ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2021 р. Справа№ 910/7466/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

без виклику представників сторін

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 року

у справі №910/7466/21 (суддя - Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційне підприємство Дніпросталь"

про стягнення 214982,64 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційне підприємство Дніпросталь" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 214 982,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки від 17.12.2020 року № ДС - 19492.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 року скасувати та прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Крім того, скаржник наголосив, що позивач неодноразово звертався до відповідача щодо поставки товару на суму предоплати, однак такий товар так і не було поставлено. Починаючи з березня 2021 року, відповідач жодним чином не реагує на вимоги позивача та ухиляється від виконання своїх зобов`язань.

Разом з цим, скаржник вказав, що відповідач є недобросовісним контрагентом який не має наміру виконувати договір поставки та ставить на меті присвоїти собі чужі кошти.

Також, за твердженням скаржника, відповідачем в судовому засіданні не було доведено факту належного виконання зобов`язання щодо поставки товару.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 року вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Ткаченко Б.О., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю"ВІНГОЛОВМЕТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 року у справі №910/7466/21 залишено без руху.

Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки та подано до суду клопотання про поновлення строку, відповідно до чинного законодавства.

Відтак, скаржником усунено недоліки поданої апеляційної скарги.

Розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/4881/21 від 04.10.2021 року, у зв`язку перебуванням судді Ткаченка Б.О. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/7466/21.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сулім В.В., судді Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Північний апеляційний господарський суд своєю ухвалою від 04.10.2021 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 у справі №910/7466/21. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 у справі №910/7466/21 здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, що згідно з ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 року підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 17.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційне підприємство Дніпросталь" (постачальник) було укладено договір поставки № ДС - 19492 (далі - договір), відповідно до умов якого на умовах, які викладені в розділах цього договору, постачальник зобов`язаний передати у власність покупцю товар, а покупець - прийняти та оплатити товар згідно сортаменту, кількості та цін, що вказані у рахунках, які виставляє постачальник. Підтвердженням згоди покупця придбати товар на вказаних в рахунку або специфікації умовах є його оплата до отримання товару. В разі не оплати рахунку поставка вважається не узгодженою. Поставка товарів здійснюється окремим партіями згідно з заявкою покупця переданою факсимільним, телефонним зв`язком або електронною поштою. Номенклатурний перелік, сортамент, кількість товарів та ціна, які поставляються за цим договором, передбачені у рахунках - фактурах або специфікаціях.

Відповідно до п.п. 2.1. - 2.2. договору, якість товару, що поставляється, повинна відповідати нормативно - технічним характеристиками, вказаним у специфікаціях та супровідних документах на товар. Кількість кожної партії товару узгоджується сторонами в рахунках - фактурах або специфікаціях до договору.

Згідно п. 4.2. договору строк поставки товару - протягом 10 (десяти) робочих днів після отримання передоплати. У разі відсутності замовленої кількості певних асортиментних позицій товару на складі постачальника термін передачі товару покупцю відкладається на строк, потрібний для надходження товару на склад постачальника. Інші строки поставки та умови оплати окремих партій товару узгоджуються сторонами у специфікаціях до цього договору.

Ціна за одиницю товару та загальна вартість партії погоджуються сторонами та визначаються у рахунках та інших супровідних документах на кожну партію товару і є невід`ємною частиною договору. Ціна на товар може змінюватись в залежності від коливань середньо - ринкових цін на металопрокат. У випадку не повної оплати рахунку покупцем, у постачальника не виникає зустрічне зобов`язання щодо поставки товару. При цьому постачальник має право направити покупцю новий рахунок із зазначенням нових цін. Сторони погоджуються, що з моменту виставлення нового рахунку до зобов`язань сторін застосовуються положення ч. 2 ст. 604 Цивільного кодексу України (п. 5.1. договору).

Відповідно до ст. п. 5.3. - 5.4. договору, загальна сума договору дорівнює сумарній вартості оплаченого і отриманого товару згідно рахунків. Оплата всієї вартості товару, вказаного у рахунку, здійснюється шляхом 70% передоплати та решта 30% у строк до 31.12.2020 року на поточний рахунок постачальника або на інших умовах передбачених в додатках до цього договору.

Пунктом 5.5. договору передбачено, що оплата свідчить про згоду покупця із характеристиками товару, вказаними постачальником у рахунку - фактурі. Допускається передача рахунку - фактури факсимільним зв`язком або електронною поштою.

Згідно п. 5.8 договору, зобов`язання покупця щодо оплати вважаються виконаним з дати надходження коштів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п. 6.1. договору, товар приймається покупцем відповідно до видаткової накладної. Покупець та постачальник дають згоду на здійснення приймання товару: - за кількістю - в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо - технічного призначення та товарів народного споживання по кількості, затвердженою Постановою Держарбітража при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 року № П - 6, в частині, що не суперечить умовам даного договору; - за якістю - в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо - технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою Постановою Держарбітража при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1955 р. № П - 7, в частині, що не суперечить умовам даного договору.

Згідно з п. 8.1. договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність згідно санкціям викладеними в цьому договорі.

За прострочення поставки товару, покупець має право стягнути з постачальника неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого в строк товару, за кожен день прострочення (п. 8.3. договору).

Відповідно до п. 10.1. договору, останній вступає в дію з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2020 року, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

У випадку якщо жодна із сторін не заявить про намір розірвати даний договір за 10 календарних днів до закінчення строку його дії, він вважається пролонгованим на наступний календарний рік, на тих же умовах (п. 10.2 договору).

Так, на час виникнення спірних правовідносин договір - є чинним, що не заперечується скаржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, матеріали справ не містять, а скаржником не було надано належних та допустимих в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України доказів припинення/розірвання спірного договору (звернення про розірвання договору, рішення суду, тощо).

Згідно специфікації № 1 (додаток № 1 ) до договору поставки № ДС - 19492 від 17.12.2020 року, одиниця вимірювання «Т», кількість 60000, загальна вартість товару, що має бути поставлений за договором, складає 975000,20 грн, в тому числі ПДВ (20%) - 162500,04 грн. Оплата вартості товару здійснюється шляхом 70% передоплати та решта 30% у строк до 30.01.2021 включно. Строк поставки товару - протягом 10 днів з дати отримання передоплати від покупця. Умови поставки товару - СРТ (склад покупця), згідно з ІНКОТЕРМС - 2010. Найменування товару: "Круг 27 ст. 3".

Згідно з рахунком - фактурою № ДС - 0008022 від 23.11.2020 року, виставленим Товариством з обмеженою відповідальністю "ВКП Дніпросталь", кількість 60000, вартість товару: "Круг 27 ст. 3" визначено у розмірі 1013999,76 грн в т.ч. ПДВ. Рахунок дійсний до сплати до 23.11.2020 року.

Твердження скаржника, що за домовленістю сторін товар мав бути поставлений в кількості 20 тон на суму попередньої оплати не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

30.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ", відповідно до платіжного доручення № 393 та виписки по особовому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ", перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Дніпросталь" грошові кошти у розмірі 200000,00 грн. Призначення платежу: "за круг 27 ст. 3 кп. Згідно рах № 8022 від 23.11.2020 року, ПДВ 20% - 3333,33 грн.".

Так, за твердженням позивача, строк поставки товару 16.01.2021 року. На вказану дату товар не був поставлений.

02.02.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Дніпросталь" з листом - вимогою № 53, у якому просило останнього повернути грошові кошти за круг 27 по рахунку № 8022 від 23.11.2020 року в сумі 200000,00 грн.

10.02.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКП Дніпросталь" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" з листом № 10/02 - 1, у якому просив останнього у зв`язку з нестабільною економічною ситуацією на ринку виробників металопрокату, перерахувати грошові кошти у сумі 350000,00 грн. Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКП Дніпросталь" гарантувало виконання своїх зобов`язань за договором № ДС - 19492 від 17.12.2020 року до 17.02.2021 року.

10.02.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" звернулося з листом № 55 до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" з проханням надати інформацію по виготовленню круг 27 ст. 3 та просили підтвердити або спростувати обставино щодо того, чи дійсно Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКП Дніпросталь" замовляло таку продукцію в Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" і чи є можливість її відвантаження на сьогоднішній день. Докази направлення відсутні.

12.02.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП "Дніпросталь" з листом № 56, в якому повідомило останнього, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВКП "Дніпросталь" та Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" не було укладено договору щодо виготовлення круга 27 ст. 3 для Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ". Враховуючи викладене вище, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" вимагало від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП "Дніпросталь" повернути грошові кошти в розмірі 200000,00 грн по рахунку № 8022 від 23.11.2020 року. Докази направлення листа наявні в матеріалах справи.

10.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Дніпросталь" з претензією № 57 про повернення коштів. В даній претензії Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" вимагало від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Дніпросталь" сплатити грошові кошти у розмірі 289721,52 грн, з яких: 200000,00 грн основного боргу, втрачену вигоду в сумі 79671,40 грн, 3% від простроченої сумі у розмірі 854,79 грн, пеню у розмірі 1709,56 грн, збитки у вигляді сплаченої пені філії "Вінницятрансприлад" у розмірі 7485,75 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 10.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКП Дніпросталь" надіслало Товариству з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" заперечення № 10/21 - 1 на претензію № 57 від 10.03.2021 року, у яких повідомило останнього, що відповідно до рахунку - фактури № ДС0008022 від 23.11.2020 року вартість товару круг 27 ст. 3 визначено у розмірі 1013999,76 грн, згідно додатку № 1 до договору № ДС - 19492 від 17.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" мав сплатити 70% передоплати, а саме 709799,83 грн. Відповідно до платіжного доручення № 393 від 30.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Дніпросталь" 200000,00 грн. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" не виконало покладені на нього обов`язки.

Крім того, 15.12.2020 року між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі директора філії "Вінницятрансприлад" АТ "Укрзалізниця" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінголовмет" (постачальник) було укладено договір постачання № СН/91/Ю1.

Відповідно до п. 1.1. договору постачання № СН/91/Ю1, постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити, в терміни і в порядку визначеному цим договором, наступний - товар: "сталь круг В1 - 11 - 27 х 4000 мм ст. 3 кп - 3ГП. Кінці прутків сталі повинні бути обрізані пилами", ціна: грн/т з ПДВ - 21383,33 грн, кількість - 180 т, вартість, грн з ПДВ: 3848999,40 грн.

Згідно з п. 3.1. договору постачання № СН/91/Ю1 , перша партія товару в кількості 20 тон повинна бути передана протягом 5 календарних днів після підписання договору. Подальше постачання товару здійснюється партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання продукції. Рознарядка підписується щонайменше двома особами, а саме: керівником філії, першим заступником керівника філії, головним інженером філії або особами, що виконують їх обов`язки.

Пунктом 4.1. договору постачання № СН/91/Ю1 передбачено, що товар за даним договором вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем: - по кількості: згідно Інструкції П - 6 "Инструкции о порядке приемки продукции прозиводственно - технического назначения и товаров народного потребления по количеству ( утверждена постановлением Госарбитража СССР от 15 июня 1965 г. № П - 6)"; - за якістю: згідно Інструкції П - 7 " Инструкции о порядке приемки продукции производственно - технического назначения и товаров народного потребления по качеству (утверждена постановлением Госарбитража СССР от 25 апреля 1966 г. № П- 7)".

Згідно з п. 6.1. договору постачання № СН/91/Ю1, загальна сума договору складає 3848999,40 грн, в т.ч. ПДВ - 641499,90 грн.

Відповідно до п. 7.1. - 7.2. договору постачання № СН/91/Ю1, розрахунки здійснюються в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника. Термін оплати: протягом 10 банківських днів з моменту отримання товару покупцем при умові прийняття товару за кількістю і якістю, але не раніше реєстрації податкової накладної.

Пунктом 9.1. договору постачання № СН/91/Ю1 передбачено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020 р., а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Згідно з п. 10.1. договору постачання № СН/91/Ю1, постачальник за цим договором несе наступну відповідальність: - у випадку прострочення терміну постачання товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

19.01.2021 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Вінницятрансприлад" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" з листом № Ю - 05/368 - 21, у якому повідомило останнього про порушення ним зобов`язань за договором № СН/91/Ю1 від 15.12.2020 року та просило поставити товар передбачений договором.

У відповіді на претензію № Ю - 05/368 - 21 від 19.01.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" повідомило Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Вінницятрансприлад", що товар згідно договору поставки № СН/91/Ю1 від 15.12.2020 року буде поставлено в період з 10 - 11.02.2021 року.

16.02.2021 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Вінницятрансприлад" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" з претензією № Ю - 05/1088 - 21, у якій повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" про порушення ним зобов`язань за договором поставки № СН/91/Ю1 від 15.12.2020 року та про нарахування пені у розмірі 7486,75 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 114 від 05.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" сплатило на рахунок Акціонерного товариства "Укрзалізниці", філії "Вінницятрансприлад", грошові кошти у розмірі 7485,75 грн, призначення платежу : "сплата пені по претензії № Ю - 05/1088 - 21 від 16.02.2021".

Відповідно до ч.1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 ст. 509 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1, ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, ст. 656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, ст. 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до ч. 1, ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ст. 692 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що строк поставки товару - протягом 10 (десяти) робочих днів після отримання передоплати. У разі відсутності замовленої кількості певних асортиментних позицій товару на складі постачальника термін передачі товару покупцю відкладається на строк, потрібний для надходження товару на склад постачальника. Інші строки поставки та умови оплати окремих партій товару узгоджуються сторонами у специфікаціях до цього договору.

Відповідно до п. 5.1. договору, ціна за одиницю товару та загальна вартість партії погоджуються сторонами та визначаються у рахунках та інших супровідних документах на кожну партію товару і є невід`ємною частиною договору. Ціна на товар може змінюватись в залежності від коливань середньо - ринкових цін на металопрокат. У випадку не повної оплати рахунку покупцем, у постачальника не виникає зустрічне зобов`язання щодо поставки товару. При цьому постачальник має право направити покупцю новий рахунок із зазначенням нових цін. Сторони погоджуються, що з моменту виставлення нового рахунку до зобов`язань сторін застосовуються положення частини другої статті 604 Цивільного кодексу України.

Згідно з п. 5.3. - 5.4. договору, загальна сума договору дорівнює сумарній вартості оплаченого і отриманого товару згідно рахунків. Оплата всієї вартості товару, вказаного у рахунку, здійснюється шляхом 70% передоплати та решта 30% у строк до 31.12.2020 року на поточний рахунок постачальника або на інших умовах передбачених в додатках до цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи рахунок відповідачем було виставлено на суму 1013999,76 грн.

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції попередня оплата у розмірі 70%, яка мала бути сплачена позивачем і зумовлювала виникнення у відповідача обов`язку з поставки товару становить 709799,83 грн.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується скаржником ним було здійснено попередню оплату лише у розмірі 200000,00 грн, що складає менше 20% від суми виставленого рахунку.

З огляду на обумовлені сторонами положення договору, у відповідача не виник обов`язок з поставки товару, а отже відсутнє порушення умов договору з його боку, яке б зумовило право позивача відмовитись від договору та вимагати повернення суми попередньої оплати згідно положень ст. 693 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постановах КГС ВС від 19.09.2019 року у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 року у справі № 910/8357/18).

17.10.2019 року набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України змінено назву ст. 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів". Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови КГС ВС від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові ВП ВС від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, на переконання колегії суддів, матеріали справи не містять, а скаржником не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних, допустимих та вірогідних доказів того, що у разі виконання ним свого обов`язку з внесення попередньої оплати у розмірі 70% відсотків від суми виставленого рахунку, відповідач не мав наміру чи можливості не виконувати свої зобов`язання з поставки товару в обумовлені сторонами строки.

Наразі, як правильно встановлено судом першої інстанції, оскільки, договір № ДС-19492 від 17.12.2020 року є чинним, підстави для повернення суми попередньої оплати у відповідача відсутні.

Разом з цим, колегія суддів приймає для уваги, що позивач не звертався до відповідача з заявою про припинення/розірвання спірного договору, відповідно позивач передчасно звернувся до суду з даним позовом.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що позивач неодноразово звертався до відповідача щодо поставки товару на суму предоплати, однак такий товар так і не було поставлено. Починаючи з березня 2021 року, відповідач жодним чином не реагує на вимоги позивача та ухиляється від виконання своїх зобов`язань.

При цьому, з огляду на викладене, колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, що відповідач є недобросовісним контрагентом який не має наміру виконувати договір поставки та ставить на меті присвоїти собі чужі кошти.

Відповідно до ч. 1, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1, ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1, ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

Оскільки, позивачем не доведено обставин щодо прострочення з боку відповідача строків поставки товару чи обставин припинення дії договору, зважаючи на приписи чинного законодавства та умови укладеного між сторонами договору, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 200000,00 грн.

Твердження скаржника, що відповідачем в судовому засіданні не було доведено факту належного виконання зобов`язання щодо поставки товару, не спростовує висновків суду.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача збитків у розмірі 7486,75 грн та пені у розмірі 7495,89 грн, оскільки, вимоги про стягнення штрафних санкцій мають похідний характер від вимоги про стягнення з відповідача суми попередньої оплати, в задоволенні яких було відмовлено.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень скаржник суду не надав.

Так, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Разом з цим, колегія суддів приймає до уваги, що мотиви апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" фактично зводяться до мотивів викладених у позовній заяві, висновки по яким були зроблені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНГОЛОВМЕТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 року у справі № 910/7466/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 року у справі №910/7466/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/7466/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун