ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2021 р. Справа № 917/1372/20

За позовом Фізичної особи підприємця Виповського Олексія Івановича, с. Лазірки Оржицького району Полтавської області

до Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області, с.Лазірки Оржицького району Полтавської області

2. Селянського фермерського господарства "Татіана", с. Осавульщина Гребінківського району Полтавської області

3. ОСОБА_1 , місце проживання:

АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),

5. ОСОБА_3 , місце проживання:

АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 , місце проживання:

АДРЕСА_4 . ОСОБА_5 , місце проживання:

АДРЕСА_5 . ОСОБА_6 , місце проживання:

АДРЕСА_6 . ОСОБА_7 місце проживання:

АДРЕСА_7 . ОСОБА_8 , місце проживання: с. Олександрівка, Гребінківський район Полтавська область,

11. ОСОБА_9 , місце проживання:

АДРЕСА_8 . ОСОБА_10 , місце проживання: АДРЕСА_9

про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання поновити запис про земельні ділянки

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Мирна-Касян Ю.Л.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання від 25.11.2021 р.

Обставини справи: Фізична особа - підприємець Виповський Олексій Іванович звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:002:3001 (площею 4,4109 га.); :00:002:3002 (площею 4,4109 га.); :00:002:3003 (площею 4,4109 га.); :00:002:3004 (площею 4,4109 га.); :00:002:3005 (площею 4,4109 га.); :00:002:3006 (площею 4,4109 га.); :00:002:3007 (площею 4,4109 га.); :00:002:3008 (площею 4,4109 га.); :00:002:3009 (площею 0,8225 га.) - загальною площею 36,1097 га., які виникли внаслідок скасування та поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:3000 площею 36,11 га. за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області, та державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :00:002:4001 (площею 4,4109 га.) та :00:002:4002 (площею 3,589 га.) - загальною площею 7,9999 га., які виникли внаслідок скасування та поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:4000 площею 8,00 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру Полтавської області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) поновити у Державному земельному кадастрі запис про земельні ділянки з кадастровим номером :00:002:3000 площею 36,11 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та з кадастровим номером :00:002:4000 площею 8,00 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області, шляхом поновлення записів в Поземельних книгах на вказані земельні ділянки.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.12.2020 р. залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору фізичних осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; закрито провадження у справі; повернуто Фізичній особі - підприємцю Виповському Олексію Івановичу ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 з Державного бюджету України 4204,00 грн. судового збору, сплаченого квитанцією 0.0..1 від 14.08.2020 та 18918,00 грн. судового збору, сплаченого квитанцією 0.0..1 від 27.08.2020 (оригінали квитанцій містяться в матеріалах справи № 917/1372/20).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 скасовано ухвалу господарського суду Полтавської області від 02.12.2020, справу передано на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Проведено автоматичний розподіл справи № 917/1372/20 за результатами якого дану справу передано на розгляд судді Погрібній С.В., що відображено у протоколі автоматизованого повторного розподілу судової справи між суддями від 22.02.2021 р., у зв`язку з чим вказана справа приймається до провадження суддею Погрібною С.В..

Ухвалою суду від 25.02.2021 р. прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 01.04.2021 р. на 10:30 год., залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3 , 4. ОСОБА_4 , 5. ОСОБА_5 , 6. ОСОБА_6 , 7. ОСОБА_7 , 8. ОСОБА_8 , 9. ОСОБА_9 , 10. ОСОБА_10 ; встановлено відповідачу строк на подання відзиву до 15 днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвалою суду від 27.04.2021 р. продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 10.06.2021 р. на 11:30 год.; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області у строк до 01.06.2021 надати суду належним чином завірені копії (для залучення до матеріалів справи; оригінали для огляду в судовому засіданні з врахуванням Наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність" від 17.01.2020 № 1901-сг) наступних документів: наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області "Про відмову у поновленні договору оренди землі" від 05.02.2020 року № 3594-СГ; документи щодо проведення реєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:002:3000 і :00:002:4000, якими закріплювалося їх передання з державної до комунальної власності (акти приймання-передачі земельних ділянок, накази Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з вказаного приводу та документи, на підставі яких такі накази було винесено); поземельні книги земельних ділянок з кадастровими номерами :00:002:3000 і :00:002:4000 та державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:002:3001; :00:002:3002; :00:002:3003; :00:002:3004; :00:002:3005; :00:002:3006; :00:002:3007; :00:002:3008; :00:002:3009; :00:002:4001; :00:002:4002; документи, на підставі яких до Державного земельного кадастру було внесено відомості про державну реєстрацію передання земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:002:3001; :00:002:3002; :00:002:3003; :00:002:3004; :00:002:3005; :00:002:3006; :00:002:3007; :00:002:3008; :00:002:3009; :00:002:4001; :00:002:4002 у приватну власність та в оренду СФГ "Татіана".

28.05.2021 р. відповідачем надано витребувані відповідно до ухвали суду від 27.04.2021 документи (вх. 35834) та відзив на позовну заяву (вх. № 5835). Відповідачем при поданні відзиву на позовну заяву було заявлено клопотання про поновлення строку на його подання. Вказане клопотання задоволено судом.

07.06.2021 р. до Господарського суду Полтавської області надійшла ухвала Верховного суду від 27 травня 2021 року про витребування матеріалів справи № 917/1372/20, в зв`язку з надходженням до касаційної інстанції скарги Селянського фермерського господарства "Татіана" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 р. у справі № 917/1372/20.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.06.2021 зупинено провадження у справі № 917/1372/20 до повернення її матеріалів з касаційної інстанції.

Постановою Верховного суду України від 23.06.2021 р. касаційну скаргу Селянського фермерського господарства "Татіана" задоволено частково.

27.07.2021 до Господарського суду Полтавської області повернулися матеріали справи №917/1372/20, у зв`язку з чим провадження у справі поновлено про що постановлено відповідну ухвалу про призначення підготовчого засідання на 14.09.2021 р.

Ухвалою суду від 14.09.2021 р. поновлено відповідачу строк на подання відзиву, закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 19.10.2021 р. на 11:30 год.

19.10.2021 р. учасники справи представництво у судове засідання не забезпечили; розгляд справи відкладено на 11.11.2021 р.

11.11.2021 р. відповідач та треті особи 2-12 явку представників в судове засідання не забезпечили, причин щодо неявки суду не повідомили.

Представник позивача в судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи 1 проти відкладення розгляду справи не заперечив.

Ухвалою суду від 11.11.2021 р. відкладено судове засідання на 25.11.2021 р.

Представники відповідача та третіх осіб 2-12 в судове засідання 25.11.2021 р. не з`явились.

Будь-які заяви чи клопотання, зокрема, про відкладення розгляду справи в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні 25.11.2021 р. представником позивача викладено зміст позовних вимог, представником третьої особи зміст заперечень.

Судом були з`ясовані обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Представнику позивача та третьої особи 1 надано заключне слово, які підтримали свою позицію викладену письмово та озвучену в судовому засіданні.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, належне повідомлення відповідача та третіх осіб про час, дату і місце проведення судового засідання, суд розглядає спір за наявними матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановивши всі обставини справи та дослідивши надані документальні докази, судом було встановлено: 04.12.2012 р. між фізичною особою - ОСОБА_11 (Орендар) та Оржицькою районною державною адміністрацією (Орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, за умовами якого Орендодавець згідно розпорядження № 195 від 28.03.2012 р. надає, а Орендар приймає у строкове платне користування на умовах оренди земельні ділянки сільськогосподарського призначення на території Лазірківської сільської ради (а.с. 21-22 том 1, далі Договір).

Згідно умов договору в оренду передавались дві земельні ділянки загальною площею 44,11 га, в тому числі:

- ділянка № 1 - 36,11 га ріллі в контурі № 14;

- ділянка № 2 - 8,00 га в контурі № 16, з них ріллі - 4,0 га, сіножатей - 4,00 га.

Кадастрові номери земельних ділянок: № 1 - :00:002:3000;

№ 2 - :00:002:4000 (п. 2 Договору).

Згідно п. 5 Договору дія останнього починається з дня його державної реєстрації.

Договір укладено терміном на 5 років. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (п. 6 Договору).

Право оренди земельних ділянок зареєстровано 31.03.2015 р. згідно запису про інше речове право № 9241106 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 20411876, № 9239917 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 20409196 (а.с. 29-30 том 1).

Позивач вказує, що маючи намір в подальшому використовувати земельну ділянку та з метою реалізації переважного права на поновлення договору, ФО-П Виповський О.І. завчасно і неодноразово повідомляв ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про намір поновити Договір оренди землі та укласти додаткову угоду до нього.

13.03.2019 р. ГУ Держгеокадастр у Полтавській області листом відмовив ФО-П Виповському О.І. у поновленні Договору оренди у зв`язку з нібито відсутністю у ГУ Держгеокадастру у Полтавській області правових підстав для задоволення питання про поновлення зазначеного Договору оренди від 04.12.2012 р. з причин неподання Витягу із Державного земельного кадастру та агрохімічних паспортів земельних ділянок з кадастровими номерами :00:002:3000 і :00:002:4000.

При цьому, на думку позивача, зазначені підстави для відмови в поновленні Договору оренди не відповідали чинному на момент звернення законодавству України з вказаного питання. а саме: статтями 122, 123, 124 Земельного кодексу України, визначено повноваження саме ГУ ДГК з передання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності; статтею 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено обов`язок орендаря додати до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі лише проект додаткової угоди; статтею 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 року № 3613-VI, не віднесено ні витяг із Державного земельного кадастру, ні агрохімічний паспорт земельної ділянки, як перелік документів, які повинні бути поданими Державному кадастровому реєстратору для державної реєстрації земельної ділянки.

У відповіді зазначено, що питання про поновлення дії Договору оренди землі від 04.12.2012 р. поставлено передчасно, що суперечить вимогам пункту 6 Договору, оскільки останнім не встановлено строк, до якого Орендар не може повідомити про своє бажання скористатися переважним правом на пролонгацію Договору, а лише визначено граничний строк, після якого таке повідомлення буде вважатися не поданим вчасно.

Також, у відповіді Виповському О.І. було висунуто зустрічну вимогу, з погодженням якої пов`язало можливість пролонгації Договору від 04.12.2012 р., а саме встановлення орендної плати за користування земельними ділянками державної власності у розмірі 12 % нормативної грошової оцінки, що відповідає пункту 288.5.2 статті 288 Податкового кодексу України, та терміну дії Договору - 7 років (а.с. 36-37 том 1).

05.02.2020 р. у відповідь на лист-повідомлення Виповського О.І. наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 3594-СГ відмовлено позивачу у поновленні договору, в зв`язку з передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність Лазірківській сільській раді на підставі наказу Головного управління № 1901-СГ від 17.01.2020 р. (а.с. 50 том 1).

На підставі наказу № 1901-СГ від 17.01.2020 р. зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:002:3000 і :00:002:4000 за Лазірківською сільською радою Оржицького району Полтавської області (а.с. 95-96 том 1).

Позивач вказує, що також, кілька разів звертався з листами-пропозиціями про продовження дії Договору на новий строк до Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області, зокрема:

22.05.2019 р. (а.с. 38 том 1). Згідно відповіді у вигляді листа-повідомлення № 268 від 20.06.2019 р., Лазірківська сільська рада Оржицького району Полтавської області зазначила, що вона не є розпорядником вказаних земельних ділянок та не має правових підстав для задоволення листа-повідомлення позивача (а.с. 39 том 1);

19.07.2019 р. Лазірківська сільська рада Оржицького району Полтавської області рішенням № 2/2 відмовила Виповському О.І. у поновленні Договору на новий строк (а.с. 44 том 1).

24.09.2019 р. (а.с. 45 том 1). У відповідь Лазірківською сільською радою Оржицького району Полтавської області надіслано лист-повідомлення від 05.11.2019 р. № 468 «Про заперечення щодо поновлення договору оренди № б/н від 04.12.2012 року» (а.с. 46-47 том 1);

02.03.2020 р. Лазірківська сільська рада Оржицького району Полтавської області надіслала лист, в якому зазначила, що як розпорядник земельних ділянок вимагає повернути останні з оренди після закінчення строку дії Договору (лист № 122, а.с. 57 том 1).

Враховуючи вищезазначене, ФО-П Виповський О.І. звернувся із позовом до Господарського суду Полтавської області за захистом своїх порушених прав, передбачених статтею 33 Закону України «Про оренду землі» з наступними вимогами:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 3594-СГ від 05.02.2020 "Про відмову у поновленні договору оренди землі", згідно з яким Виповському О.І. відмовлено у поновленні договору оренди землі" від 04.12.2012, укладеного із Оржицькою районною державною адміністрацією на земельні ділянки загальною площею 44,11 га. з кадастровими номерами :00:002:3000 і :00:002:4000;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Федорченка Дмитра Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексні номери рішень 50977667 та 50981483 від 05.02.2020, змінивши запис про державну реєстрацію права державної власності та відомості у розділі "Відомості про суб`єктів іншого речового права, вказавши орендодавцем "Держава Україна в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області";

- поновити договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 04.12.2012, укладений між Оржицькою районною державною адміністрацією та Виповським О.І., за яким зареєстровано право оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :00:002:3000 і :00:002:4000 у відповідності до записів про реєстрацію іншого речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 31.03.2015 № 9239917 та № 9241106, затвердивши додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення № б/н від 04.12.2012 у запропонованій редакції.

Ухвалою від 31.03.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі (09.09.2020 р. зупинено провадження у справі № 917/530/20 до набрання законної сили рішенням у справі № 917/1372/20).

Позивач вказує, що після відкриття провадження у справі № 917/530/20 з Державного земельного кадастру дізнався про те, що записи про земельні ділянки з кадастровими номерами :00:002:3000 і :00:002:4000 було закрито. На місці земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:3000 площею 36,11 га з`явилися 9 новостворених земельних ділянок з кадастровими номерами :00:002:3001; :00:002:3002; :00:002:3003; :00:002:3004; :00:002:3005; :00:002:3006; :00:002:3007; :00:002:3008; :00:002:3009. На місці земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:4000 площею 8,00 га з`явилися 2 новостворені земельні ділянки з кадастровими номерами :00:002:4001 та :00:002:4002.

Рішеннями Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області від 06.04.2020 р. було надано дозволи третім особам у даній справі на розробку проекту землеустрою (а.с. 162-182 том 1 ).

Третіми особами було розроблено проекти землеустрою (а.с. 42- 236 том , а.с. 1-99 том 4).

22.06.2020 р. на вказані земельні ділянки зареєстровано право власності за третіми особами у даній справі (а.с. 58-68 том 1).

Таким чином, земельні ділянки з кадастровими номерами :00:002:3000 і :00:002:4000 було поділено до винесення судом рішення у справі № 917/530/20 про поновлення права оренди.

Відповідач та терті особи у своїх поясненнях та запереченнях стверджують, що земельні ділянки з кадастровими номерами :00:002:3000 і :00:002:4000 було поділено та передано новостворені у власність третім особам у відповідності до вимог чинного законодавства після закінчення терміну дії Договору оренди з Виповським О.І., що і стало підставою для правомірної відмови у його поновленні.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 1 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Як вже зазначалось, право оренди земельних ділянок згідно Договору від 04.12.2012 р. зареєстровано 31.03.2015 р. згідно запису про інше речове право № 9241106 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 20411876, № 9239917 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 20409196.

Дія Договору починається з дня його державної реєстрації. Договір укладено терміном на 5 років.

Тобто, строк оренди Договору до 31.03.2020 р.

Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (п. 6 Договору).

Маючи намір в подальшому використовувати земельну ділянку та з метою реалізації переважного права на поновлення договору, ФО-П Виповський О.І. повідомив ГУ Держгеокадастр у Полтавській області про намір поновити Договір оренди землі та укласти додаткову угоду до нього. Проте, позивачу було відмовлено, внаслідок чого ФО-П Виповський О.І. вимушений був звернутися із позовом до Господарського суду Полтавської області за захистом своїх порушених прав передбачених статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.03.2020 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/530/20.

Після відкриття провадження у господарській справі № 917/530/20 записи про земельні ділянки з кадастровими номерами :00:002:3000 і :00:002:4000 було закрито. На місці земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:3000 площею 36,11 га з`явилися 9 новостворених земельних ділянок з кадастровими номерами :00:002:3001; :00:002:3002; :00:002:3003; :00:002:3004; :00:002:3005; :00:002:3006; :00:002:3007; :00:002:3008; :00:002:3009. На місці земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:4000 площею 8,00 га з`явилися 2 новостворені земельні ділянки з кадастровими номерами :00:002:4001 та :00:002:4002.

Таким чином, земельні ділянки з кадастровими номерами :00:002:3000, :00:002:4000 було поділено до винесення судом рішення у справі № 917/530/20 про поновлення права оренди.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами :00:002:3001; :00:002:3002; :00:002:3003; :00:002:3004; :00:002:3005; :00:002:3006; :00:002:3007; :00:002:3008; :00:002:3009; :00:002:4001 та :00:002:4002 скасування державної реєстрації яких просить ФО-П Виповський О.І., були передані у власність Селянського фермерського господарства "Татіана", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Відповідно до частини 1 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини 2 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

- за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Відповідно до частини 4 статті 79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до частини 5 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до частини 6 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок..

Відповідно до частини 9 статті 79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до частини 10 статті 24 Закону України "Про державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

- поділу чи об`єднання земельних ділянок;

- якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Законом встановлено виключний перелік підстав, за яких державна реєстрація земельної ділянки може бути скасована.

Відповідно до п. 114 Порядку ведення державного земельного кадастру, відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації:

набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора;

відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи;

зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.

Окрім того, відповідно до частини 6 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки, це є внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно статті 6 Закону України "Про Державний земельний кадастр", ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 1 ст. 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр").

Статтею 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" врегульовано підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону України "Про державний земельний кадастр", кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

- поділу чи об`єднання земельних ділянок;

- якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Перелік підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державний земельний кадастр", у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі", об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є:

- об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про оренду землі", орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі", по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі", орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

Відповідно до частини 11 Закону України "Про оренду землі", відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Скасування державної реєстрації земельних ділянок :00:002:3000, :00:002:4000 та формування в її межах нових унеможливлює судовий захист прав ФО-П Виповського О.І. на поновлення договору оренди землі.

Таким чином, навіть задоволення позову про поновлення договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди не забезпечить ефективного захисту порушених прав орендаря, адже земельна ділянка, як об`єкт цивільних відносин, щодо якої виникло право оренди - не існує і зареєструвати право оренди за позивачем буде неможливо.

Зазначене твердження цілком відповідає правовій позиції висловленій у Постанові КГС від 22.01.2019 року (справа № 912/1856/16), Постанові КГС від 23.01.2019 року (справа №902/619/17), постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 (справа №922/2383/16).

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованих, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар. (постанова Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17).

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Рисовський проти України" (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу "доброго врядування".

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах "Beyeler v. Italy" № 33202/96, "Oneryildiz v. Turkey" № 48939/99, "Moskal v. Poland" № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі "Hasan and Chaush v. Bulgaria" № 30985/96).

Відповідно до частини 6 статті 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідачем не надано доказів припинення права користування позивачем земельних ділянок з кадастровими номерами :00:002:3000, :00:002:4000, так як справа про поновлення договору оренди відповідних земельних ділянок перебуває на розгляду в суді, від так дії щодо скасування державної реєстрації та поділу земельної ділянки під час розгляду справи про поновлення договору оренди землі всупереч вимогам Земельного кодексу України є протиправними.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051.

Пунктом 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

1) поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання;

2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру.

Частиною 6 статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Відповідно до частин 7, 9 статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці, а інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

Відповідно до п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок) відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації:

- набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора;

- відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи;

- зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.

Відповідно до п. 49 Порядку, поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107-137 Порядку.

Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки.

Відповідно до п. 51 Порядку, внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 61 Порядку, скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги.

Відповідно до статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до пункту б) частини 3 статті 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Зважаючи на наведене, належними способами захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача, є визнання протиправним та скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:002:3001 (площею 4,4109 га.); :00:002:3002 (площею 4,4109 га.); :00:002:3003 (площею 4,4109 га.); :00:002:3004 (площею 4,4109 га.); :00:002:3005 (площею 4,4109 га.); :00:002:3006 (площею 4,4109 га.); :00:002:3007 (площею 4,4109 га.); :00:002:3008 (площею 4,4109 га.); :00:002:3009 (площею 0,8225 га.) - загальною площею 36,1097 га., які виникли внаслідок скасування та поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:3000 площею 36,11 га. за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області, та державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :00:002:4001 (площею 4,4109 га.) та :00:002:4002 (площею 3,589 га.) - загальною площею 7,9999 га., які виникли внаслідок скасування та поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:4000 площею 8,00 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області шляхом поновлення запису в поземельній книзі.

Враховуючи викладене, вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо аргументів відповідача та третіх осіб, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 209, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:002:3001 (площею 4,4109 га.); :00:002:3002 (площею 4,4109 га.); :00:002:3003 (площею 4,4109 га.); :00:002:3004 (площею 4,4109 га.); :00:002:3005 (площею 4,4109 га.); :00:002:3006 (площею 4,4109 га.); :00:002:3007 (площею 4,4109 га.); :00:002:3008 (площею 4,4109 га.); :00:002:3009 (площею 0,8225 га.) - загальною площею 36,1097 га., які виникли внаслідок скасування та поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:3000 площею 36,11 га. за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області, та державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :00:002:4001 (площею 4,4109 га.) та :00:002:4002 (площею 3,589 га.) - загальною площею 7,9999 га., які виникли внаслідок скасування та поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:4000 площею 8,00 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області.

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) поновити у Державному земельному кадастрі запис про земельні ділянки з кадастровим номером :00:002:3000 площею 36,11 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та з кадастровим номером :00:002:4000 площею 8,00 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області, шляхом поновлення записів в Поземельних книгах на вказані земельні ділянки.

4. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) на користь Фізичної особи підприємця Виповського Олексія Івановича (с. Лазірки Оржицького району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_1 ) 23 122,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (через Господарський суд Полтавської області).

Повний текст рішення складено 07.12.2021 року.

Суддя С.В. Погрібна