РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.11.2021Справа № 910/12654/21
за позовом Приватного підприємства "БДП-Моторс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Геобуд Сервіс"

про стягнення 82 253,76 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Дарменко В.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Приватного підприємства "БДП-Моторс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Геобуд Сервіс" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором про надання послуг від 15.12.2020 у розмірі 82 253 (вісімдесят дві тисячі двісті п`ятдесят три) грн 76 коп.

Суд своєю ухвалою від 10.08.2021 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 30.08.2021 суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.09.2021.

17.09.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що договір про надання послуг не укладався, послуги відповідачем не замовлялися, доказів позивачем не додано.

Суд протокольною ухвалою від 21.09.2021 відклав підготовче засідання на 20.10.2021.

18.10.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наводить аргументи на спростування заперечень відповідача.

Суд протокольною ухвалою від 20.10.2021 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.11.2021.

24.11.2021 у судовому засіданні суд заслухав вступне слово представника позивача, який підтримував позовні вимоги та просив позов задовольнити, та представника відповідача, яка заперечувала проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні 24.11.2021 суд дослідив зібрані в матеріалах справи докази, заслухав пояснення представників сторін як щодо дослідження доказів, так і по суті позовних вимог.

У судовому засіданні 24.11.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Зі слів позивача, між Приватним підприємством "БДП-Моторс" (виконавець) та ТОВ "БК Геобуд Сервіс" (замовник) було укладено договір, відповідно до умов якого виконавець надає, а замовник приймає та оплачує у повному обсязі послуги щодо експлуатації будівельних машин і механізмів для виконання земляних, будівельно-монтажних, навантажувально-розвантажувальних робіт (механізм) під керуванням оператором виконавця на будівельних об`єктах замовника згідно специфікацій (додаткових угод до договору) або рахунків-фактур.

Відповідно до п. 3.1 договору, загальна вартість наданих послуг по договору визначається згідно фактично відпрацьованих виконавцем машино-годин роботи механізму, які зафіксовані у змінних рапортах роботи механізму, підписаних виконавцем та замовником, а також підписаних сторонами актів про надані послуги.

Ціна однієї машино-години роботи механізмів та перебазування механізмів встановлюються у відповідності до тарифів, що зазначаються у рахунках-фактурах або специфікаціях до договору, які є невід`ємною частиною договору (п. 3.2 договору).

Згідно п. 3.4 договору, оплата за послуги механізмів здійснюється замовником у безготівковій формі на поточний рахунок виконавця авансовим платежем у розмірі 100% від вартості послуг на підставі пред`явлених рахунків-фактур. Остаточний розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 5 робочих днів з моменту підписання сторонами акту про надані послуги.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що протягом 3 робочих днів з моменту отримання акту, замовник зобов`язаний повернути виконавцю підписаний акт приймання-передачі наданих послуг або надати письмову мотивовану відмову від прийняття наданих послуг з переліком недоліків та строків їх усунення.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору ним були надані послуги, а відповідач послуги оплатив частково, у зв`язку із чим у останнього виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог зазначає, що спірний договір між сторонами не укладався, надані позивачем послуги оплачені, а заборгованість відсутня.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підтвердження заявлених вимог позивачем долучено до матеріалів справи проект договору, який підписано в односторонньому порядку лише позивачем.

Зі слів позивача, оригінал вказаного договору було втрачено.

Відповідач заперечує проти наявності укладеного між сторонами договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії змінних рапортів про роботу машини від 15.12.2020, від 21.12.2020, від 29.12.2020, від 04.01.2021, від 11.01.2021 та від 12.01.2021.

У змінних рапортах зазначено, що замовником є ТОВ "Бардаж", а місцем виконання робіт є с. Рудня.

Відповідач заперечує проти зазначених доказів та зазначає, що рапорти не мають відношення до відповідача, оскільки замовником визначено інше підприємство.

Також позивачем надано роздруківки звітів 4782 за проміжок часу - 15.12.2020-13.01.2021.

Окрім того, у матеріалах справи наявні копії рахунків на оплату: №885 від 15.12.2020, №916 від 24.12.2020, №903 від 30.12.2020 на суму 26 251,20 грн, №1 від 05.01.2021 на суму 56 002,56 грн; та копії актів надання послуг (які підписані в односторонньому порядку позивачем) №859 від 21.12.2020 на загальну суму 40 000,00 грн, №884 від 29.12.2020 на загальну суму 28 876,32 грн, №885 від 30.12.2020 на загальну суму 26 251,20 грн, №3 від 13.01.2021 на загальну суму 56 002,56 грн.

У зазначених актах надання послуг міститься посилання на договір №34ОТ20 від 15.12.2020 та рахунки на оплату.

Також, позивачем долучені до матеріалів справи податкові накладні, дані яких збігаються із даними долучених до матеріалів справи рахунками на оплату та актами надання послуг.

Доказів того, що відповідач заперечував проти реєстрації податкових накладних або проводив розрахунки корегування до податкових накладних, матеріали справи не містять.

12.04.2021 позивач направив відповідачу лист за вих. №11 від 22.03.2021, у якому позивач зазначав, що у зв`язку із відсутністю письмової мотивованої відмови від договору та підписання актів наданих послуг у відповідь на попереднє звернення, позивач повторно направляє відповідачу проект договору, рахунки на оплату та акти наданих послуг.

Відповіді на зазначений лист матеріали справи не містять.

13.07.2021 позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу від 13.07.2021, у якій позивач просив сплатити заборгованість у розмірі 82 253,76 грн протягом 7 календарних днів.

У відповідь на вимогу відповідач направив позивачу лист за вих. №1-21 від 22.07.2021, у якому відповідач зазначив, що дійсно були замовлені послуги автокрана марки МАЗ, модель КС-55727-1, які надавалися на будівельному майданчику в селі Рудня в Чернігівській області; підприємство яке проводило будівельні роботи та якому безпосередньо надавалися послуги не розрахувалося з підприємством відповідача, мотивуючи це незгодою із об`ємом фактично наданих послуг, що є наразі предметом судового розгляду.

Відповідач у згадуваному листі просить позивача зачекати до вирішення питання визначення об`ємів надання послуг в судовому порядку, після чого буде здійснено відповідний розрахунок з позивачем.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що фактично оплатив і прийняв послуги, але виключно на підставі рахунків №885 від 15.12.20 та №916 від 24.12.20.

Як вбачається із виписки по банківському рахунку, відповідачем було сплачено 15.12.2020 за послуги автокрана та перебазування згідно рахунку №885 від 15.12.2020 - 40 000,00 грн, та 29.12.2020 за послуги автокрана згідно рахунку №916 від 24.12.2020 - 28 876,32 грн.

Крім того, відповідач зазначає, що змінні рапорти про роботу машини від 15.12.2020, від 21.12.2020, від 29.12.2020, від 04.01.2021, від 11.01.2021, від 12.01.2021 не були підписані відповідачем.

Позивачем також долучено до матеріалі справи копію рішення Господарського суду Київської області від 16.09.2021 у справі №910/3474/21, у якому судом встановлено, що ТОВ "БК Геобуд Сервіс" заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості з ТОВ "Бардаж" за надані послуги автокрана марки МАЗ, КС-55727-1 (кількість відпрацьованих машино-годин - 167). В обґрунтування вимог ТОВ "БК Геобуд Сервіс" посилається на змінні рапорти від 15.12.2020, від 21.12.2020, від 29.12.2020, від 04.01.2021, від 11.01.2021 та від 12.01.2021.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до наданих змінних рапортів кількість відпрацьованих машино-годин складає 167 машино-годин.

Окрім того, відповідачем оплачено рахунок №885 від 15.12.2020 на суму 40 000,00 грн (за послуги автокрана тривалістю 40 машино-годин та перебазування автокрана КС-55727-1).

У акті надання послуг №859 від 21.12.2020 зазначено, що позивачем на підставі договору №34ОТ20 від 15.12.2020 та рахунку №885 від 15.12.2020 надані послуги перебазування автокрана КС-55727-1 та послуги автокрана тривалістю 40 машино-годин.

Також відповідачем оплачено рахунок №916 від 24.12.2020 на суму 28 876,32 грн (за послуги автокрана тривалістю 33 машино-години).

У акті надання послуг №884 від 29.12.2020 зазначено, що позивачем на підставі договору №34ОТ20 від 15.12.2020 та рахунку №916 від 24.12.2020 надані послуги автокрана КС-55727-1 тривалістю 33 машино-годин.

З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності саме ПП "БДП-Моторс", як позивач у справі та особа, яка стверджує про порушення відповідачем зобов`язань, мав довести ту обставину, на яку він посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішені справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Оцінюючи надані сторонами докази, суд, застосовуючи стандарт "balance of probabilities" ("баланс ймовірностей"), за яким факт є доведеним, якщо після оцінки доказів внутрішнє переконання судді каже йому, що факт скоріше був, а ніж не мав місце, та приходить до висновку, що між сторонами дійсно існували господарські відносини щодо надання послуг автокрана, які визначені в актах надання послуг, та саме такого обсягу були надані позивачем послуги.

Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами факт отримання ним послуг від позивача.

Окрім того, добросовісність (п. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Очевидно, що дії відповідача, щодо оплати наданих послуг за рахунками на оплату, у яких кількість відпрацьованого часу визначалася відповідно до змінних рапортів, а в відзиві на позовну заяву заперечення проти належності цих змінних рапортів, суперечить його попередній поведінці.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем належними та достатніми доказами доведено надання послуг відповідачу, відповідач послуг не оплатив, у результаті чого у останнього виникла заборгованість.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства "БДП-Моторс" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Геобуд Сервіс" (01010, м. Київ, вул. Московська, буд. 15, офіс 22, код ЄДРПОУ - 43171752) на користь Приватного підприємства "БДП-Моторс" (02121, м. Київ, вул. Колекторна, буд. 3, код ЄДРПОУ - 35093366) 82 253 (вісімдесят дві тисячі двісті п`ятдесят три) грн 76 коп. - суми основного боргу, 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 06.12.2021.

Суддя Н.І. Зеленіна