номер провадження справи 24/104/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 Справа № 908/1832/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Вака В.С., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/1832/21

за позовом: Запорізького обласного центра зайнятості (вул. Незалежної України, буд. 56а, м. Запоріжжя, 69001, ідентифікаційний код 03491412)

до відповідача: Комунального підприємства "Єдині інформаційні системи" Енергодарської міської ради (вул. Молодіжна, буд. 105, офіс 143, м. Енергодар, Запорізька область, 71504, ідентифікаційний код 42016400)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 7186,76 грн.

за участю представників:

від позивача: Федорченко В.В., довіреність № 349/01-22 від 27.01.2021

від відповідача: не прибув

від третьої особи: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Запорізький обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Комунального підприємства "Єдині інформаційні системи" Енергодарської міської ради про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 в сумі 7186,76 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24.10.2019 до Енергодарської міської філії Запорізького обласного центру зайнятості, з метою отримання соціальних послуг державної служби зайнятості звернувся ОСОБА_1 , який був звільнений з КП «Єдині інформаційні системи» за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Керуючись ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ОСОБА_1 було призначено допомогу по безробіттю на період з 01.11.2019 по 25.10.2020. З 01.11.2019 ОСОБА_1 розпочато виплату допомоги по безробіттю. ОСОБА_1 надав розпорядження Енергодарського міського голови від 15.02.2021 №6-кп, копію постанови Запорізького апеляційного суду від 22.12.2020 по справі № 316/2306/19, яким визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 та стягнуто з КП «ЄІС» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 21.10.2019 по 20.04.2020 в розмірі 106994,31 грн. За період з 01.11.2019 по 27.07.2020 ОСОБА_1 нарахована та виплачена допомога по безробіттю у сумі 7186,76 грн. 02.03.2021 позивачем направлена відповідачу претензія про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання претензії повернути кошти в сумі 7186,76 грн. Листом №115/06-10 від 15.03.2020 претензія відхилена повному обсязі, мотивуючи тим, що позов ОСОБА_1 задоволений частково в частині стягнення середнього заробітку, а в частині поновлення на посаді у задоволені позову відмовлено. Проте, Запорізький обласний центр зайнятості не згодний з відповіддю оскільки 08.04.2019 між Енергодарською міською радою в особі міського голови Музики П.О. та ОСОБА_1 укладено строковий Контракт №87 на визначений строк, встановлений за погодженням сторін - по 21.04.2020, а постановою Запорізького апеляційного суду від 22.12.2020 по справі № 316/2306/19, визнано незаконним звільнення 15.10.2019 ОСОБА_1 з посади директора, відтак ОСОБА_1 фактично поновлено на роботі до закінчення строку дії Контракту. На виконання Постанови Запорізького апеляційного суду від 22.12.2020 по справі №316/2306/19 КП «ЄІС» сплатило ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 21.10.2019 по 20.04.2020 в розмірі 106994,31 грн. Дохід у вигляді середньої заробітної плати, нарахованої (виплаченої) на підставі рішення суду на користь фізичної особи за час вимушеного прогулу, включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку як заробітна плата, за умови перебування такого платника у трудових відносинах з роботодавцем, або як інший дохід у разі його нарахування (виплати) після звільнення платника. Відшкодування середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, нарахованої (виплаченої) на підставі рішення суду на користь фізичної особи, є базою нарахування єдиного внеску. У період перебування на обліку в службі зайнятості ОСОБА_1 відносився до зайнятого населення та не мав права на отримання статусу безробітного та допомоги по безробіттю. Кошти в розмірі 7186,76 грн. КП «ЄІС» не відшкодовані.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2021 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1832/21 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/104/21. Судове засідання для розгляду справи призначено на 19.07.2021.

Ухвалою суду від 13.07.2021 судове засідання перенесено на 02.08.2021.

27.07.2021 на адресу суду від КП "Єдині інформаційні системи" Енергодарської міської ради надійшов відзив на позовну заяву (вих. № 06-10/291 від 22.07.2021), в якому зазначає, що рішення Енергодарського міського суду по справі № 316/2306/19 про поновлення на роботі ОСОБА_1 було скасовано Постановою Запорізького апеляційного суду від 22.12.2020. Позов ОСОБА_1 задоволений лише частково в частині стягнення середнього заробітку, а в частині поновлення на посаді у задоволені позову відмовлено. Таким чином безробітний ОСОБА_1 не був поновлений на роботі за рішенням суду. В Постанові Запорізького апеляційного суду від 22.12.2020 чітко визначено: «...Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та ухвалюючи рішення 10.07.2020 поновлення його на посаді, суд не звернув увагу на те, що строк дії контракту, укладеного між сторонами вже закінчився. Контракт припинився, а тому належним способом захисту порушеного права є визнання звільнення незаконним та стягнення заробітної плати за вимушений прогул.» Знаходячись на обліку в службі зайнятості, ОСОБА_1 не відносився до зайнятого населення, оскільки не працював, а знаходився у вимушеному прогулі. Вказані обставини, на думку відповідача, свідчать про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

30.07.2021 Запорізьким обласним центром зайнятості поданий до суду відзив на відзив на позовну заяву (від 30.07.2021 № 2499/01-22), в якому зокрема зазначає, що ОСОБА_1 у період з 04.04.2019 по 20.04.2020 (включно) перебував у статусі зайнятої особи, навіть попри відсутність вимоги про поновлення на роботі, адже на момент винесення постанови суду, строк дії контракту закінчився. Правові наслідки визнання незаконним звільнення ОСОБА_1 та судових рішень, де окрім іншого, наявна вимога поновлення особи на роботі є тотожними, а отже особа вважалась зайнятою та не мала права отримати статус безробітного. Вважає, що у позивача є всі підстави вимагати повернення від відповідача отриманої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю.

Ухвалою від 02.08.2021 задоволено клопотання позивача про залучення у якості третьої особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні відповідача - фізичну особу ОСОБА_1 та відкладено розгляд справи на 16.08.2021.

Ухвалою суду від 11.08.2021 судове засідання перенесено на 31.08.2021.

13.08.2021 КП "Єдині інформаційні системи" Енергодарської міської ради подані до суду заперечення, в яких зокрема пояснив, що нормами статей 34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму виплачених страхових коштів, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення в разі такого поновлення. Враховуючи положення статті 14 Цивільного кодексу України за відсутності такого юридичного факту, як поновлення працівника на роботі за рішенням суду, у роботодавця не виникає обов`язку відшкодовувати страховику у повному обсязі понесені ним витрати з виплати допомоги по безробіттю працівнику. Також відповідач вважає, що належним відповідачем у даній справі є Енергодарський міський голова, а не КП «ЄІС» ЕМР, оскільки комунальне підприємство не є роботодавцем директора такого підприємства.

16.08.2021 Запорізьким обласним центром зайнятості подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

19.08.2021 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній просить суд розглянути справу без його участі. Також, ОСОБА_1 у заяві зазначає, що позовні вимоги позивача вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

31.08.2021 на електронну адресу суду від представника позивача адвоката Сідельникової О.Л. надійшло клопотання в якому останній, у зв`язку із участю представника в іншому судому засіданні у м. Дніпрі, просить суд відкласти судове засідання на розумний строк.

Ухвалою суду від 31.08.2021 вирішено справу № 908/1832/21 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, відкрито підготовчого провадження та відкладено підготовче судове засідання на 06.10.2021, яке перенесено на 25.10.2021 та на 15.11.2021.

Ухвалою від 05.11.2021 судом з власної ініціативи виправлено описку в ухвалі суду від 23.10.2021, у зв`язку з чим підготовче судове засідання у справі перенесено на 12.11.2021.

12.11.2021 позивачем подано суду клопотання від 11.11.2021 № 3409/01-22 про залучення до матеріалів справи копії документів, які підтверджують його правову позицію.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 12.11.2021 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позивач оголосив клопотання від 11.11.2021 № 3409/01-22 про залучення до матеріалів справи копії документів

За приписами ч. 6 ст. 183 ГПК України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Позивачем надана письмова згода розпочати розгляд справи по суті в судовому засіданні 12.11.2021.

Відповідно до ч. 2. ст. 185 ГПК України судом оголошено про закінчення підготовчого засідання та початок судового розгляду справи по суті.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Відповідач свою правову позицію виклав у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та третьої особи позивача за наявними в ній матеріалами, відповідно до правил ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України

В засіданні 12.11.2021 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи учасників процесу, суд

УСТАНОВИВ:

Запорізький обласний центр зайнятості діє від імені Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі - Фонд) відповідно до законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення» та Положення про Запорізький обласний центр зайнятості.

Відповідно до наказу Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 03.03.2018 № 33/03/1146-18 створено Енергодарську міську філію Запорізького обласного центру зайнятості.

Відповідно до Положення про Енергодарську міську філію Запорізького обласного центру зайнятості, Філія є відокремленим підрозділом Запорізького обласного центру зайнятості, не є юридичною особою.

25.10.2019 до Енергодарської міської філії Запорізького обласного центру зайнятості, з метою отримання соціальних послуг державної служби зайнятості звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який був звільнений з Комунального підприємства «Єдині інформаційні системи» Енергодарської міської ради за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (за неналежне виконання посадових обов`язків).

Керуючись ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ОСОБА_1 було призначено допомогу по безробіттю на період з 01.11.2019 по 25.10.2020.

З 01.11.2019 ОСОБА_1 розпочато виплату допомоги по безробіттю, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Як зазначає позивач Енергодарській міській філії Запорізького обласного центру зайнятості ОСОБА_1 надав розпорядження Енергодарського міського голови від 15.02.2021 №6-кп, копію постанови Запорізького апеляційного суду від 22.12.2020 по справі № 316/2306/19, яким визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади директора Комунального підприємства «Єдині інформаційні системи» Енергодарської міської ради та стягнуто з КП «Єдині інформаційні системи» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 21.10.2019 по 20.04.2020 в розмірі 106994,31 грн.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкові державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

За період з 01.11.2019 по 27.07.2020 ОСОБА_1 нарахована та виплачена допомога по безробіттю у сумі 7186,76 грн (докази перерахування допомоги по безробіттю на загальну суму 7186,76 грн містяться в матеріалах справи).

02.03.2021 Філією направлена претензія від 02.03.2021 № 1-к КП «Єдині інформаційні системи» з вимогою протягом 15 календарних днів з дня отримання претензії повернути кошти в сумі 7186,76 грн.

У відповіді на претензію від 15.03.2020 № 115/06-10 КП «Єдині інформаційні системи» повідомлено, що рішення Енергодарського міського суду по справі № 316/2306/19 про поновлення на роботі ОСОБА_1 було скасовано Постановою Запорізького апеляційного суду від 22.12.2020. Позов ОСОБА_1 задоволений лише частково в частині стягнення середнього заробітку, а в частині поновлення на посаді у задоволення позову відмовлено. Таким чином безробітний ОСОБА_1 не був поновлений на роботі за рішенням суду. У зв`язку з чим відмовлено у задоволенні претензії щодо відшкодування коштів.

Проте, Запорізький обласний центр зайнятості не згодний з відповіддю, оскільки 08.04.2019 між Енергодарською міською радою в особі міського голови Музики П.О. та ОСОБА_1 укладено строковий Контракт № 87 на визначений строк, встановлений за погодженням сторін - по 21.04.2020, а постановою Запорізького апеляційного суду від 22.12.2020 по справі № 316/2306/19 визнано незаконним звільнення 15.10.2019 ОСОБА_1 з посади директора, відтак, ОСОБА_1 фактично поновлено на роботі до закінчення строку дії Контракту.

На виконання Постанови Запорізького апеляційного суду від 22.12.2020 по справі №316/2306/19 КП «Єдині інформаційні системи» сплатило ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 21.10.2019 по 20.04.2020 в розмірі 106994,31 грн.

Час вимушеного прогулу з врахуванням змісту Розпорядження №81-кп від 25.10.2019 складає: у жовтні 2019 року - 8 днів, у листопаді 2019 року - 21 день, у грудні 2019 року - 21 день, у січні 2020 року - 21 день, у лютому 2020 року - 20 днів, у березні 2020 року - 21 день, у квітні 2020 року - 14 днів.

Відповідачем кошти в розмірі 7186,76 грн не відшкодовані, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача зазначеної суми в примусовому порядку.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про зайнятість населення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та інших нормативно-правових актів.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно із п. 8 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страховим випадком є подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

Згідно з пп. 2 п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно контракту №87, ОСОБА_1 був призначений на посаду директора комунального підприємства «Єдині інформаційні системи» Енергодарської міської ради з 20.04.2018 по 20.04.2019. ОСОБА_1 було звільнено 21.10.2019 згідно розпорядження міського голови.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 22.12.2020 у справі № 316/2306/19, звільнення ОСОБА_1 було визнано незаконним.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та ухвалюючи рішення 10.07.2020 про поновлення його на посаді, суд не звернув увагу на те, що строк дії Контракту, укладеного між сторонами вже закінчився (21 квітня 2020 року), Контракт згідно з п. 6.2.1 припинився, а тому належним способом захисту порушеного права є визнання звільнення незаконним та стягнення заробітної плати за вимушений прогул.

Також судом стягнуто з КП «Єдині інформаційні системи» Енергодарської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 21 жовтня 2019 року по 20 квітня 2020 року в розмірі 106 994,31 грн.

Податковим агентом та платником єдиного соціального внеску щодо працівника є роботодавець. Під час виконання рішення роботодавець нараховує, утримує та сплачує податки і збори з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Тобто сума присуджених судом виплат підлягає зменшенню на суму податків і зборів (Постанови Верховного Суду від 25.03.2021 у справі №185/2109/18-ц, від 03.07.2019 у справі №759/17065/15-ц, від 18.07.2018 у справі №359/10023/16-ц).

Отже, роботодавець зобов`язаний подати оновлені відомості про нарахування заробітної плати до податкового органу (за місцем реєстрації юридичного суб`єкта) щодо ОСОБА_1 за кожен місяць вимушеного прогулу та сплати за кожен місяць податки (єдиний внесок, судовий збір тощо).

Як наслідок,15.02.2021 року було видано розпорядження міського голови № 6-кп, де у пункті 1 вказано: «розпорядження міського голови від 15.10.2019 №77-кп «Про звільнення ОСОБА_1 » із змінами, внесеними розпорядженням міського голови від 25.10.2019 №81- кп «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 15.10.2019 №77-кп «Про звільнення ОСОБА_1 » скасувати як незаконне».

У пункті 2 розпорядження вказано: «припинити контракт від 08.04.2049 №87 та звільнити ОСОБА_1 з посади директора комунального підприємства «Єдині інформаційні системи» Енергодарської міської ради від 21 квітня 2020 року, відповідно до п. 2 ст. 36 Кодексу Законів про працю України у зв`язку із закінченням строку трудового договору».

Тобто, ОСОБА_1 у період з 04 квітня 2019 року по 20 квітня 2020 (включно) перебував у статусі зайнятої особи, навіть попри відсутність вимоги про поновлення на роботі, адже на момент винесення постанови суду, строк дії контракту закінчився.

Згідно вимог статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

У своєму відзиві відповідач вказує, що ОСОБА_1 не працював, а знаходився у вимушеному прогулі, а отже підстави для задоволення позову відсутні.

Європейський суд з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» вже зазначав про те, що «проте Суд визнає, що у певних сферах може бути важко формулювати закони з високою чіткістю, а певний рівень гнучкості навіть може бути бажаним, щоб дати національним судам змогу застосовувати право у світлі своєї оцінки того, які заходи необхідні за конкретних обставин кожної справи (див. рішення від 27 травня 1996 року у справі «Гудвін проти Сполученого Королівства», п. 33, Reports 1996-ІІ). Логічним наслідком принципу загального застосування законів є те, що законодавчі акти не завжди є чітко сформульованими. Тлумачення та застосування таких актів залежить від практики (див. рішення у справі «Гожелік та інші проти Польщі» [ВП], заява № 44158/98, п. 64, ЕСНR 2004-І).

Вимога суду щодо поновлення працівника на роботі вважається виконаною з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу та внесення відповідного запису до трудової книжки працівника (частина друга статті 65 Закону України «Про виконавче провадження», абзац перший пункту 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»). вступних обов`язкових заходів: скасування наказу про звільнення; внесення змін до трудової книжки працівника; поновлення працівника на посаді, яку він займав до звільнення; виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу; відновлення страхового стажу.

За результатами рішення Запорізького апеляційного суду щодо незаконного звільнення ОСОБА_3 , відповідачем також було здійснено аналогічні дії: внесені зміни до трудової книжки ОСОБА_1 ; скасовано наказ про звільнення ОСОБА_1 та визначено дату припинення трудових відносин 21 квітня 2021 року; взято зобов`язання щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу; відновлено страховий стаж.

Правові наслідки визнання незаконним звільнення ОСОБА_1 та судових рішень, де окрім іншого, наявна вимога поновлення особи на роботі є тотожними (головна ознака - це поновлення страхового стажу особи внаслідок незаконних дій відповідача), а отже особа вважалась зайнятою та не мала права отримати статус безробітного.

Саме тому у Запорізького обласного центру зайнятості є підстави вимагати повернення від відповідача отриманої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю.

Докази перерахування допомоги по безробіттю ОСОБА_1 містяться в матеріалах справи.

Згідно з наданого позивачем розрахунку суми допомоги по безробіттю, яка підлягає поверненню складає 7186,76 грн.

В матеріалах справи відсутні докази відшкодування відповідачем позивачу виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю в розмірі 7186,76 грн.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Заперечення відповідача спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною "права на суд", адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бурдов проти Росії").

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд визнає документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю в розмірі 7186,76 грн.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Єдині інформаційні системи" Енергодарської міської ради (вул. Молодіжна, буд. 105, офіс 143, м. Енергодар, Запорізька область, 71504, ідентифікаційний код 42016400) на користь Запорізького обласного центра зайнятості (вул. Незалежної України, буд. 56а, м. Запоріжжя, 69001, ідентифікаційний код 03491412 банк одержувача: Держказначейська служба України, м. Київ, р/р UА 3706337 , МФО 899998) суму виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 в розмірі 7186 (сім тисяч сто вісімдесят шість) грн 76 коп. та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10.12.2021.

Суддя Т.А. Азізбекян