ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 справа № 914/2438/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хандлопекс», місто Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «БП ШИНА», місто Дубляни Жовківського району Львівської області

про стягнення 29233,93 гривень заборгованості за Договором поставки №92/16 від 01.01.2016

За участю представників сторін: не викликались

Судові процедури

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Хандлопекс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БП ШИНА» про стягнення 29233,93 гривень заборгованості за Договором поставки №92/16 від 01.01.2016.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.08.2021 справу №914/2438/21 передано на розгляд судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою суду від 16.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без судового засідання та без виклику сторін.

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №92/16 від 01.01.2016 в частині оплати вартості поставленого товару, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем.

Заперечення відповідача

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, відзиву на позовну заяву чи заяву про продовження строку для подання відзиву у встановлений ухвалою суду від 16.08.2021 п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали не подав, поважності причин пропуску строку для подання відзиву або заяви про продовження встановленого судом строку для подання відзиву не навів.

25.08.2021 на адресу суду повернувся направлений на юридичну адресу відповідача (80381, Львівська обл., Жовківський р-н, місто Дубляни, ВУЛИЦЯ ЛЬВІВСЬКА, будинок 16) поштовий конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 8 статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Обставини справи

01.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хандлопекс» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БП ШИНА» (Покупець) укладено Договір поставки №92/16 (Договір), відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язався поставити, а Покупець прийняти і оплатити товар відповідно до рахунків та накладних, що є невід`ємними частинами даного Договору.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 59794,00 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями видаткових накладних №489 від 04.04.2018 на суму 39794,00 грн та №652 від 17.04.2018 на суму 20000,00 грн.

У свою чергу відповідач оплатив вартість поставленого товару частково, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 12774,00 грн. Так, 12.04.2018 оплачено 20000,00 грн, 23.04.2018 оплачено 11000,00 грн, 11.10.2018 здійснено платежі 1001,00 грн та 14999,00 грн, тобто, мало місце переривання перебігу позовної давності в порядку ч. 1 ст. 264 ЦК України. Крім того, як зазначив позивач у позовній заяві, до моменту поставки товару у відповідача була переплата у розмірі 20,00 гривень.

Відповідно до долученого до позовної заяви розрахунку розміру позовних вимог окрім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 2891,47 грн інфляційних нарахувань та 13568,46 грн 30 % річних.

Відповідач проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не подав.

Позиція суду

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного між сторонами Договору поставки №92/16 від 01.01.2016.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що оплата за товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника за умови 100% оплати протягом 7 (семи) календарних днів з моменту відвантаження товару.

Всупереч наведеним положенням Договору відповідач вартість поставленого позивачем товару повністю не оплатив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 12774,00 грн.

Доказів повної оплати товару чи інших доказів на спростування позиції позивача відповідачем не долучено.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.1. Договору сторони погодили, що при несвоєчасній оплаті за отриманий товар Покупець сплачує Постачальнику суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції, тридцять відсотків річних, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку інфляційних нарахувань та 30% річних, судом встановлено, що розрахунок за відповідні періоди здійснено вірно, з урахуванням часткових проплат, здійснених відповідачем, у відповідності до положень Договору та чинного законодавства України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 12774,00 грн основного боргу за Договором, 2891,47 грн інфляційних нарахувань за період з травня 2018 по липень 2021 та 13568,46 грн 30 % річних за період з 25.04.2018 по 04.08.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За звернення до суду з позовною заявою майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями 5833 від 02.07.2021 на суму 227,00 грн та №5865 від 05.08.2021 на суму 2043,00 грн.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БП ШИНА» (ідентифікаційний код 38380863; 80381, Львівська обл., Жовківський р-н, місто Дубляни, ВУЛИЦЯ ЛЬВІВСЬКА, будинок 16) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хандлопекс» (ідентифікаційний код 37800770; 79040, Львівська обл., місто Львів, ВУЛ. ГОРОДОЦЬКА, будинок 355-3) 12774,00 грн (дванадцять тисяч сімсот сімдесят чотири гривні) основного боргу, 2891,47 грн (дві тисячі вісімсот дев`яносто одна гривня 47 копійок) інфляційних нарахувань, 13568,46 грн (тринадцять тисяч п`ятсот шістдесят вісім гривень 46 копійок) 30 % річних та 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень) судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 09.12.2021.

Суддя Кидисюк Р.А.