з моменту виставлення рахунку № 52883 від 13.10.2020 та часткової його оплати відповідачем 1, i, відповідно, прийняття оплати позивачем. Отже, вимога про зобов`язання повернення переліку товару за договором оперативної оренди № CO-19-0000121 вiд 22.01.2019 задоволенню не підлягає, оскільки ці товари є предметом договору купівлі-продажу № CO-19-0000123 вiд 22.01.2019.

Також, за доводами скаржника, оскільки договорами поруки (від 22.01.2019 № СО-19-0000107, укладений між позивачем, відповідачем 1 ТОВ «БК Промінь» (відповідач 2), а також від 22.01.2019 № СО 19-0000122 укладений між позивачем, відповідачем 1 та Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» не було визначено істотних умов - ціни договору, а тому такі договори є неукладеними. На переконання скаржника, у будь-якому випадку існують також і підстави для задоволення зустрічного позову - а саме визнання припиненим правовідношення за договором поруки з підстав, передбачених ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України.

4.2. Апеляційна скарга Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз»

Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» в апеляційній скарзі частково не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення первісних позовних вимог та відмову у задоволенні зустрічного позову з огляду на таке.

Скаржник зазначає, що у договорі поруки не було визначено істотні умови договору, а саме предмет і ціну - не зазначено конкретний обсяг зобов`язань, за який поручитель поручився перед кредитором боржника, боржником і кредитором (орендарем та орендодавцем) на виконання вимог п. 2.2 договору оренди не було додатково узгоджено асортимент обладнання, яке передається орендарю, що є окремою підставою для відмови в задоволенні основного позову в частині солідарного стягнення грошових коштів з відповідача 3, оскільки фактично договір поруки таким чином не можна вважати укладеним, бо він не містив істотних умов без підписання та погодження додатків до договору оренди, якими визначалися обсяги, асортимент орендованого обладнання та ціна оренди.

Також скаржник вказує, що, підписуючи кожен наступний після 22.01.2019 акт приймання-передачі обладнання, обсяг відповідальності поручителя збільшувався (та i взагалі міг збільшуватись до невизначених жодними домовленостями обсягів, що є протиправним), додатковою угода № 1 від 18.10.2019 було автоматично без погодження з поручителем збільшено його обсяг відповідальності і зменшено строки виконання зобов`язань (передбачені п. 4.2.4 договору оренди), якою було передбачено, що останнім днем дії договору оренди було 31.10.2019 і не пізніше цього дня відповідач 1 зобов`язався здійснити всі розрахунки за договором оренди, а також виконати зобов`язання по поверненню обладнання із оренди.

Крім того, скаржник вказує, що суд першої інстанції взагалі зазначив обставини, що не відповідають дійсності, оскільки продажу підлягало саме те обладнання, яке обліковувалось як орендоване і знаходилось у відповідача 1, оскільки частина обладнання, яке було оплачене та на яке було зареєстровано податкові накладні, перейшло у власність відповідача 1 та вимога про його повернення в позові не заявлялась, хоча його ані фактичне, ані документарне повернення з оренди та, відповідно, потім передача у власність не відбулася за домовленістю сторін, про що відповідні докази містяться в матеріалах справи.

Скаржник також зазначає, що у будь-якому випадку існують підстави для задоволення зустрічного позову - а саме визнання припиненим правовідношення за договором поруки з підстав, передбачених ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України., оскільки, на переконання скаржника було збільшено обсяг відповідальності, передбачений умовами договору поруки.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

29.11.2021 від позивача за первісним позовом до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання іншим учасникам справи та в строк, встановлений судом. Відзив прийнято до розгляду в порядку ст. 263 ГПК України.

Позивач за первісним позовом зазначає, що відповідно до пунктів 2, 4, 5, 6 та 8 договору купівлі-продажу асортимент, ціна, кількість і вартість відповідної партії товару визначаються в рахунках, які є невід`ємною частиною даного договору. Передача товару здійснюється на складі продавця (м. Бровари, вул. Об`їзна дорога, 60). Строк передачі відповідної партії товару - протягом трьох робочих днів з моменту отримання продавцем оплати. Оплата відповідної партії товару здійснюється шляхом перерахування на банківський рахунок продавця грошових коштів у вигляді 100 % попередньої оплати. Строк оплати товару - протягом трьох банківських днів з моменту виставлення продавцем рахунку на оплату. Передача товару здійснюється на підставі накладної. Датою передачі товару є дата накладної. З вищевказаного вбачається, що ані договором оренди, ані договором купівлі продажу не передбачено, що орендоване обладнання може автоматично (без фактичного повернення орендодавцю) стати власністю відповідача 1 y разі його викупу останнім.

Також позивач за первісним позовом зазначає, що позивачем та відповідачем 1 не укладались жодні письмові додатки і додаткові угоди до договору оренди та договору купівлі-продажу, які б змінювали умови цих договорів та визначали інший порядок повернення орендованого обладнання та приймання-передачі придбаного (купленого) обладнання.

Позивач не погоджується з доводами скаржників про припинення договорів поруки з огляду на те, що п. 2.5. договору оренди сторони узгодили, що орендар протягом строку дії договору вправі повертати обладнання орендодавцю за відсутністю необхідності, а також, за погодженням з орендодавцем, одержувати нове (інше) обладнання в оренду, здійснювати замiну окремих елементів. Отже, відсутність у самому договорі оренди грошового вираження розміру зобов`язань відповідача 1 жодним чином не виключає відповідальності поручителя та не впливає на її обсяг. За умовами договору поруки відповідач 3 поручився перед позивачем за виконання відповідачем 1 своїх обов`язків за договором оренди у повному обсязі, без визначення їх конкретного розміру, а тому кожний наступний факт отримання відповідачем 1 обладнання в оренду хоча і збільшував обсяг відповідальності поручителя, але його додаткова згода на це не була потрібна.

Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначає, що додатковою угодою № 1 від 18.10.2019 до договору оренди не був збільшений обсяг відповідальності відповідача 3, оскільки з вимогами до відповідача 3 про виконання обов`язків поручителя позивач звернувся лише через декілька місяців після спливу всіх граничних строків сплати орендних платежів, передбачених як договором оренди, так і цією додатковою угодою.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, 22.01.2019 між ТОВ «Пері Україна» (орендодавець) та ТОВ «Ітера-Буд» (орендар) був укладений договір оперативної оренди обладнання № СО-19-0000121 (далі - договір), за умовами якого орендодавець надає орендарю у тимчасове оплатне користування (оренду) будівельну опалубку PERI (в т.ч. окремі елементи опалубки, спеціалізовану тару для її транспортування), іменовану надалі «обладнання», асортимент, кількість і вартість якого вказуються в актах прийому-передачі, що є невід`ємною частиною цього договору.

За умовами п. 2.1. договору передача обладнання в оренду (з оренди) здійснюється на підставі акту(ів) прийому-передачі.

Датою початку строку оренди обладнання вважається дата підписання акту приймання-передачі обладнання в оренду повноважними представниками сторін. Датою закінчення строку оренди обладнання вважається дата, яка передує даті підписання акту приймання-передачі обладнання із оренди повноважними представниками сторін (п. 3.2 договору).

Згідно пп. 4.1.1. договору розмір орендної плати (без ПДВ) за одиницю обладнання за один календарний день зазначається сторонами в додатках до цього договору.

Додаток № 1 до договору містить специфікацію, в якій зазначена вартість оренди за одиницю обладнання за один календарний день.

Сторонони договору узгодили, що орендна плата в грошовому вираженні щомісячно розраховується орендодавцем на підставі фактичної кількості днів користування обладнанням згідно актів прийому-передачі обладнання (пп. 4.2.1. договору). Орендодавець до 10 числа кожного місяця, наступного за оплачуваним (за який нарахована орендна плата), направляє орендарю поштою оригінали підписаного та скріпленого печаткою орендодавця акту наданих послуг у двох примірниках (пп. 4.2.2. договору). Орендар зобов`язаний підписати і повернути орендодавцю один підписаний уповноваженою особою орендаря та скріплений печаткою орендаря оригінал акту наданих послуг до двадцятого числа наступного місяця, за яким нарахована орендна плата. У разі неповернення (несвоєчасного повернення) підписаного та скріпленого печаткою орендаря акту наданих послуг і відсутності письмової мотивованої відмови орендаря від підписання цього акту, такий акт і сума орендної плати вважаються беззастережно визнаними орендарем, а послуга є такою, що прийнята в повному обсязі (на вказану в акті прийому-передачі суму) (пп. 4.2.3. договору).

Підпунктом 4.2.4. договору передбачено, що орендар сплачує орендну плату щомісячно протягом 30 календарних днів з дня закінчення оплачуваного (за який нарахована орендна плата) місяця.

22.01.2019 між позивачем, відповідачем 1 та ТОВ «БК Промінь»» був укладений договір поруки № СО-19-0000107.

Також, 22.01.2019 між позивачем, відповідачем 1 та Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» був укладений договір поруки № СО-19-0000122.

З матеріалів справи вбачається, що сторони дійшли згоди про розірвання (припинення) договору оренди, про що між ними була укладена додаткова угода № 1 від 18.10.2019, якою було передбачено, що останнім днем дії договору оренди є 31.10.2019 і не пізніше цього дня відповідач 1 зобов`язався здійснити всі розрахунки за договором оренди, а також виконати зобов`язання по поверненню обладнання із оренди.

Так, судом першої інстанції встановлено, та не заперечувалося представником скаржників в судовому засіданні апеляційної інстанції, засіданні що в порядку виконання взятих на себе зобов`язань ним було передано, а відповідачем 1 прийнято в оренду обладнання загальною вартістю 3 695 642, 05 грн. За час дії договору оренди позивачем надано відповідачу-1 послуги з оренди обладнання на загальну суму 1 183 050, 88 грн. Наведені обставини також сторонами не заперечувалися.

Звертаючись з даним позовом, заявник вказував, що відповідачем 1 були лише частково оплачені орендні платежі в розмірі 879 000, 00 грн, внаслідок чого, в останнього утворилася заборгованість з оплати прострочених орендних платежів, що становить 304 050, 88 грн, яку позивач просив солідарно стягнути з відповідачів, як поручителів. Також неповернутим залишилась частина обладнання загальною вартістю 469 463, 00 грн, (згідно з наведеним у позовній заяві переліком), яке позивач просив зобов`язати повернути. Факт неповернення обладнання також не заперечувався представником скаржника в суді апеляційної інстанції.

Відповідач 1 визнав позов в частині стягнення з ТОВ «Ітера-Буд» заборгованості з орендної плати за договором оперативної оренди обладнання № СО-19-0000121 від 22.01.2019 в сумі 304 050, 88 грн. У решті вимог - заперечував.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, застосовані ним положення законодавства та межі апеляційного перегляду рішення суду

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Між сторонами склалися правовідносини з оренди майна та забезпечення виконання такого зобов`язання порукою. Спір у справі стосується наявності підстав для стягнення орендної плати, повернення майна та вимог зустрічного позову про визнання припиненим правовідношення за договором поруки.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, орендодавцем було передано орендарю в оренду обладнання загальною вартістю 3 695 642, 05 грн, що підтверджується актами прийому-передачі обладнання в оренду, а саме: № 30922 від 24.01.2019, № 31031 від 31.01.2019, № 31048 від 31.01.2019, № 31179 від 05.02.2019, № 31405 від 14.02.2019, № 31433 від 15.02.2019, № 31469 від 18.02.2019, № 31470 від 18.02.2019, № 31608 від 22.02.2019, № 31842 від 04.03.2019, № 32139 від 18.03.2019, № 32188 від 19.03.2019.

Датою початку строку оренди є дата підписання першого акту приймання-передачі обладнання в оренду, тобто, 24.01.2019.

Так, за час дії договору оренди позивачем було надано відповідачу 1 послуг з оренди обладнання на загальну суму 1 183 050, 88 грн, про що свідчать акти виконаних робіт, а саме: за період з 24.01.2019 - 31.01.2019 складено акт № 30012548 від 31.01.2019 на суму - 13 869, 37 грн, за період з 31.01.2019 - 31.01.2019 складено акт № 30012549 від 31.01.2019 на суму - 1 113, 24 грн, за період з 01.02.2019 - 28.02.2019 складено акт № 30012775 від 28.02.2019 на суму - 68 425,85 грн, за період з 01.02.2019 - 28.02.2019 складено акт № 30012776 від 28.02.2019 на суму - 26 194, 21 грн, за період з 01.03.2019 - 31.03.2019 складено акт № 30012854 від 31.03.2019 на суму - 122 316,47 грн, за період з 01.03.2019 - 31.03.2019 складено акт № 30012855 від 31.03.2019 на суму - 28 616,09 грн, за період з 01.04.2019 - 30.04.2019 складено акт № 30013146 від 30.04.2019 на суму - 122 788, 08 грн, за період з 01.04.2019 - 30.04.2019 складено акт № 30013147 від 30.04.2019 на суму - 27 720,72 грн, за період з 01.05.2019 -31.05.2019 складено акт № 30013409 від 31.05.2019 на суму - 126 881,02 грн, за період з 01.05.2019 - 31.05.2019 складено акт № 30013410 від 31.05.2019 на суму - 28 644,74 грн, за період з 01.06.2019-30.06.2019 складено акт № 30013683 від 30.06.2019 на суму - 98 585,72 грн, за період з 01.06.2019 - 30.06.2019 складено акт № 30013684 від 30.06.2019 на суму - 27 720,72 грн, за період з 01.07.2019-31.07.2019 складено акт № 30013971 від 31.07.2019 на суму - 101 009, 53 грн, за період з 01.07.2019 - 31.07.2019 складено акт № 30013972 від 31.07.2019 на суму - 28 644,74 грн, за період з 01.08.2019 - 31.08.2019 складено акт № 30014252 від 31.08.2019 на суму - 97 890,38 грн, за період з 01.08.2019-31.08.2019 складено акт № 30014253 від 31.08.2019 на суму - 28 644,74 грн, за період з 01.09.2019 -30.09.2019 складено акт № 30014599 від 30.09.2019 на суму - 87 354,00 грн, за період з 01.09.2019 - 30.09.2019 складено акт № 30014600 від 30.09.2019 на суму - 27 720, 72 грн, за період з 01.10.2019 - 31.10.2019 складено акт № 30015182 від 31.10.2019 на суму - 90 265,80 грн, за період з 01.10.2019-31.10.2019 складено акт № 30015183 від 31.10.2019 на суму - 28 644, 74 грн.

Указані акти виконаних робіт були підписані відповідачем 1 без будь яких зауважень, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що визначені в них суми орендних платежів вважаються беззастережно визнаними останнім.

Підпункт 4.2.4. договору сторони узгодили, що орендар сплачує орендну плату щомісячно протягом 30 календарних днів з дня закінчення оплачуваного (за який нарахована орендна плата) місяця. В актах виконаних робіт був узгоджений строк оплати нарахованих орендних платежів, який становив 30 днів з дати їх складання. Після спливу цього строку кожен неоплачений орендний платіж вважається простроченим.

Водночас відповідачем 1 були лише частково оплачені орендні платежі в розмірі 879 000, 00 грн. Факт оплати підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку позивача у період з 01.01.2019 до 14.04.2021 та відомостями із SAP - програми внутрішнього бухгалтерського обліку позивача (роздруківка відомостей наявна в матеріалах справи), в якій зазначено призначення платежів згідно з виставленими рахунками.

За таки обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що розмір заборгованості відповідача 1 перед позивачем з оплати прострочених орендних платежів становить 304 050, 88 грн. До того ж, факт наявної заборгованості з орендної плати за договором оперативної оренди обладнання № СО-19-0000121 в сумі 304 050, 88 грн визнавався відповідачем 1 у під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника щодо виконання взятого на себе зобов`язання, а кредитора - щодо прийняти ним особисто виконання такого зобов`язання.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Крім того, 22.01.2019 між позивачем, відповідачем 1 та ТОВ «БК Промінь» і Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» були укладені договори поруки № СО-19-0000107 та № СО-19-0000122, відповідно. Умови договорів поруки однакові.

Відповідно до п. 1 договорів поруки відповідач 2 та відповідач 3 (як поручителі) поручилися перед позивачем (як кредитором) за виконання відповідачем 1 (як боржником) у повному обсязі своїх обов`язків за договором оренди, у тому числі за додатковими угодами до нього, які стосуються продовження строку дії договору оренди на визначений кредитором та боржником строк, а саме: сплата орендних платежів; сплата інших платежів, що передбачені договором оренди, у тому числі неустойка (штраф, пеня), відшкодування заподіяних боржником збитків; повернення з оренди орендованого майна або, на вимогу кредитора, відшкодування вартості неповернутого з оренди майна, відшкодування витрат на його ремонт/очищення.

В пункті 2 договорів сторони узгодили, що у разі порушення боржником обов`язків за договором оренди боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За умовами п. 3 та 4 договорів поруки у разі невиконання або неналежного виконання боржником (відповідачем 1) своїх зобов`язань (повністю або частково), зазначених у п. 1 договорів поруки, кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до боржника (відповідача 1), так і до поручителів (відповідачів 2 та 3), які несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Звернення кредитора до поручителів відбувається шляхом направлення повідомлення (виставлення вимоги про виконання) щодо факту порушення боржником обов`язків за договором оренди із зазначенням змісту порушення, суми боргу, а також на розсуд кредитора - штрафних санкцій і розміру завданої шкоди.

Протягом семи календарних днів з моменту пред`явлення кредитором повідомлення (виставлення вимоги про виконання), поручителями зобов`язань здійснити із кредитором розрахунки за невиконаними боржником зобов`язаннями (по яким прийнята порука).

Статтею 553 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. 1 та 2 ст. 543 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.01.2020 позивачем було направлено на адресу відповідачів 2, 3 письмову вимогу вих. № 73, 72, в яких вимагалося від відповідачів 2, 3 виконати обов`язки поручителя, сплатити на користь позивача прострочену заборгованість відповідача 1 за договором оренди та повернути або відшкодувати повну вартість неповернутого обладнання. Однак, така вимога залишена відповідачами 2, 3 без відповіді та задоволення.

У вказаних вимогах ТОВ «Пері Україна» також було повідомлено поручителів - ТОВ «БК Промінь» та Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» про припинення договору оренди з 31.10.2019.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про належне виконання поручителями (відповідачами 2 та 3) зобов`язань боржника (відповідача 1).

За таких обставин, скаржниками не надано доказів виконання своїх договірних зобов`язань, а саме погашення заборгованості в розмірі 304 050, 88 грн, доводів позивача за первісним позовом щодо наявності такої заборгованості не спростовано. Відповідно, правомірним є висновок суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача про солідарне стягнення з відповідачів означеної заборгованості.

При цьому необґрунтованими визнаються доводи скаржників щодо припинення договорів поруки у зв`язку із збільшенням зобов`язання та доводи щодо не укладення договорів поруки через відсутності ціни договору з огляду на таке.

Так, у п. 1 договорів поруки відповідач 2 та відповідач 3 (як поручителі) поручилися перед позивачем (як кредитором) за виконання відповідачем 1 (як боржником) у повному обсязі своїх обов`язків за договором оренди, у тому числі за додатковими угодами до нього, які стосуються продовження строку дії договору оренди на визначений кредитором та боржником строк, а саме: сплата орендних платежів; сплата інших платежів, що передбачені договором оренди, у тому числі, неустойка (штраф, пеня), відшкодування заподіяних боржником збитків; повернення з оренди орендованого майна або, на вимогу кредитора, відшкодування вартості неповернутого з оренди майна, відшкодування витрат на його ремонт/очищення.

Аналіз положень ст. 553, ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України дає підстави дійти до висновку, що сторони договору поруки мають право визначити у договорі поруки обсяг відповідальності поручителя.

Обмеження сторін договору поруки на визначення обсягу грошової відповідальності поручителя конкретною сумою, щодо забезпечення виконання якого і укладається договір поруки, є таким, що прямо суперечить положенням ч. 2 ст. 553 Цивільного кодексу України (порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі) та ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України (поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки).

Подібний за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 910/2757/17.

Аналіз положень договорів поруки свідчить що сторони у договорах поруки узгодили, що поручителі поручилися перед позивачем (як кредитором) за виконання відповідачем 1 (як боржником) у повному обсязі своїх обов`язків за договором оренди, що в повній мірі відповідає нормам ст. 553, 554 Цивільного кодексу України щодо визначення обсягу поруки. А тому відповідні доводи відхиляються як необґрунтовані. З наведених підстав відхиляються і доводи скаржників щодо припинення поруки, у зв`язку із збільшення обсягу відповідальності, оскільки в п. 1 договорів поруки сторонами було узгоджено, що поручителі поручилися у повному обсязі за обов`язками за договором оренди, у тому числі за додатковими угодами до нього (сплата орендних платежів; сплата інших платежів, що передбачені договором оренди; повернення з оренди орендованого майна, тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Доказів того, що обсяг заявленої до стягнення суми та вимога про повернення майна перевищує узгоджену договором оренди суму, скаржниками не надано. А тому такі доводи відхиляються як необґрунтовані. З наведених підстав не підлягав задоволенню зустрічний позов у даній справі, а тому суд першої інстанції правомірного відмовив у його задоволенні.

Щодо вимог позивача за первісним позовом про зобов`язання відповідача-1 повернути обладнання загальною вартістю 469 463, 00 грн (згідно з визначеного у позові переліку), суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За умовами пп. 5.2.8. договору орендар був зобов`язаний повернути (здати на склад орендодавця) обладнання очищеним, належно упакованим, в справному стані із врахуванням природного зносу не пізніше дня припинення (розірвання) договору.

09.01.2020 позивачем на адресу відповідача 1 була направлена письмова претензія з вимогами у строк до 20.01.2020 повернути обладнання загальною вартістю 1 435 670, 58 грн та сплатити заборгованість з орендної плати у розмірі 1 003 050, 88 грн (вих. № 356), але відповідач 1 вимоги цієї претензії в указаний строк не виконав та жодних заперечень не надав.

З матеріалів справи вбачається що протягом 2020 - 2021 років, відповідач 1 частково виконав вимоги вищевказаної претензії, а саме, погасив частину заборгованості з оплати орендної плати та повернув частину орендованого обладнання.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем 1 було повернуто позивачу більшу частину обладнання, водночас, неповернутим залишилась частина обладнання загальною вартістю 469 463, 00 грн, а саме: шкребок для чищення DUO, артикул 428278, кількість 2 штуки, загальною вартістю 774, 00 грн; щит DP 135x60, артикул 428282, кількість 15 штук, загальною вартістю 54 810,00 грн; адаптер підкоса DUO, артикул 428294, кількість 7 штук, загальною вартістю 2 175,60 грн; LIWA адаптер DUO, артикул 431182, кількість 73 штуки, загальною вартістю 20 549,50 грн; стійка РТ В-350 оцинкована, артикул 651119, кількість 69 штук, загальною вартістю 75 141,00 грн; головка хрестова Соmі оцинкована, артикул 699035, кількість 34 штуки, загальною вартістю 7 063,00 грн; тринога Соmі оцинкована, артикул 699036, кількість 13 штук, загальною вартістю 8 801, 00 грн; гайка DUO DW 15, артикул 428254, кількість 8 штук, загальною вартістю 234, 00 грн; ригель DUO 62, артикул 428255, кількість 5 штук, загальною вартістю 4 117,00 грн; тяж DUO, артикул 428256, кількість 7 штук, загальною вартістю 307, 30 грн; щит універсальний DMP 135x75, артикул 428281, кількість 1 штука, вартістю 4 845,00 грн; щит DP 135x15, артикул 428285, кількість 1 штука, вартістю 1 497,50 грн; адаптер для труби DUO, артикул 428293, кількість 7 штук, загальною вартістю 1 737,40 грн; головка хрестова 20/24 оцинкована, артикул 327890, кількість 22 штуки, загальною вартістю 8 756,00 грн; балка VT 20К L=2,65 м, артикул 374890, кількість 280 штук, загальною вартістю 183 792,00 грн; балка VT 20К L=2,45 м, артикул 374910, кількість 20 штук, загальною вартістю 12 210, 00 грн; балка VT 20К L=3,60 м, артикул 374940, кількість 31 штука. загальною вартістю 27 035,10 грн; балка VT 20К L=3,90 м, артикул 374950, кількість 54 штуки, загальною вартістю 50 754,60 грн; обприскувач, артикул 404890, кількість 1 штука, вартість 4 862, 50 грн.

Обставин щодо залишку неповернутого обладнання загальною вартістю 469 463, 00 грн відповідачем 1 спростовано не було, доказів, щоб свідчили про протилежне матеріали справи не містить.

Доводи скаржників щодо укладеного між сторони договору купівлі-продажу частини майна, у зв`язку з чим, за доводами скаржників, відсутні підстави для повернення такого майна відхиляються судом апеляційної інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 22.01.2019 ТОВ «Пері Україна» (продавець) та ТОВ «Ітера-Буд» (покупець) уклали договір купівлі-продажу № СО-19-0000123, згідно з п. 1 якого продавець продає (передає у власність), а покупець належним чином приймає та оплачує товар, в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пунктів 2, 4, 5, 6 та 8 указаного договору купівлі-продажу асортимент, ціна, кількість і вартість відповідної партії товару визначаються в рахунках, які є невід`ємною частиною даного договору. Передача товару здійснюється на складі продавця (м. Бровари, вул. Об`їзна дорога, 60). Строк передачі відповідної партії товару - протягом трьох робочих днів з моменту отримання продавцем оплати. Оплата відповідної партії товару здійснюється шляхом перерахування на банківський рахунок продавця грошових коштів у вигляді 100 % попередньої оплати. Строк оплати товару - протягом трьох банківських днів з моменту виставлення продавцем рахунку на оплату. Передача товару здійснюється на підставі накладної. Датою передачі товару є дата накладної. З вищевказаного вбачається, що ані договором оренди, ані договором купівлі продажу не передбачено, що орендоване обладнання може автоматично (без фактичного повернення орендодавцю) стати власністю відповідача 1 y разі його викупу останнім.

У матеріалах справи наявні копії видаткових накладних № 20014533, 20014720, 20014753, 20015033, 20021792, 20022224, які було складено до договору купівлі-продажу № СО-19-0000123. Частина з таких накладних підписані обома сторонами, частина підписана тільки продавцем. Водночас у наведених накладних відсутній товар (майно), який був предметом оренди за договору оренди (обладнання, за яким передавалося відповідними актами). А тому відповідні доводи скаржників відхиляються як необґрунтовані.

Посилання скаржників на наявну копію рахунку № 52883 від 13.10.2020, в якому наведено перелік майна, яке було предметом оренди за договором оренди, не свідчить про передання такого товару покупцю, а свідчить лише про намір осіб здійснити відповідну дію з продажу, придбання такого майна. При цьому в силу п. 8 договору купівлі-продажу № СО-19-0000123 передача товару здійснюється на підставі накладної.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України).

Доказів передачі товару матеріали справи не містять, а тому відповідні доводи скаржників визнаються необґрунтованими. При цьому умовами договору купівлі-продажу передбачено 100 % попередню оплату. Як зазначає сам скаржник, повну оплату ним не проведено. Відповідно, обов`язок з передачі товару у позивача за первісним позовом (продавця) не наступив. А тому доводи скаржників у відповідній частині визнаються необґрунтованими.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення первісного позову ТОВ «Пері Україна» про стягнення заборгованості за оренду та зобов`язання повернути орендоване майно, яке не було повернуто орендодавцю з огляду на доведеність вимог та про відмову у задоволенні зустрічного позову Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» про визнання правовідношень припиненими з підстав необґрунтованості позовних вимог.

Таким чином, на підставі ст. 2, 4, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційних скарг у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційних скарг, понесений судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржників у порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітера-Буд», Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Транзнешнл Рісорз, Л.Л.С. «Узвіз» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі № 910/6331/21 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі № 910/6331/21 - залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржників.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 08.12.2021.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім