ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 909/82/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючий, суддів: Білоуса В.В., Васьковського О.В.,

за участі секретаря судового засідання Сотник А.С.

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз»,

розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Чопенко Денис Вікторович - особисто (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку «EasyCon»),

кредитор (ініціюючий) - Компанія Naran Advisory Corporation,

представник кредитора - не з`явився,

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кавертон»,

представник кредитора - Дробот Д.М., адвокат (довіреність від 26.01.2021),

кредитор - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

представник кредитора - не з`явився,

кредитор - Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Майсен»,

представник кредитора - не з`явився,

кредитор - Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»,

представники кредитора - Ільїнова І.В., адвокат (довіреність № 0024701/3850-21 від 02.02.2021), Пасацька В.В., адвокат (довіреність №0024701/27464-21 від 26.08.2021),

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку «EasyCon») касаційну скаргу

Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2021

у складі колегії суддів: Матущака О.І. (головуючий), Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.,

у справі за заявою

Компанії Naran Advisory Corporation

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2016 порушено провадження у справі №909/82/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз» (далі - ТОВ «Корпорація «Агро-Союз», боржник).

Визнано безспірні грошові вимоги Компанії Naran advisory corporation до ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» в сумі 600 000,00 грн.

Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника до закінчення провадження у справі.

Введено процедуру розпорядження майном боржника.

Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Тритяченко О.В.

2. 15.02.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ «Корпорація «Агро-Союз».

3. Ухвалою суду від 08.11.2017 припинено повноваження розпорядника майна - арбітражного керуючого Тритяченко О.В. та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Чопенка Д.В.

4. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 18.09.2019 заяву ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Дніпрі (далі - АТ «Укрексімбанк», кредитор) про визнання кредитором з вимогами до боржника ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» на суму 82 034 881,71 грн задоволено частково;

визнано грошові вимоги кредитора в сумі 2 756,00 грн - як вимоги першої черги та у сумі 20 676 885,59 грн - як забезпечені заставою майна боржника;

відмовлено у визнанні грошових вимог в сумі 61 355 240,21 грн.

5. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 скасовано ухвалу суду від 18.09.2020 в частині відмови у визнанні кредиторських вимог.

В цій частині прийнято нове рішення, яким визнано вимоги АТ «Укрексімбанк» у сумі розмірі 61 355 240,21 грн як забезпечені заставою майна.

У решті оскаржувану ухвалу залишено без змін.

6. 21.04.2020 до місцевого господарського суду розпорядником майна ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» арбітражним керуючим Чопенком Д.В. подано План санації боржника разом із протоколом засідання зборів кредиторів боржника №5 від 15.04.2020.

7. 12.05.2020 до суду звернувся забезпечений кредитор - АТ «Укрексімбанк» із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування заяви кредитор вказав на те, що дія мораторію відносно майна, яке є предметом забезпечення, з огляду на положення частини 8 статті 41 КУзПБ припинилася (не поширюється).

Просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності боржнику та є предметом іпотечних договорів, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

8. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 23.12.2020 заяву АТ «Укрексімбанк» задоволено частково.

Надано дозвіл АТ «Укрексімбанк» на звернення стягнення на нерухоме майно, що належить боржнику - ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» згідно іпотечних договорів від 12.06.2014 № 50114Z24; від 12.06.2014 № 50114Z24 та від 12.06.2014 № 50114Z25.

В задоволені заяви в іншій частині відмовлено.

9. Ухвала мотивована тим, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство, процедура задоволення вимог забезпечених кредиторів щодо звернення стягнення на заставне майно відбувається виключно в межах справи про банкрутство згідно ухвали господарського суду після встановлення факту спливу, передбаченого частиною 8 статті 41 КУзПБ, строку або при переході до іншої судової процедури (санація, ліквідація). А тому, оскільки процедуру розпорядження майном боржника введено 11.02.2016, а станом на день постановлення оскаржуваної ухвали інша процедура не застосована, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви АТ «Укрексімбанк» про надання дозволу на звернення стягнення предмету іпотеки.

10. Водночас суд відмовив заявнику в частині встановлення способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах, з огляду на те, що право суду визначати спосіб звернення стягнення на майно боржника не передбачено нормами КУзПБ.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

11. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2021 в задоволенні апеляційної скарги АТ «Укрексімбанк» на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 23.12.2020 у справі №909/82/16 відмовлено.

Апеляційні скарги арбітражного керуючого Чопенка Дениса Вікторовича та ТОВ «Кавертон» задоволено.

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 23.12.2020 у справі №909/82/16 скасовано.

У скасованій частині прийнято нове рішення про відмову у задоволенні заяви про надання дозволу на звернення стягнення на предмет іпотеки.

12. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що заява про надання дозволу на звернення стягнення на предмет іпотеки АТ «Укрексімбанк» подана після надходження до суду першої інстанції клопотання про відкриття процедури санації та затвердження Плану санації 21.04.2020.

13. Суд, з посиланням на правові висновки, зроблені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 926/1908-б/14 від 31.07.2019 та № 922/1903/18 від 15.04.2020, вказав на те, що процедура санації є пріоритетною судовою процедурою у справі про банкрутство. А отже, суд першої інстанції, для вирішення процесуальних питань у хронологічному порядку, мав достатньо часу вирішити спочатку питання можливості відкриття процедури санації із затвердженням плану санації і лише після цього вирішувати спірне питання. Такі висновки випливають, зокрема, з того, що з часу отримання судом плану санації із іншими процесуальними документами до дати звернення такого забезпеченого кредитора минув майже місяць, а станом на дату прийняття оскаржуваної ухвали - 8-м місяців.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

14. Не погоджуючись з постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2021 у справі № 909/82/16, АТ «Укрексімбанк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування оскарженої постанови, з вимогою позовну заяву АТ «Укрексімбанк» про звернення стягнення на заставне майно задовольнити.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

15. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 909/82/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.05.2021.

16. Ухвалою Верховного Суду від 15.06.2021 касаційну скаргу залишено без руху у відповідності з положеннями статті 290 Господарського процесуального кодексу України, надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

17. Ухвалою Верховного Суду від 19.07.2021 відкрито провадження у справі №909/82/16 за касаційною скаргою АТ «Укрексімбанк» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2021;

зупинено провадження у справі № 909/82/16 за касаційною скаргою АТ «Укрексімбанк» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2021 до розгляду палатою з розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 905/1923/15 за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольський млинкомбінат» та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2020.

18. 25.08.2021 до Верхового Суду від ТОВ «ФК «Кавертон» надійшов Відзив на касаційну скаргу АТ «Укрексімбанк», з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

19. Постановою Верховного Суду у складі палати з розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 905/1923/15 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольський млинкомбінат» та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено, постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 скасовано, ухвалу Господарського суду Донецької області від 17.08.2020 залишено в силі.

20. Ухвалою Верховного Суду від 27.10.2021 поновлено касаційне провадження у справі № 909/82/16 за касаційною скаргою АТ «Укрексімбанк» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2021. Судове провадження призначено на 23.11.2021 о 11:30.

21. 15.11.2021 засобами електронного зв`язку від арбітражного керуючого Чопенка Дениса Вікторовича, на адресу Касаційного господарського суду, надійшло клопотання про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку «EasyCon».

22. Ухвалою Верховного Суду від 16.11.2021 клопотання арбітражного керуючого Чопенка Дениса Вікторовича про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» задоволено.

23. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу №909/82/16 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

24. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (23.11.2021) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 23.11.2021.

25. Представники АТ «Укрексімбанк» в судовому засіданні 23.11.2021 повністю підтримали вимоги касаційної скарги за доводами викладеними у ній.

Просили Суд скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2021 у справі № 909/82/16, ухвалити нове судове рішення, яким позовну заяву АТ «Укрексімбанк» про звернення стягнення на заставне майно задовольнити

26. Арбітражний керуючий Чопенко Д.В. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку «EasyCon») проти вимог та доводів скаржника заперечив, просив Суд постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2021 у справі № 909/82/16 залишити без змін.

27. Представник кредитора ТОВ «ФК «Кавертон» в засіданні суду 23.11.2021 проти вимог та доводів скаржника заперечив з підстав викладених у Відзиві на касаційну скаргу.

Просив Суд постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2021 у справі № 909/82/16 залишити без змін.

28. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили.

Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином.

Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(АТ «Укрексімбанк»)

29. В обґрунтування підстав касаційного оскарження заявник зазначає, що касаційна скарга подається з підстав визначених пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України з огляду на невірне застосування норм частини 8 статті 41 КУзПБ, за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування вказаної норми права у подібних правовідносинах.

Доводи кредитора

(ТОВ «ФК «Кавертон»)

30. Кредитор доводить:

- з огляду на пріоритетність процедури санації (яка визначена такою, сталою практикою Верховного Суду), клопотання розпорядника майна боржника мало бути розглянуто раніше заяви скаржника про звернення стягнення на заставне майно;

- передчасний розгляд та задоволення судом першої інстанції заяви скаржника про звернення стягнення на заставне майно без розгляду плану санації боржника фактично залишає для боржника лише єдиний варіант подальшої судової процедури у справі про банкрутство - ліквідаційну, та виключає можливість відновлення платоспроможності боржника;

- сплив 170-денного строку мораторію, передбаченого положеннями статті 41 КУзПБ, не є умовою, що надає право заставному кредитору на звернення стягнення на заставне майно боржника;

- нерелевантним є посилання скаржника на можливість схвалення плану санації боржника в силу вимог статті 52 КУзПБ, оскільки в цьому випадку ставиться під ґрунтовний сумнів законність ухвали Суду першої інстанції від 23.12.2020, якою питання схвалення/несхвалення плану санації боржника не порушувалося взагалі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

31. Відповідно до вимог статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Щодо суті касаційної скарги

32. Предметом цього розгляду у справі є заява АТ «Укрексімбанк» (забезпечений кредитор) про звернення стягнення (в рахунок погашення заборгованості за Генеральною кредитною угодою № 5006N2 від 14.11.2006) на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «Корпорація «Агро Союз», за Іпотечним договором № 50114Z24 від 12.06.2014, за Іпотечним договором № 50109Z31 від 16.12.2009, за Іпотечним договором №50114 Z25 від 12.06.2014, за Іпотечним договором № 50109 Z31 від 16.12.2009.

33. В обґрунтування заявник вказав на те, що мораторій відносно майна, яке є предметом забезпечення, з огляду на частину 8 статті 41 КУзПБ, не діє (не поширюється). Просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності боржнику та є предметом іпотечних договорів, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

34. З цього приводу колегія суддів Верховного Суду вважає необхідним вказати наступне:

34.1. Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

34.2. Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

34.3. Наведене вище дає підстави для висновку, що Закон України «Про іпотеку» визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

34.4. Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39) є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 41-47); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38).

35. Провадження у справі про банкрутство ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» відкрито та введено мораторій під час дії Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство) у редакції станом на 11.02.2016 (пункт 1 цієї Постанови).

35.1. З моменту відкриття провадження у справі банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (аналогічний за змістом правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

35.2. Як положення Закону про банкрутство (до втрати ним чинності з 21.10.2019 з введенням в дію з цієї дати Кодексу України з процедур банкрутства та у разі наявності підстав для застосування до правовідносин його положень), і положення чинного Кодексу України з процедур банкрутства визначають правовий режим та відповідні обмеження з розпорядження майном боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство та застосовані відповідні процедури.

35.3. Стаття 16 Закону про банкрутство встановлює, що з моменту відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, серед іншого, пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство.

Одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду, вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів.

35.4. Мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію (частина 1 статті 19 Закону про банкрутство).

35.5. Згідно частини 3 статті 19 Закону про банкрутство, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

35.6. За приписами частини 6 статті 19 Закону про банкрутство під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію. Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.

35.7. Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство (частина 7 статті 19 Закону про банкрутство).

36. З 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), у пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до його положень.

37. Як про це зазначено вище (пункт 33 цієї Постанови), заява АТ «Укрексімбанк» мотивована тим, що мораторій відносно майна, яке є предметом забезпечення, з огляду на частину 8 статті 41 КУзПБ, не діє (не поширюється).

37.1. Відповідно до частини першої статті 41 КУзПБ мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

37.2. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна (частина друга статті 41 КУзПБ).

37.3. Приписами частини третьої цієї статті передбачено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється, зокрема, стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.

37.4. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення (абз 1 частини п`ятої статті 41 КУзПБ).

37.5. Відповідно до частини восьмої статті 41 КУзПБ дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство. Щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації.

37.6. В частині шостій статті 41 КУзПБ закріплено, що задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

37.7. Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина п`ята статті 41 КУзПБ).

38. Провадження у справі № 909/82/16 за касаційною скаргою АТ «Укрексімбанк», ухвалою Верховного Суду від 19.07.2021 було зупинено до розгляду палатою з розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 905/1923/15 (пункт 17 цієї Постанови).

38.1. Постановою Верховного Суду у складі палати з розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 905/1923/15 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольський млинкомбінат» та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено, постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 скасовано, ухвалу Господарського суду Донецької області від 17.08.2020 залишено в силі.

38.2. За правовими висновками палати з розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду правомірними можна вважати ті дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які будуть здійснені в межах провадження у справі про банкрутство.

38.3. Суд дійшов висновку, що після спливу 170 днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, має здійснюватися за ухвалою суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, постановленою господарським судом за результатом розгляду заяви кредитора, вимоги якого є забезпеченими.

39. Аналізуючи викладене вище, а також правові позиції Верховного Суду у складі палати з розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (постанова від 22.09.2021 у справі №905/1923/15), слід дійти таких висновку, що сплив строку дії мораторію щодо задоволення вимог забезпечених кредиторів не змінює порядку звернення стягнення на таке майно, що прямо випливає зі змісту частини 14 статті 39 КузПБ, відповідно до положень якої з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі (тотожне за змістом положення у частині 15 статті 16 Закону про банкрутство) у сукупності з частиною 3 статті 41 КУзПБ, якою передбачено, що звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника та частиною 6 цієї ж статті, за якою задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом задоволення, здійснюється в межах провадження у справі про банкрутство; реалізація майнових активів боржника, які є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства, та виключає можливість реалізації поза цим провадженням, як і виконання (погашення) забезпечених вимог.

40. Водночас, вирішення питання щодо можливості задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, законодавець ставить у пряму залежність від винесення судом постанови про визнання боржника банкрутом або ухвали про введення процедури санації.

41. У відповідності до положень частини першої статті 49 КУзПБ у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі.

42. До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень:

схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації;

подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (частина друга статті 49 КУзПБ).

42.1. Питання про проведення зборів кредиторів та діяльності комітету кредиторів врегульовано статтею 48 КУзПБ. Так, учасниками зборів кредиторів боржника з правом вирішального голосу є конкурсні кредитори, визнані господарським судом у попередньому засіданні та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. У зборах кредиторів боржника можуть брати участь із правом дорадчого голосу: кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника; кредитори з вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян; конкурсні кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання; представник працівників боржника; уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника; представник органу, уповноваженого управляти державним майном; арбітражний керуючий. Під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Кодексу. Комітет кредиторів є представницьким органом кредиторів у справі про банкрутство, наділеним КУзПБ певними повноваженнями щодо участі у справі.

42.2. Рішення про введення процедури, наступної за розпорядженням майна, належить зборам кредиторів (на підставі звіту розпорядника майна та аналізу фінансово-господарської діяльності боржника), а повноваження на звернення до місцевого господарського суду з відповідним клопотанням - комітету кредиторів як представницькому органу.

42.3. Отже, саме рішення зборів кредиторів має визначальне (але не виключно) значення при розгляді питання щодо визначення наступної судової процедури та подальшого розгляду справи.

42.4. Так, судами встановлено, що розпорядником майна ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» арбітражним керуючим Чопенком Д.В. подано (21.04.2020) до місцевого господарського суду на затвердження План санації боржника разом із протоколом засідання зборів кредиторів боржника № 5 від 15.04.2020.

42.4.1. З протоколу №5 від 15.04.2020 вбачається, що на зборах кредиторів ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» були присутні наступні кредитори:

1. ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (кількість голосів - 41 377),

2. ТОВ «ФК Кавертон» (кількість голосів - 195 138).

На зборах кредиторів ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» були присутні з правом дорадчого голосу:

- ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»,

- АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «МАЙСЕН»,

- ПАТ «Комерційний банк «Земельний Капітал»,

- ОСОБА_1 ,

- ОСОБА_2 ,

- Розпорядник майна ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» - арбітражний керуючий Чопенко Д.В.

42.4.2. Зборами кредиторів («за» - 195 138 голосів, «проти» - 41 377 голосів, «утримався» - 0 голосів) по позачерговому питанню порядку денного було прийнято рішення: «Голосування за схвалення Плану санації ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» проводити виключно класом незабезпечених кредиторів».

42.4.3. По другому питанню порядку денного («за» - 195 138 голосів, «проти» - 41 377 голосів, «утримався» - 0 голосів) прийнято рішення: «визнати План санації ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» таким, що схвалений зборами кредиторів».

42.4.4. По третьому питанню порядку денного («за» - 195 138 голосів, «проти» - 41 377 голосів, «утримався» - 0 голосів) прийнято рішення: «Звернутися до Господарського суду Івано-Франківської області з клопотанням про введення процедури санації у справі про банкрутство ТОВ «Корпорація «Агро-Союз». Зобов`язати ТОВ «ФК «Кавертон», як кредитора з найбільшим розміром кредиторських вимог, направити до Господарського суду Івано-Франківської області відповідне клопотання.».

43. Частиною третьою статті 49 КУзПБ визначено, що у підсумковому засіданні господарський суд ухвалює одне з таких судових рішень:

- ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом;

- ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому цим Кодексом;

- постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

- ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство.

44. Колегія суддів зазначає, що процедури банкрутства реалізуються за активної участі та ініціативи боржника та кредиторів, які є зацікавленими особами в їх результатах та ефективності, під контролем суду, який має забезпечити дотримання вимог закону, забезпечити одну з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство - дотримання балансу інтересів при захисті публічного та приватного інтересів.

45. Верховний Суд, на підставі аналізу положень частин третьої, четвертої статті 49 КУзПБ зазначає, що господарський суд, проводячи підсумкове засідання у справі про банкрутство, ухвалює рішення про введення наступної судової процедури щодо боржника, які визначені положеннями частини першої статті 6 КУзПБ, із застосуванням судового розсуду.

46. Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими КУзПБ, Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

47. Доволі сталою правовою позицією Верховного Суду є те, що процедура санації є пріоритетною судовою процедурою у справі про банкрутство, оскільки є системою заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

48. Як встановлено судами попередніх інстанцій:

48.1. 21.04.2020 до місцевого господарського суду розпорядником майна ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» арбітражним керуючим Чопенком Д.В. подано на затвердження План санації боржника разом із протоколом засідання зборів кредиторів боржника № 5 від 15.04.2020 (пункт 6 цієї Постанови).

48.2. 12.05.2020 до суду звернувся забезпечений кредитор - АТ «Укрексімбанк» із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки.

49. Втім, як це слушно зауважив суд апеляційної інстанції, місцевий господарський суд першочергово розглянув заяву забезпеченого кредитора АТ «Укрексімбанк», а питання щодо Плану санації боржника навіть не було призначено до розгляду.

50. Дійсно, заява забезпеченого кредитора АТ «Укрексімбанк» про звернення стягнення на майно було подана у порядку, визначеному приписами статті 41 КУзПБ після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном (в тому числі і в разі, якщо відлік цього строку здійснювати з дня введення в дію КузПБ). Розпорядником майна було подано до суду першої інстанції на затвердження План санації, схвалений зборами кредиторів (протокол № 5 від 15.04.2020) також після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном/ з дня введення в дію КузПБ.

51. У рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004 вказано, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

52. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

53. Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах."

54. Згідно частин 7, 8 статті 52 КУзПБ, господарський суд постановляє ухвалу про затвердження плану санації боржника, якщо:

- план санації схвалений всіма класами конкурсних кредиторів, розмір та/або порядок задоволення вимог яких змінені планом санації порівняно з умовами, які були б застосовані у разі введення процедури ліквідації;

- план санації схвалений класом забезпечених кредиторів;

- розмір задоволених вимог кредиторів, які проголосували проти схвалення плану санації, не буде меншим у процедурі санації, ніж розмір вимог, який був би задоволений у разі введення процедури ліквідації.

Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні плану санації у разі, якщо план санації не відповідає вимогам законодавства.

Постановлення судом ухвали про відмову у затвердженні плану санації не перешкоджає повторному поданню до суду схваленого зборами кредиторів плану санації для його затвердження.

55. Тобто, винесенню ухвали про перехід з процедури розпорядження майном боржника до наступної процедури, у цій справі процедури санації, передує судовий розгляд з встановлення, на підставі відповідних доказів, можливості затвердження плану санації та введення процедури санації щодо боржника.

56. Враховуючи викладене вище, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що місцевий господарський суд після надходження клопотання про перехід до наступної судової процедури мав би в розумний строк призначити розгляд клопотання розпорядника майна та плану санації, у призначеному судовому засіданні встановити обставини, з якими КУзПБ пов`язує можливість застосування/не застосування до боржника судової процедури санації та затвердження плану санації з наданням правової оцінки зазначеним обставинам, зокрема, дотримання порядку прийняття загальними зборами кредиторів рішення про схвалення плану санації, так і самому змісту плану санації.

Дата подання до суду клопотання арбітражного керуючого про введення процедури санації та дата подання заяви АТ «Укрексімбанк» вказують на наявність у суду першої інстанції відповідної процесуальної можливості.

57. Не дотримання місцевим господарським судом сутнісно - хронологічного порядку розгляду вказаних заяв/клопотань, а також порядку прийняття відповідних судових рішень за результатами їх розгляду може привести до порушення принципу дотримання балансу інтересів при захисті публічного та приватного інтересів, що є однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство, а також принципу судового розсуду.

58. В частині посилань ТОВ «ФК «Кавертон» на приписи Закону № 728-ІХ від 18.06.2020 щодо продовження дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 22.04.2021 у справі № 911/2766/20, від 01.12.2020 у справі №910/13855/19 та вважає необхідним звернути увагу на таке:

58.1. Законом України «Про внесення зміни до Кодексу України з процедур банкрутства щодо недопущення зловживань у сфері банкрутства на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID-19» № 728-IX від 18.06.2020 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства (Відомості Верховної Ради України, 2019 р., N 19, ст. 74) доповнено пунктом 1-2 яким, зокрема, установлено що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19 продовжуються строки проведення попереднього засідання суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність), звернення у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) про визнання недійсними правочинів, вчинених боржником, дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, оголошення про проведення першого, повторного та/або другого повторного аукціону, виконання плану санації чи реструктуризації боргів боржника, процедури розпорядження майном, ліквідації, реструктуризації боргів боржника та погашення боргів боржника.

Пунктом 1 розділу "Прикінцеві положення" Закону України № 728-IX від 18.06.2020 установлено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Вказаний Закон набрав чинності 17.10.2020.

58.2. Як встановлено судами попередніх інстанцій, План санації боржника разом із протоколом засідання зборів кредиторів боржника № 5 від 15.04.2020 був поданий розпорядником майна до господарського суду першої інстанції 21.04.2020, АТ «Укрексімбанк» із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки звернувся до суду 12.05.2020, строк визначений статтею 41 КУзПБ (170 календарних днів) закінчився до набрання чинності Закону України № 728-IX від 18.06.2020.

58.3. Ні «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кодексу України з процедур банкрутства щодо недопущення зловживань у сфері банкрутства на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID-19» № 728-IX від 18.06.2020) у сукупності з положеннями абзацу другого частини 8 статті 41 КУзПБ, ні висновки про застосування норм права у наведених ТОВ «ФК «Кавертон» постановах Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 911/2766/20 та від 01.12.2020 у справі № 910/13855/19 щодо продовження дії мораторію на період дії карантину не дають підстав для висновку, що відповідний правовий режим (продовження дії мораторію) поширюється і на задоволення забезпечених вимог кредиторів після спливу 170 календарних днів з введення процедури розпорядження майном/з дня введення в дію КУзПБ (абзац другий частини 8 статті 41 КУзПБ), безвідносно до того, припадає останній день цього строку на період між 18.06.2020 (дата прийняття Закону № 728-IX) та 17.10.2020 (дата набрання вказаним Законом чинності) чи ні. Не містить такого висновку і Постанова Верховного Суду у складі палати з розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 905/1923/15.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

59. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

60. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

61. Доводи касаційної скарги АТ «Укрексімбанк» не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції.

62. Колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги АТ «Укрексімбанк», необхідність залишити постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2021 у справі №909/82/16 без змін, як такої, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати

63. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін оскаржених судових рішень, витрати зі сплати судового збору за подання касаційних скарг, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2021 у справі №909/82/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я.Погребняк

Судді В.В.Білоус

О.В.Васьковський