ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" листопада 2021 р. Справа №924/834/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Потербі О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Медичний центр "Звіробій", м. Хмельницький

до Фізичної особи-підприємця Боднарчук Раїси Яківни, м. Хмельницький

про стягнення 56666,68 грн. авансових платежів

Представники сторін:

від позивача: Афадєєв В.В. ордер серія ВХ №1013558, посвідчення №000433 від 20.05.2021р.;

від відповідача: не з`явився

Рішення виноситься 29.11.2021р., оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

У судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Приватне підприємство "Медичний центр "Звіробій" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення 56666,68 грн. авансових платежів з фізичної особи-підприємця Боднарчук Раїси Яківни.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до даних бухгалтерського обліку та наявних первинних документів, станом на 31.05.2021 року у ПП "Медичний центр "Звіробій" наявна переплата за авансовими платежами відповідно до договору суборенди приміщення № 11 від 19 вересня 2019 року, на суму 56666,68 грн., яка складається з: авансового платежу в рахунок суборендної плати за останній місяць суборенди приміщення відповідно до п. 4.3. Договору в розмірі 23962,00 грн.; невикористаної частини авансового платежу в рахунок суборендної плати та експлуатаційних витрат по утриманню приміщення за квітень 2021 року (за період з 21 по 30 квітня) в розмірі 8742,18 грн.; авансового платежу в рахунок суборендної плати за травень 2021 року в сумі 23962,50 грн. (сплаченого вже після припинення дії договору суборенди приміщення № 11 від 19 вересня 2019 року).

Також позивач зазначив, що у відповідь на його претензію 24.05.2021 року ФОП Боднарчук Р.Я. надано відповідь щодо повернення авансових платежів, у якій зазначено, що претензія є не погодженою, оскільки заборгованість ПП "Медичний центр "Звіробій" за надані та реально спожиті послуги, штрафні санкції за порушення умов договору, та відшкодування збитків перевищує авансовий платіж на 13693,61 грн.

На думку позивача доводи, які зазначені в відповіді ФОП Боднарчук Р.Я. від 24.05.2021 року, не відповідають обставинам справи, умовам договору та нормам чинного законодавства, не мають будь-якого документального підтвердження. 03.06.2021 року на адресу відповідача було направлено акт звірки взаєморозрахунків між сторонами, у якому вказується, що сальдо на користь ПП "Медичний центр "Звіробій" станом на 31.05.2021 р. становило 56666,68 грн. Вказаний акт звірки не був підписаний ФОП Боднарчук Р.Я., яка у відповідь надіслала позивачу свій акт звірки взаєморозрахунків станом на 18.06.2021р. З даного акту вбачається, що відповідачем було здійснено абсолютно безпідставні та необґрунтовані нарахування позивачу у період після припинення дії договору суборенди приміщення № 11 від 19 вересня 2019 року (тобто після 20.04.2021 року).

Водночас даним актом підтверджується фактична сплата ПП "Медичний центр "Звіробій" платежів на користь відповідача на загальну суму 133106,27 грн., що в цій частині повністю збігається з актом звірки взаєморозрахунків, підписаному позивачем.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить суд його задовольнити. Усно зазначив, що вказані в позові 23962,00 грн. плати за останній місяць суборенди не являються авансовим платежем, а є коштами, отриманими відповідачем без достатньої правової підстави.

Представник відповідача за договором про надання правничої допомоги від 16.09.2021р. у клопотанні від 21.09.2021р. просив суд визнати поважною причину пропуску процесуального строку на подання відзиву на позов відповідача та відкласти підготовче судове засідання, яке призначене на 21.09.2021р. на іншу дату.

Однак, за час розгляду справи відповідач ні в підготовче судове засідання, ні під час розгляду справи по суті, свого представника не направляв.

Копії ухвал суду направлялись на адресу відповідача (29000, м. Хмельницький, вул. Лісогринівецька, 20, кв. 38). Копії ухвал суду від 17.08.2021р. та від 27.10.2021р. отримані відповідачем 21.08.2021р. та 01.11.2021р. Копії ухвал суду від 12.10.2021р. та від 17.11.2021р. повертались на адресу суду з відміткою поштового зв`язку "адресат відсутній" та "за заявою адресата".

Судом враховується, що положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи відповідно до ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

В свою чергу, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

19.09.2019р. між Приватним підприємством "Медичний центр "Звіробій" (Суборендарем) та Фізичною особою-підприємцем Боднарчук Раїсою Яківною (Суборендодавцем) укладено договір суборенди (найму) приміщення № 11.

Згідно з п. 1.1. даного договору Суборендодавець надає, а Суборендар приймає у платне строкове користування (в суборенду) приміщення, за актом прийому-передачі, загальною площею 63,9 квадратних метрів, що розташоване на 1 (першому) поверсі житлового багатоквартирного будинку за адресою: м. Хмельницький, вул. Подільська, 38.

Приміщення надається в суборенду для здійснення медичної практики (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, приміщення вважається фактично переданим Суборендарю в момент підписання уповноваженими представниками Сторін акту прийому-передачі.

Відповідно до п. 2.6. договору з моменту підписання Сторонами, відповідно до п. 2.5. даного Договору, акту здачі-прийому приміщення, останнє вважається належним чином передане (повернуте) Суборендодавцю.

Згідно з п. 4.1 договору розмір місячної суборендної плати за суборенду приміщення за даним Договором за згодо Сторін визначається в національній валюті України, виходячи із договірної вартості місячної суборенди одного квадратного метра приміщення у розмірі 375,00 грн. Загальна місячна суборендна плата (за один повний календарний місяць суборенди приміщення) становить суму у розмірі 23962,00 грн., без ПДВ. Суборендна плата не включає в себе оплату за комунальні послуги; платежі за землю та інші.

Відповідно до п. 4.3. Договору у день підписання сторонами цього договору Суборендар зобов`язується здійснити оплату суми у розмірі 23962,00 грн. без ПДВ, як авансовий платіж за суборенду приміщення в рахунок суборендної плати за останній місяць суборенди приміщення за цим договором. У випадку несплати Суборендарем Авансового платежу у встановлений строк, цей Договір вважається автоматично розірваним (припиненим). У випадку неналежного виконання Суборендарем своїх зобов`язання за цим Договором Суборендодавець буде мати право зарахувати Авансовий платіж в рахунок сплати Суборендарем неустойки (штрафу, пені), відшкодування збитків, відшкодування заборгованості Суборендаря по суборендній платі, сплата яких передбачена цим Договором. У випадку дострокового розірвання цього Договору з ініціативи Суборендаря або розірвання цього Договору у зв`язку з невиконанням Суборендарем своїх обов`язків за цим Договором сума внесеного Авансового платежу Суборендодавцем не повертається Суборендарю.

Згідно з п. 12.4.3 договору не використаний для оплати за період суборенди до повернення приміщення залишок авансового платежу, включаючи незакриті Суборендарем грошові обов`язки перед Суборендодавцем відповідно до п. 6.1.5. цього Договору, повертається Суборендарю Суборендодавцем у день підписання сторонами Акту здачі-прийому приміщення.

Договір підписаний представниками сторін, скріплений відтисками їхніх печаток.

01.10.2019р. сторонами підписано Акт прийому-передачі до Договору суборенди приміщення № 11 від 19.09.2019р., відповідно до якого Суборендодавець передав, а Суборендар прийняв у тимчасове платне користування вказане у договорі приміщення.

26.03.2021р. між Приватним підприємством "Медичний центр "Звіробій" та Фізичною особою-підприємцем Боднарчук Раїсою Яківною укладено додаткову угоду до договору суборенди (найму) приміщення № 11 від 19.09.2019р., відповідно до п. 12.1, 12.3 договору суборенди приміщення № 11 від 19.09.2019р. та листа ПП "Медичний центр "Звіробій" №4/02 від 26.02.2021р. адресованого ФОП Боднарчук Р.Я. сторони погодили наступне:

1. Припинити дію договору суборенди приміщення № 11 від 19.09.2019р., укладеного між Приватним підприємством "Медичний центр "Звіробій" та Фізичною особою-підприємцем Боднарчук Раїсою Яківною з дати підписання акту прийому-передачі (повернення), та погашення фінансових зобов`язань (орендної плати та плати за спожиті комунальні послуги).

2. Останнім днем оренди нежитлового приміщення згідно договору вважати день підписання акту прийому-передачі (повернення).

20.04.2021р. сторонами підписано Акт прийому-передачі до Договору суборенди приміщення № 11 від 19.09.2019р., відповідно до якого Суборендар повернув, а Суборендодавець прийняв приміщення загальною площею 63,9 квадратних метрів, що розташоване на 1 (першому) поверсі житлового багатоквартирного будинку за адресою: м. Хмельницький, вул. Подільська, 38.

Відповідач виставив позивачу рахунок №Б-00021 від 30.04.2021р. на суму 23962,50 грн. із зазначенням "Суборенда приміщення травень 2021р.".

Позивач сплатив відповідачу 23962,50 грн. 06.05.2021р., що підтверджується платіжним дорученням №1363 від 06.05.2021р. з призначенням платежу "оплата за суборенду приміщення за 05.2021р зг. рах №Б-00021 від 30.04.2021р. без ПДВ".

18.05.2021р. позивач направив ФОП Боднарчук Р.Я. претензію № 15 щодо повернення авансових платежів в розмірі 56666,68 грн. за договором суборенди (найму) приміщення.

У матеріалах справи наявний акт звірки взаєморозрахунків, який підписано зі сторони позивача та не підписано зі сторони відповідача, за яким за період з 01.01.2021р. по 31.05.2021р. сальдо станом на 31.05.2021р. склало 56666,68 грн. на користь ПП "Медичний центр "Звіробій".

Також у матеріалах справи наявний акт звірки взаєморозрахунків, який підписано зі сторони відповідача та не підписано зі сторони позивача, за яким за період з 18.01.2021р. по 18.06.2021р. сальдо станом на 31.05.2021р. склало 13693,61 грн. на користь ФОП Боднарчук Р.Я.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

З огляду на положення ч. 1 ст. 283 ГК України, ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами 19.09.2019р. укладено договір суборенди.

Частинами 1, 5 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 4.3 договору у день підписання сторонами цього договору Суборендар зобов`язується здійснити оплату суми у розмірі 23962,00 грн. без ПДВ, як авансовий платіж за суборенду приміщення в рахунок суборендної плати за останній місяць суборенди приміщення за цим договором. У випадку несплати Суборендарем Авансового платежу у встановлений строк, цей Договір вважається автоматично розірваним (припиненим). У випадку неналежного виконання Суборендарем своїх зобов`язання за цим Договором Суборендодавець буде мати право зарахувати Авансовий платіж в рахунок сплати Суборендарем неустойки (штрафу, пені), відшкодування збитків, відшкодування заборгованості Суборендаря по суборендній платі, сплата яких передбачена цим Договором. У випадку дострокового розірвання цього Договору з ініціативи Суборендаря або розірвання цього Договору у зв`язку з невиконанням Суборендарем своїх обов`язків за цим Договором сума внесеного Авансового платежу Суборендодавцем не повертається Суборендарю.

Судом враховується, що позивач у позові зазначив, що сума позову складається з таких складових:

1. авансового платежу в рахунок суборендної плати за останній місяць суборенди приміщення відповідно до п. 4.3. Договору в розмірі 23962,00 грн.;

2. невикористаної частини авансового платежу в рахунок суборендної плати та експлуатаційних витрат по утриманню приміщення за квітень 2021 року (за період з 21 по 30 квітня) в розмірі 8742,18 грн.;

3. авансового платежу в рахунок суборендної плати за травень 2021 року в сумі 23962,50 грн. (сплаченого після припинення дії договору суборенди приміщення № 11 від 19.09.2019р.).

При цьому, представник позивача в судовому засіданні усно зазначив, що вказані в позові 23962,00 грн. плати за останній місяць суборенди не являються авансовим платежем, а є коштами, отриманими без достатньої правової підстави.

Щодо вимоги про сплату 23962,00 грн. за останній місяць суборенди, а також 8742,18 грн. невикористаної частини платежу за квітень 2021 року (за період з 21 по 30 квітня), судом береться до уваги, що позивач не довів, що ним такі кошти були сплачені на рахунок відповідача, не подав платіжних документів, які б свідчили про таку сплату.

При цьому, судом враховується, що у п. 4.3 договору сторони передбачили, що у випадку дострокового розірвання договору з ініціативи позивача сума внесеного авансового платежу відповідачем не повертається позивачу.

В свою чергу, як вбачається з укладеної між сторонами додаткової угоди від 26.03.2021р., вона укладена на підставі листа позивача №4/02 від 26.02.2021р. адресованого відповідачу.

При цьому, у додатковій угоді сторони вирішили припинити дію договору суборенди приміщення № 11 від 19.09.2019р. з дати підписання акту прийому-передачі (повернення) та погашення фінансових зобов`язань (орендної плати та плати за спожиті комунальні послуги).

З огляду на умови додаткової угоди від 26.03.2021р. щодо підписання акту прийому-передачі при погашенні фінансових зобов`язань, враховуючи підписання 20.04.2021р. сторонами акту прийому-передачі до договору суборенди приміщення № 11 від 19.09.2019р. без застережень щодо наявності заборгованості або переплати по орендній платі, суд погоджується з доводами позивача про розірвання договору суборенди приміщення № 11 від 19.09.2019р. з дати підписання акту 20.04.2021р., а відтак, суд приходить до висновку про погашення фінансових зобов`язань по договору суборенди приміщення № 11 від 19.09.2019р., як це визначено у додатковій угоді від 26.03.2021р.

Позивач вважає, що актом звірки відповідача підтверджується фактична сплата ПП "Медичний центр "Звіробій" платежів на користь відповідача на загальну суму 133106,27 грн., що в цій частині повністю збігається з актом звірки взаєморозрахунків, підписаному позивачем.

Щодо викладених позивачем доводів, судом враховується, що як акт звірки розрахунків позивача (не підписаний зі сторони відповідача), так і акт звірки розрахунків відповідача (не підписаний зі сторони позивача), містять дані щодо нарахованої орендної плати та сплати коштів у 2021 році.

В свою чергу, у випадку використання позивачем приміщення з дати підписання акту прийому-передачі від 01.10.2019р. по дату підписання акту прийому-передачі від 20.04.2021р. з огляду на місячну суборендну плату у розмірі 23962,00 грн. позивачем мала бути сплачена орендна плата в розмірі за більш ніж 18 місяців, доказів сплати якої позивач також не надав, а долучені до позовної заяви акти звірки розрахунків, на які позивач посилається в обґрунтування позову, сплату орендних платежів за період існування договірних відносин не відображають.

При цьому, щодо посилань позивача на акти звірки розрахунків, судом враховується, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості.

Подібні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 08.05.2018 у справі № 910/16725/17, від 17.10.2018 у справі № 905/3063/17 та від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17.

З огляду на викладене, судом не приймаються до уваги посилання позивача на акти звірки розрахунків.

Таким чином з огляду на те, що позивач не обґрунтував підстав для стягнення з відповідача коштів в розмірі 32704,18 грн., не надав доказів сплати ним на користь відповідача таких коштів, в позові в частині стягнення з відповідача 32704,18 грн. (23962,00 грн. платежу за останній місяць суборенди та 8742,18 грн. невикористаної частини платежу за квітень 2021 року) належить відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 23962,50 грн. платежу в рахунок суборендної плати за травень 2021 року, який був сплачений після припинення дії договору суборенди приміщення № 11 від 19 вересня 2019 року, судом враховується, що відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018р. у справі №910/10156/17.

З огляду на зазначене, беручи до уваги встановлену судом обставину припинення дії договору з 20.04.2021р., суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення статті 1212 ЦК України та, беручи до уваги наведене вище, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 23962,50 грн. платежу в рахунок суборендної плати за травень 2021 року, який був сплачений після припинення дії договору суборенди приміщення № 11 від 19.09.2019р.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 23962,50 грн. платежів, які були сплачені після закінчення договору суборенди. У позові в частині вимог про стягнення з відповідача 32704,18 грн. платежів (23962,00 грн. платежу за останній місяць суборенди та 8742,18 грн. невикористаної частини платежу за 21.04.2021р. - 30.04.2021р.) належить відмовити.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Боднарчук Раїси Яківни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "Медичний центр "Звіробій" (29000, м. Хмельницький, вул. Курчатова, 8, код 37016938) 23962,50 грн. (двадцять три тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні 50 коп.) платежів, 959,91 грн. (дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 91 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

У частині позовних вимог про стягнення 32704,18 грн. платежів відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст складено 08.12.2021р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 5 примірника:

1 - в матеріали,

2, 3- позивачу (29017, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, буд. 11-В, кв. 4; 29001, м. Хмельницький, вул. Володимирська, буд. 79, офіс №3)

4 - відповідачу (АДРЕСА_3)

5 - приватному нотаріусу Хмельницького міського нотаріального округу Мороз О.А. ( АДРЕСА_2 ). Всім рек. з повід.