ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
06.12.2021 Справа № 905/209/21
Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ МЕХАНО-ЛИВАРНИЙ ЗАВОД" від 19.11.2021 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

про стягнення штрафу в розмірі 28 509,53 грн.,-
Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.07.2021 позовні вимоги акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" до товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ МЕХАНО-ЛИВАРНИЙ ЗАВОД" про стягнення штрафу в розмірі 28 509,53 грн. задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ МЕХАНО-ЛИВАРНИЙ ЗАВОД" на користь акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" штраф у розмірі 28 509,53 грн., судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Зустрічні позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ МЕХАНО-ЛИВАРНИЙ ЗАВОД" до акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" про стягнення 169 819,68 грн., з яких основний борг в сумі 82080,00 грн., пеня в сумі 62 322,69 грн., штраф у розмірі 18 074,15 грн., 3 % річних в сумі 1875,32 грн. та інфляційні втрати в сумі 5 467,52 грн., задоволено частково.

Стягнуто з акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ МЕХАНО-ЛИВАРНИЙ ЗАВОД" основний борг в сумі 13 680,00 грн., 3 % річних в сумі 1753,87 грн., інфляційні втрати в сумі 3495,96 грн., судовий збір в сумі 283,95 грн.

В задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 рішення Господарського суду Донецької області від 27.07.2021 у справі №905/209/21 змінено, викладено абзаци 1 та 2 його резолютивної частини в такій редакції:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ МЕХАНО-ЛИВАРНИЙ ЗАВОД" про стягнення штрафу в розмірі 28509,53 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ МЕХАНО-ЛИВАРНИЙ ЗАВОД" (87509, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Заозерна, будинок 50; ) на користь Акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок 11; ) штраф у розмірі 14254,76 грн., судовий збір в сумі 1135,00 грн. В іншій частині позову про стягнення штрафу відмовити..

Стягнути з Акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок 11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ МЕХАНО-ЛИВАРНИЙ ЗАВОД" (87509, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Заозерна, будинок 50; ) 1702,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги..

23.11.2021 на адресу Господарського суду Донецької області від товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ МЕХАНО-ЛИВАРНИЙ ЗАВОД" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що під час ухвалення Господарським судом Донецької області рішення від 27.07.2021 по справі № 905/209/21 не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача за зустрічним позовом витрат на правову допомогу в сумі 20 000,00 грн.

Листом від 23.11.2021 Господарським судом Донецької області відкладено розгляд заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ МЕХАНО-ЛИВАРНИЙ ЗАВОД" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн. до повернення матеріалів справи № 905/209/21 на адресу Господарського суду Донецької області.

02.12.2021 матеріали справи № 905/209/21 повернулись на адресу Господарського суду Донецької області.

Дослідивши заяву відповідача за первісним позовом про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правову допомогу у сумі 20 000,00 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 11.02.2021 між адвокатським об`єднанням «Закон для всіх» (далі адвокатське об`єднання) та товариством з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ МЕХАНО-ЛИВАРНИЙ ЗАВОД" (далі клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги № 1 (далі договір), відповідно до п. 1.1. якого адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити представництво на умовах та в порядку, визначених договором, а клієнт зобов`язується надати всю наявну інформацію у нього: інформацію, документи, речові докази необхідні для фактичного надання правової допомоги, сплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво за договором від імені адвокатського об`єднання здійснює адвокат Горбачова Ганна Михайлівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/2221 від 13 серпня 2019 року та/або Савенко Світлана Олександрівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДБ № 5628 від 25 вересня 2019 року (п. 2.1 договору).

Згідно п. 2.2 договору адвокатське об`єднання здійснює представництво, яке полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта, з питання ведення судової справи (представництво інтересів у Господарському суді Донецької області) № 905/209/21 за позовом акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" до товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ МЕХАНО-ЛИВАРНИЙ ЗАВОД" про стягнення штрафних санкцій та звернення до суду з позовом (зустрічним позовом) про стягнення заборгованості, пені, штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних витрат з акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" за договором № 727 від 25 жовтня 2019 року (згідно додаткових угод).

Відповідно до п. 2.3. договору клієнт уповноважує адвокатське об`єднання представляти його законні права та обов`язки з наданням адвокату всього обсягу процесуальних прав і обов`язків, передбачених чинним законодавством України.

Згідно п. 3.1. договору клієнт оплачує адвокатському об`єднанню фіксований гонорар у розмірі 20 000 (двадцять тисяч ) грн. за надання правової допомоги у господарській справі № 905/209/21 за позовом акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" до товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ МЕХАНО-ЛИВАРНИЙ ЗАВОД" про стягнення штрафних санкцій та за звернення до суду з позовом (зустрічним позовом) про стягнення заборгованості, пені, штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних витрат з акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" за договором № 727 від 25 жовтня 2019 року (згідно додаткових угод).

Підтвердженням оплати клієнтом наданої правової допомоги є передбачена адвокатським об`єднанням квитанція до прибутково-касового ордера (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 3.4 договору фактичне надання адвокатським об`єднанням правової допомоги клієнту підтверджується актом виконаних робіт, затвердженим сторонами.

Договір набуває чинності з моменту його укладення сторонами і діє до вирішення питання по суті (п. 4.1. договору).

Вищезазначений договір підписаний представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Стаття 16 ГПК України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.

За приписами ст.ст. 123, 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналізуючи вищевказане, суд зазначає, що при зверненні з заявою про відшкодування судових витрат на послуги адвоката сторона повинна документально довести, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надати договір на правову допомогу, акт приймання - передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату вищевказаних послуг, розрахунок таких витрат.

Такої правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В матеріалах справи наявний акт надання послуг (виконаних робіт) станом на 19.02.2021 № 1, згідно якого адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв юридичні послуги (правову допомогу) на загальну суму 20 000,00 грн., з яких:

- 11.02.2021 (4 години) ознайомлення з позовною заявою, з доказами, формування доказової бази, її систематизація, ґрунтування доказів; вивчення законодавства та судової практики, які регулюють спір 1000,00 грн.;

- 12.02.2021 (8 годин) - складання відзиву на позовну заяву про стягнення штрафних санкцій 7000,00 грн.;

-13.02.2021 (2 години) підготовка документів для подачі відзиву на позовну заяву (зокрема, роздруківка, виготовлення копій, їх засвідчення, з урахуванням направлення до суду 1000,00 грн.;

- 15.02.2021 (4 години) ознайомлення з доказами щодо наявності заборгованості за договором, формування доказової бази, її систематизація, ґрунтування доказів; вивчення законодавства та судової практики, які регулюють спір щодо стягнення боргу, штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних витрат 1000,00 грн.;

- 16-17 лютого 2021 (14 годин) складання позовної заяви про стягнення боргу та штрафних санкцій 9000,00 грн.;

- 18.02.2021 (2 години) підготовка документів для подачі позовної заяви (зокрема, роздруківка, виготовлення копій, їх засвідчення, виготовлення заяви на смс-повідомлення) та направлення до відповідного суду 1000,00 грн.

Акт надання послуг (виконаних робіт) станом на 19.02.2021 № 1 підписаний представниками сторін без зауважень та заперечень (т.1, а.с. 77).

Як вбачається із матеріалів справи, адвокатом Горбачовою Г.М. було підготовлено та надано до суду наступні документи: відзив на позовну заяву, зустрічну позовну заяву, заявку на отримання процесуальних документів в електронному вигляді від 19.02.2021, заяву про усунення недоліків зустрічної позовної заяви, заяву про внесення даних РНОКПП до додаткових відомостей про учасника справи від 09.03.2021, клопотання про долучення документів від 15.03.2021, заперечення на клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу від 12.04.2021, письмові пояснення до судових дебатів, заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду від 24.02.2021, від 15.03.2021, від 30.04.2021, від 31.05.2021, від 15.06.2021, від 22.06.2021 та від 25.06.2021, заяву від 09.08.2021 та заяву про ухвалення додаткового рішення від 19.11.2021.

Також судом встановлено, що представник відповідача за первісним позовом - адвокат Горбачова Г.М. брав участь у судових засіданнях 11.03.2021, 20.04.2021, 31.05.2021, та 15.06.2021, що відображено у відповідних протоколах судових засідань.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, з огляду на зміст пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

За приписами ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Принцип розумного обґрунтування розміру оплати юридичної допомоги набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати - обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка, тощо.

Визначаючи розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, повинні братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистки або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 по справі № 915/237/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Так, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

29.11.2021 від акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу на 95 % від заявленої відповідачем за первісним позовом суми з огляду на те, що заявлений розмір не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності. Так, з наданого відповідачем за первісним позовом розрахунку розмір оплати за 1 годину роботи адвоката складає 1000,00 грн., що є явно завищеною у порівнянні з розміром середньої заробітною платою по Україні. Так, згідно аналітичних даних статистики заробітної плати по професії адвокат в Україні та окремо по Харківській області рівень середньої заробітної плати за годину складає 96,6 грн. за 1 годину.

За висновком суду, заявлений відповідачем за первісним позовом розмір витрат на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн. не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та є неспівмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді.

Як вбачається зі змісту акту надання послуг (виконаних робіт) станом на 19.02.2021 № 1, адвокатським об`єднанням «Закон для всіх» відокремлено послуги з ознайомлення з позовною заявою, з доказами, формування доказової бази, її систематизація, ґрунтування доказів; вивчення законодавства та судової практики, які регулюють спір (1000,00 грн. ); складання відзиву на позовну заяву про стягнення штрафних санкцій (7000,00 грн.), підготовки документів для подачі відзиву на позовну заяву (зокрема, роздруківка, виготовлення копій, їх засвідчення, з урахуванням направлення до суду (1000,00 грн.); ознайомлення з доказами щодо наявності заборгованості за договором, формування доказової бази, її систематизація, ґрунтування доказів; вивчення законодавства та судової практики, які регулюють спір щодо стягнення боргу, штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних витрат (1000,00 грн.); складання позовної заяви про стягнення боргу та штрафних санкцій (9000,00 грн.) та підготовки документів для подачі позовної заяви (зокрема, роздруківка, виготовлення копій, їх засвідчення, виготовлення заяви на смс-повідомлення) та направлення до відповідного суду 1000,00 грн.

Суд зазначає, що обов`язок формування доказової бази, її підготовка та систематизація, а також узгодження правової позиції з клієнтом є невід`ємною частиною складання відзиву на позовну заяву, оскільки обов`язок відповідача надати докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, прямо передбачений ст. 165 Господарського процесуального кодексу України. Також суд зазначає, що з огляду на приписи ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, складання зустрічної позовної заяви з одночасним складанням відзиву на позовну заяву не потребувало окремого ознайомлення з доказами, формування окремої доказової бази та вивчення законодавства, які регулюють спір.

Крім того, суд вважає явно завищеною у порівнянні зі звичайними цінами визначену відповідачем вартість складання відзиву на позовну заяву в розмірі 7000,00 грн. та зустрічної позовної заяви в сумі 9000,00 грн.

Також матеріали справи не містять будь-яких документів, які вказували б на значний обсяг витраченого адвокатом часу зі здійснення означених дій чи б іншим чином обґрунтовували таку їх вартість, а явка учасників справи № 905/209/21 в судове засідання не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи предмет спору у даній справі, часткове задоволення як первісних, так і зустрічних позовних вимог, клопотання позивача за первісним позовом про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, що відповідає у повній мірі критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, складає 10 500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 73, 74, 86, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок 11; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ МЕХАНО-ЛИВАРНИЙ ЗАВОД" (87509, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Заозерна, будинок 50; ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 500,00 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено 06.12.2021.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.В. Бокова