ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.12.2021 Справа № 908/3563/21

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», м. Київ про забезпечення позову по справі № 908/3563/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрія - Груп», 69123, м. Запоріжжя, Хортицьке шосе, буд. 14, кв. 215

про визнання права іпотеко держателя за договором іпотеки нежилих приміщень

без виклику представників сторін

установив

07.12.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», м. Київ до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрія - Груп», м. Запоріжжя про:

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права іпотекодержателя за договором іпотеки нежилих приміщень посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко В. М, та зареєстрованим в реєстрі за № 1059 на об`єкт нерухомого майна: адміністративно побутовий корпус інв. № 0003, виробничий корпус інв. № 0002, будівля мойки автомашин інв. № 0004, автозаправочна станція інв. № 1011, які розташовані на земельній ділянці площею 24 408 кв.м., та знаходяться за адресою: України, місто Запоріжжя, вулиця Скворцова, № 232 загальною площею 5578,3;

- визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Олєксандрія-Груп» іпотекодавцем за договором іпотеки нежилих приміщень посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенчепко В. М., та зареєстрованим в реєстрі за № 1059 на об`єкт нерухомого майна: адміністративно побутовий корпус інв. № 0003, виробничий корпус інв. № 0002, будівля мойки автомашин інв. № 0004, автозаправочна станція інв. № 1011, які розташовані на земельній ділянці площею 24 408 кв.м., та знаходяться за адресою: України, місто Запоріжжя, вулиця Скворцова, № 232 загальною площею 5578,3.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2021, справу № 908/3563/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Разом із матеріалами позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», м. Київ подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно: адміністративно побутовий корпус інв. № 0003, виробничий корпус інв. № 0002, будівля мийки автомашин інв. № 0004, автозаправочна станція інв. № 1011, які розташовані на земельній ділянці площею 24 408 кв.м., та знаходяться за адресою: Україна, місто Запоріжжя, вулиця Скворцова, № 232 загальною площею 5578,3 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім цілих три сотих) до вирішення спору по суті та набрання рішенням у даній справі законної сили;

- заборони державним реєстраторам та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії щодо реєстрації відчуження (купівлі-продажу, міни, дарування тощо) щодо нерухомого майна: адміністративно побутовий корпус інв. № 0003, виробничий корпус інв. № 0002, будівля мийки автомашин інв. № 0004, автозаправочна станція інв. № 1011, які розташовані на земельній ділянці площею 24 408 кв.м., та знаходяться за адресою: України, місто Запоріжжя, вулиця Скворцова, № 232 загальною площею 5578,3 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім цілих три сотих) до вирішення спору по суті та набрання рішенням у даній справі законної сили.

Обґрунтовуючи подану заяву заявник посилається на те, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 281615244 від 27.10.2021 станом на дату подання ТОВ «Фінансова, компанія «Довіра та гарантія» позову власниками спірного нерухомого майна є Товариство з обмеженою відповідальністю «Олександрія Груп», яким, після проголошення рішення Господарським судом міста Києва 21.09.2017 про нікчемність з моменту укладення договору факторингу № 9 та договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки в особі бенефіціарного власника та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікна Січ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрія-Груп» ОСОБА_1 проводяться наступні дії пов`язані із іпотечним майном: Товариство з обмеженою відповідальністю «Велес-Д» продовжує проводити незаконні дій щодо предмету іпотеки, та укладає договір відступлення з ТОВ «Вікна-Січ». 07.11.2017 - ТОВ «Вікна Січ», бенефіціарним власником, керівником якого є ОСОБА_1 реєструє право власності на нерухоме майно. 18.11.2017 ТОВ «Вікна Січ», керівник ОСОБА_1 укладає договір купівлі-продажу з директором ТОВ «Олександрія-Груп», керівник Молчанова Н.М. 21.11.2017 укладає акт, відповідно до якого ОСОБА_2 передала нерухомість до ТОВ «Олександрія-Груп». 19.12.2017 розпочинає припинення ТОВ «Вікна Січ». 05.06.2018 ТОВ «Вікна Січ» припинено. 05.08.2019 ТОВ «Олександрія Груп» замінено бенефіціарних власників, керівників з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 . Спірний об`єкт нерухомості постійно відчужувався на користь третіх осіб у період з 2016 по 2019, що унеможливлювало виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.12.2009 у справі № 2-5509/10 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Український Бізнес Банк» боргу у розмірі 4 491 264,59 грн шляхом проведення опису, арешту іпотечного майна. Печерським відділом державної виконавчої служби 17.02.2011 було відкрито виконавче провадження та 19.03.2020 - постановою старшого державного на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва № 757/55080/19-ц від 10.12.2019 замінено стягувача на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». На даний час відкрито провадження у справі про банкротство позичальника ОСОБА_4 . Заявник вважає, що існують обґрунтовані ризики чергового незаконного відчуження вищевказаного майна відповідачем з метою уникнення виконання зобов`язань з іпотечним договором перед новим кредитором - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», м. Київ про забезпечення позову по справі № 908/3563/21, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню в силу наступного.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду зазначеним вище.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частинами 5, 7, 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачені випадки, в яких не допускається забезпечення позову.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вказаний захід забезпечення позову, накладення арешту на майно відповідача, жодним чином не вплине на проведення господарської діяльності, оскільки останній продовжить володіти своїм майном та користуватися ним у своїй діяльності, вказаний захід лише на певний час обмежить власника у праві розпорядження майном.

Заявником, відповідно до вимог ст. 74 та ст. 136 Господарського процесуального кодексу України доведено ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому, обрані позивачем заходи до забезпечення позову не містяться в переліку заборонених заходів забезпечення позову, визначених ч. 5, 6, 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Олєксандрія-Груп», не порушить прав та охоронюваних законом його інтересів чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність останнього чи до погіршення стану його майна, а лише запровадить дії, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Отже, приймаючи до уваги обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, наявність зв`язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги (зокрема, обраний захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та забезпечити ефективний захист його порушених прав та інтересів), імовірність ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, якщо позов буде судом задоволено, з метою запобігання порушення майнових прав позивача, суд вбачає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову від 03.12.2021.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», м. Київ про забезпечення позову, задовольнити.

Вжити заходи по забезпеченню позову, а саме:

- накласти арешт на нерухоме майно: адміністративно побутовий корпус інв. № 0003, виробничий корпус інв. № 0002, будівля мийки автомашин інв. № 0004, автозаправочна станція інв. № 1011, які розташовані на земельній ділянці площею 24 408 кв.м., та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 5578,3 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім цілих три сотих) до вирішення спору по суті та набрання рішенням у даній справі законної сили;

- заборонити державним реєстраторам та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження (купівлі-продажу, міни, дарування тощо) щодо нерухомого майна: адміністративно побутовий корпус інв. № 0003, виробничий корпус інв. № 0002, будівля мийки автомашин інв. № 0004, автозаправочна станція інв. № 1011, які розташовані на земельній ділянці площею 24 408 кв.м., та знаходяться за адресою: України, місто Запоріжжя, вулиця Скворцова, № 232 загальною площею 5578,3 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім цілих три сотих) до вирішення спору по суті та набрання рішенням у даній справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає чинності з моменту винесення 09.12.2021, є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років по 09.12.2024.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу підписано 09.12.2021.

Суддя І. С. Горохов