УХВАЛА

м. Київ

30.11.2021Справа № 910/8472/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Кучеренко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №910/8472/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал"

про стягнення 1744483,45 грн

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія"

про стягнення 103254,34 грн

Представники учасників справи:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився;

від відповідача (позивач за зустрічним позовом): не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач) про стягнення 1744483,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором поставки продукції №304(6)20УК/53-121-01-20-09674 від 18.08.2020, не здійснив повної та своєчасної оплати отриманого товару, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення основний борг у розмірі 1739816,76 грн та 3% річних в сумі 4666,69 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/8472/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

12.07.2021 через відділ діловодства суду від відповідача (далі - позивач за зустрічним позовом) надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" (далі - відповідач за зустрічним позовом) про стягнення 103254,34 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем за зустрічним позовом в порушення умов договору поставки продукції №304(6)20УК/53-121-01-20-09674 від 18.08.2020 несвоєчасно виконано свої зобов`язання в частині строку поставки товару, передбаченого позиціями №174, №379, №383, №448, №449 та якості поставленого товару, у зв`язку з чим позивачем за зустрічним позовом нараховано та заявлено до стягнення 5783,78 грн пені та 2453,72 грн штрафу за порушення строку поставки товару, а також штраф у розмірі 95016,84 грн за порушення зобов`язання щодо якості поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 прийнято зустрічний позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" про стягнення 103254,34 грн до розгляду з первісним позовом у справі №910/8472/21 та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

В судовому засіданні 06.08.2021 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 ГПК України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 17.09.2021.

17.08.2021 через відділ діловодства суду від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшло клопотання про об`єднання в одне провадження справи №910/8472/21 зі справою №910/12536/21.

Подане клопотання обґрунтовано тим, що після звернення позивача до суду з даним позовом, до відповідача надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" по справі №910/12536/21 про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 2037284,05 грн за договором поставки продукції №304 (6)20 УК/53-121-01-20-09674 від 18.08.2020, який є предметом розгляду у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про об`єднання позовних вимог в одне провадження.

В той же час, в судовому засіданні 17.09.2021 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 ГПК України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача за первісним позовом та відкладення підготовчого засідання у справі.

26.10.2021 через відділ діловодства суду від позивача за первісним позовом надійшли письмові пояснення, в яких зазначено про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" дійсно відступлено право грошової вимоги до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в тому числі, за договором №304(6)20УК/53-121-01-20-09674 від 18.08.2020 в частині видаткової накладної №22 від 17.12.2020. Втім вважає, що наявність генеральної угоди про фінансування на умовах факторингу, в межах якої відступлено право вимоги до відповідача за договором, який є предметом даного спору, не позбавляє права вимагати стягнення коштів на його користь.

В судовому засіданні 19.11.2021 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 ГПК України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 30.11.2021.

В судове засідання 30.11.2021 представники учасників справи не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи і не надали суду доказів наявності поважних причин неявки в судове засідання, суд, керуючись приписами ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про проведення даного судового засідання за відсутності їх представників.

Дослідивши матеріали справи, виклад обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, а також надані докази суд дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказана норма встановлює обов`язок господарського суду зупинити провадження у справі. Причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з`ясовує, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти що мають преюдиціальне значення.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі, тобто господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Предметом даного спору, в частині первісних позовних вимог, є стягнення заборгованості з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" за договором поставки продукції №304(6)20УК/53-121-01-20-09674 від 18.08.2020, укладеного між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" за видатковими накладними №22 від 17.12.2020 та №28 від 23.12.2020, а в частині зустрічних позовних вимог стягнення з ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" штрафних санкцій за порушення строків та якості товару за договором поставки продукції №304(6)20УК/53-121-01-20-09674 від 18.08.2020 за видатковими накладними №22 від 17.12.2020 та №28 від 23.12.2020.

Втім, право грошової вимоги ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" за вказаним договором поставки продукції №304(6)20УК/53-121-01-20-09674 від 18.08.2020 відступлено на користь ТОВ "Фінансова компанія "Морган Кепітал" за додатковою угодою №1 від 29.12.2020 до генеральної угоди №90-Ф від 29.12.2020 в частині видаткової накладної №22 від 17.12.2020.

Частина 1 статті 512 ЦК України визначає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої. Правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи може мати місце у разі коли до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

При цьому, судом встановлено, що в Господарському суді Дніпропетровської області перебуває в провадженні справа №904/8630/21 за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" про визнання недійсними, зокрема, додаткової угоди №1 від 29.12.2020 до генеральної угоди №90-Ф від 29.12.2020 про відступлення права вимоги за договором №304(6)20УК/53-121-01-20-09674 від 18.08.2020.

Отже, в Господарському суді Дніпропетровської області оспорюється додаткова угода до договору факторингу, за яким від ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" перейшло на користь ТОВ "Фінансова компанія "Морган кепітал" право грошової вимоги до ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" за договором №304(6)20УК/53-121-01-20-09674 від 18.08.2020 в частині видаткової накладної, що є предметом даного судового спору.

Виходячи з вимог частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, суд не може надати оцінку дійсності вищевказаній генеральній угоді та додатку до неї, оскільки в межах даної справи відповідні позовні вимоги не були заявлені.

Згідно статей 2, 14 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією із основних засад господарського судочинства є диспозитивність.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 236 - 237 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно до приписів частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд, вирішує питання, зокрема, про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

При цьому, інститут процесуального правонаступництва у господарському судочинстві врегульований ст. 52 ГПК України за приписами якої, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Зі змісту статті 227 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи, що в межах даної справи вирішується спір про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" грошових коштів за договором поставки продукції №304(6)20УК/53-121-01-20-09674 від 18.08.2020, в тому числі, за видатковою накладною №22 від 17.12.2020, суд в межах підготовчого засідання має встановити належний склад учасників та вирішити питання наявності чи відсутності підстав для правонаступництва, а чинність додаткової угоди №1 від 29.12.2020 до генеральної угоди №90-Ф від 29.12.2020 за якою від ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" до ТОВ "Фінансова компанія "Морган кепітал" перейшло право вимоги за договором, що є предметом даного спору, оспорюється в межах справи, що перебуває в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі №910/8472/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №904/8630/21.

Викладене свідчить про наявність об`єктивної неможливості розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №904/8630/21, оскільки, в даному випадку, суд у справі №910/8472/21 обмежений предметом позову та черговістю розгляду вимог, що у відповідності до приписів статті 227 Господарського процесуального кодексу України є достатньою процесуальною підставою для зупинення провадження у справі №910/8472/21.

При цьому, судом враховано, що статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006 визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Зазначене в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття розумності строку розгляду справи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини слід розглядати як порушення не лише з точки зору довготривалості розгляду. Занадто швидкий розгляд справи також може свідчити про порушення розумності строку її розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №924/491/17.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини оцінка у конкретній справі: обґрунтованість тривалості проваджень відповідно до статті 6 §1 має бути оцінена окремо для кожної справи відповідно до обставин (Frydlender v. France [GC] (Фрайдлендер проти Франції) [ВП], §43), що може встановити загальну оцінку (Obermeier v. Austria (Обермайєр проти Австрії, §72).

Таким чином, розумний строк судового розгляду є оціночним поняттям та становить ідеальну часову модель відправлення правосуддя без визначення конкретних строків з огляду на ті дії (рішення), які суд ухвалює для справедливого та неупередженого розгляду справи з метою постановлення обґрунтованого, як це визначено в статті 236 Господарського процесуального кодексу України, рішення, що повинно бути ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що зібрані у справі докази не дозволяють, виходячи з предмета доказування у даній справі, встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду у справі №904/8630/21, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі №910/8472/21 до набрання законної сили судовим рішенням в господарській справі №904/8630/21.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пункту 5 частини 1 статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Керуючись статтями 202, 227, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №910/8472/21 до набрання законної сили судовим рішенням в господарській справі №904/8630/21.

2. Зобов`язати учасників справи негайно повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №910/8472/21.

Ухвала набирає законної сили 30.11.2021 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.12.2021.

Суддя Т.В. Васильченко