РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021Справа № 910/15522/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нове місто торгівельно-монтажна компанія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стілклас Трейдс Групп»

про стягнення 351 817,38 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нове місто торгівельно-монтажна компанія» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Металоінвест» про стягнення 324 261,38 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не було поставлено придбану відповідно до рахунку №1665 від 09.04.2021 продукцію, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 351 817,38 грн.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просив суд накласти арешт на грошові кошти в розмірі 324 261,38 грн, які можуть обліковуватися на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Металоінвест».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2021 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нове місто торгівельно-монтажна компанія» про забезпечення позову, що подана до відкриття провадження у справі, відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 позовну заяву залишено без руху.

06.10.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Частинами 3, 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на предмет позову у даній справі, ціну позову та незначну складність справи, суд визнає справу 910/15522/21 такою, яку доцільно розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України , суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Так, будь-яких заяв або клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи від сторін спору до суду не надходило.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про розгляд даної справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Металоінвест» змінило найменування.

Відтак, судом встановлено факт зміни найменування відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Металоінвест» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Стілклас Трейдс Групп».

При цьому, суд зазначає, що сама лише зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи, тому, в даному випадку відсутні підстави для процесуального правонаступництва.

Також, відповідачем було змінено адресу місцезнаходження юридичної особи з: 04053, м. Київ, пров. Киянівський, 3-7, прим. П-9А на:79000, м. Львів, вул. Стрийська, 108.

Разом з тим, ч. 2 ст. 31 ГПК України визначено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Стілклас Трейдс Групп» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Металоінвест») (відповідач) було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Нове місто торгівельно-монтажна компанія» (позивач) для оплати рахунок № 1665 від 09.04.2021 на товари (роботи, послуги): Профнастил 0,5 Т-20 Zn L=6,55м; Профнастил 0,5 Т-20 Zn L=6,90м; Профнастил 0,5 Т-20 Zn L= 7,35м; Профнастил 0,5 Т-20 Zn L=9,45м; Профнастил 0,5 Т-20 Zn L=9,20м; Профнастил 0,5 Т-20 Zn L=2,4м; лист 0,5х1250х2000 оцинк. На загальну суму 351 817,38 грн з ПДВ.

Судом встановлено, що позивачем було здійснено перерахування грошових коштів відповідачу в розмірі 105545,00 грн. з призначенням платежу: «оплата згідно рахунку № 1665 від 09.04.2021 Договір № ГКМ-73 від 26.03.2021. У сумі 87954.17 грн., ПДВ - 20% 17590.83 грн.», що підтверджується платіжним дорученням № 1107 від 12 квітня 2021 р.; та грошових коштів в розмірі 246272,38 грн. з призначенням платежу: «оплата згідно рахунку № 1665 від 09.04.2021 Договір № ГКМ-73 від 26.03.2021. У сумі 205226.98 грн., ПДВ - 20% 41045.40 грн.», що підтверджується платіжним дорученням № 1108 від 13 квітня 2021 р.

За змістом ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Дослідивши обставини щодо правової природи правовідносин, що виникли між сторонами з приводу виставлення відповідачем рахунку на оплату позивачеві та його оплату останнім, суд дійшов висновку про укладення сторонами договору поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з Листом-претензією №02/06/2021 від 02.06.2021 щодо належного виконання зобов`язань з поставки товару.

У відповідь на претензію відповідач зазначив про належне виконання ним зобов`язань за укладеним між сторонами договором (лист Вих.№ГКМ-1706/02 від 17.06.2021).

Поряд з цим, позивач звернувся до відповідача з листом № 05/08/2021 від 05.08.2021 у якому вимагав повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Нове місто торгівельно-монтажна компанія» суму передоплати за непоставлений товар згідно рахунку від 09 квітня 2021 року № 1665 у розмірі 351 817,38 грн протягом 30 календарних днів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не було поставлено придбану відповідно до рахунку №1665 від 09.04.2021 продукцію, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 351 817,38 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, Товариством з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Металоінвест» було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Нове місто торгівельно-монтажна компанія» для оплати рахунок № 1665 від 09.04.2021 на товари (роботи, послуги): Профнастил 0,5 Т-20 Zn L=6,55м; Профнастил 0,5 Т-20 Zn L=6,90м; Профнастил 0,5 Т-20 Zn L= 7,35м; Профнастил 0,5 Т-20 Zn L=9,45м; Профнастил 0,5 Т-20 Zn L=9,20м; Профнастил 0,5 Т-20 Zn L=2,4м; лист 0,5х1250х2000 оцинк. На загальну суму 351 817,38 грн з ПДВ.

Судом було встановлено, що позивачем здійснено перерахування грошових коштів відповідачу в розмірі 105545,00 грн. з призначенням платежу: «оплата згідно рахунку № 1665 від 09.04.2021 Договір № ГКМ-73 від 26.03.2021. У сумі 87954.17 грн., ПДВ - 20% 17590.83 грн.», що підтверджується платіжним дорученням № 1107 від 12 квітня 2021 р.; та грошових коштів в розмірі 246272,38 грн. з призначенням платежу: «оплата згідно рахунку № 1665 від 09.04.2021 Договір № ГКМ-73 від 26.03.2021. У сумі 205226.98 грн., ПДВ - 20% 41045.40 грн.», що підтверджується платіжним дорученням № 1108 від 13 квітня 2021 р.

За змістом ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ст. 664 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом було встановлено, що позивач звернувся до відповідача з Листом-претензією №02/06/2021 від 02.06.2021 щодо належного виконання зобов`язань з поставки товару.

У відповідь на претензію відповідач зазначив про належне виконання ним зобов`язань за укладеним між сторонами договором (лист Вих.№ГКМ-1706/02 від 17.06.2021).

Поряд з цим, судом було встановлено, що позивач звернувся до відповідача з листом № 05/08/2021 від 05.08.2021 у якому вимагав повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Нове місто торгівельно-монтажна компанія» суму передоплати за непоставлений товар згідно рахунку від 09 квітня 2021 року № 1665 у розмірі 351 817,38 грн протягом 30 календарних днів.

Однак, як зазначає позивач та не спростовує відповідач, товар визначений рахунком на оплату № 1665 від 09.04.2021 відповідачем поставлений позивачу не був, грошові кошти у розмірі 351 817,38 грн позивачу відповідач не повернув. Доказів протилежного матеріали справи № 910/15522/21 не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Виходячи із змісту вищевикладених норм, покупець має право на односторонню відмову від договору купівлі-продажу, зокрема, у випадку здійснення покупцем попередньої оплати та непередання продавцем товару після її отримання у встановлені договором строки, у такому випадку покупець має право на повернення попередньої оплати, водночас, з моменту відмови покупця від договору та вимоги повернути попередню оплату - обов`язок продавця поставити товар припиняється.

Отже, відповідне право передбачає собою відмову від договору купівлі-продажу та припинення зобов`язань сторін за договором, в тому числі припинення обов`язку продавця поставити погоджений товар.

За таких обставин, з огляду на волевиявлення позивача щодо повернення суми попередньої оплати за договором, яке одночасно є односторонньою відмовою покупця від договору поставки (зобов`язання на суму 351 817,38 грн) через невиконання продавцем обов`язку з поставки обумовленого сторонами товару, що отримало вираз у претензії позивача про повернення попередньої оплати №05/08/2021 від 05.08.2021, такий договір (зобов`язання щодо поставки) в силу ст. 651 Цивільного кодексу України є розірваним, а зобов`язання сторін з цього моменту є припиненим.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд зазначає, що наявність обов`язку відповідача повернути позивачу суму попередньої оплати підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не було спростовано, так відповідачем не надано суду доказів виконання такого обов`язку - доказів повернення позивачу грошових коштів у розмірі 351 817,38 грн, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 351 817,38 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стілклас Трейдс Групп» (79000, м. Львів, вул. Стрийська, 108; ідентифікаційний код: 30604419) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нове місто торгівельно-монтажна компанія» (48500, Тернопільська обл., м. Чортків(пн), вул. Степана Бандери, 56Б; ідентифікаційний код: 38192372) грошові кошти у розмірі 351 817 (триста п`ятдесят одна тисяча вісімсот сімнадцять) грн 38 коп. та судовий збір у розмірі 5 277 (п`ять тисяч двісті сімдесят сім) грн 26 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева