ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2021 Справа № 904/3577/21

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Іванов О.Г., Орєшкіна Е.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2021 у справі №904/3577/21 (суддя Загинайко Т.В.)

за позовом Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова", м.Дніпро

до фізичної особи - підприємця Лопанова Дениса Юрійовича, м.Дніпро

про стягнення 55611 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Лопанова Дениса Юрійовича про стягнення 55611,60 грн., що складається з 29040,00 грн. - основного боргу за послуги автостоянки, надані відповідно до умов договору на послуги автостоянки №395 від 10.03.2020 та 26571,60 грн. - пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на послуги автостоянки №395 від 10.03.2020 в частині оплати послуг стоянки за період з березня по квітень 2020 року, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за вказаний період в сумі 29040,00 грн.; внаслідок порушення строків оплати та враховуючи п.4.2. договору №395 від 10.03.2020, позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 0,5% від суми неоплачених послуг за кожен день несплати у загальній сумі 26571,60 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2021 у справі №904/3577/21 відмовлено в задоволенні позову.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з обставин того, що сторонами не було надано, а судом не було досліджено акти здачі-приймання робіт, передбачені п. 2.3 договору, та на підставі яких повинна здійснюватися оплата відповідно до умов договору, а наявні у матеріалах справи докази, надані позивачем, не є достатніми для задоволення позовних вимог.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що будь-які акти здачі-приймання робіт (оригінали або копії) в матеріалах справи відсутні, позивачем не надано доказів направлення на адресу відповідача затверджених актів здачі-приймання робіт, що є порушенням умов пункту 2.3 договору на послуги автостоянки №395 від 10.03.2020 та унеможливлює стягнення з відповідача заявленої позивачем заборгованості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач (ДП "ВО ПМЗ ім.О.М.Макарова") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2021 у справі №904/3577/21 скасувати повністю і ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості у розмірі 55 611,60 грн., у тому числі: 29 040,00 грн. - основний борг, 26 571,60 грн. - пеня, задовольнивши апеляційну скаргу в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Позивач посилається на те, що господарський суд не надав оцінки наданим доказам, не в повній мірі обґрунтував це на всебічному, повному, об`єктивному з`ясуванню всіх обставин у даній справі, а також достатності і взаємному зв`язку діючого на сьогоднішній день законодавства України та фактичних даних, судом була неповно перевірена допустимість і достатність наданих доказів, неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору.

За доводами скаржника, суд першої інстанції не дослідив докази які були в матеріалах справи, а саме платіжні вимоги-доручення, які є підтвердженням виникнення грошового зобов`язання ФОП Лопанова Д.Ю. перед ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова"; суд не надав належну оцінку претензії як документу, який є безперечним фактом підтвердження невиконання грошового зобов`язання за період з березня по квітень 2020 року відповідно до умов укладено між сторонами договору №395 від 10.03.2020, в якій зазначено, що акти виконаних робіт у період березня по квітень 2020 року підписані сторонами, що підтверджує факт того, що відповідач ознайомлений та погоджується з тим, що з моменту підписання даних актів виконаних робіт у нього виникає зобов`язання по сплаті вартості послуг відповідно до умов договору №395 від 10.03.2020.

Апелянт зазначає, що за надані послуги Державним підприємством "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" були виставлені відповідачу платіжні вимоги-доручення з березня по квітень 2020 року, для врегулювання питань по заборгованості відповідачу у встановленому порядку була пред`явлена претензія №157/п-5 від15.06.2021 з проханням виконати свої зобов`язання за договором №395 від 10.03.2020, однак відповідач оплату за надання послуг автостоянки не здійснив, відповідь на претензію не надіслав.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що відповідачем були порушені п. 2.1 та п.2.3 договору №395 від 10.03.2020.

Узагальнені доводи та заперечення на апеляційну скаргу

Відповідач, своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, про розгляд даної справи повідомлений шляхом направлення на його адресу, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 49035, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Карпатська, будинок 2А, та на яку, в тому числі судом першої інстанції направлялись процесуальні документи відповідачу, іншої адреси матеріали справи не містять.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2021 (у складі колегії суддів: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Дармін М.О., ІвановО.Г.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2021 у справі №904/3577/21; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

За розпорядженнями керівника апарату суду від 02.12.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Дарміна М.О., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №904/3577/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Іванов О.Г., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2021 прийнято апеляційну скаргу Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2021 у справі №904/3577/21 до свого провадження зазначеним складом суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини

Між Державним підприємством "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" (виконавець) та фізичною особою-підприємцем Лопановим Денисом Юрійовичем (замовник) укладено договір №395 на послуги автостоянки від 10.03.2020, відповідно до пунктів 1.1., 1.2. якого виконавець надає на території відділу збуту ДП "ВО ПМЗ ім. О. М. Макарова", м. Дніпро, вул. Криворізька, 1, місце для стоянки двох автомобілів: КАМАЗ, вантажний, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; МАЗ, вантажний, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 1.3. договору замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги з надання місця стоянки.

Згідно з пунктом 2.1. договору оплата послуг виконавця проводиться замовником за чинною договірною ціною з розрахунку 100,00 грн., ПДВ 20% - 20,00 грн., всього 120,00 грн. за добу за одну вантажну, яка підтверджується протоколом договірної ціни (Додаток №1).

Відповідно до п. 2.2. договору у разі зміни цін на електроенергію, енергопослуги, накладних витрат, з / пл. та ін. плата за вказані послуги може змінюватися шляхом оформлення Додаткової угоди до цього договору.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що розрахунок за послуги стоянки здійснюється замовником протягом 10 днів з моменту отримання від виконавця платіжної вимоги та затвердженого акту здачі-приймання робіт, які є безперечним документом підтверджує виконання робіт.

В пункті 3.1. договору зазначено, що виконавець зобов`язується: щодня виділяти замовнику місце для автомобіля протягом усього терміну дії договору.

Згідно з пунктом 3.2. договору замовник зобов`язується: вчасно провадити оплату за користування виділеним місцем на стоянці відповідно до вимог розділу 2 даного договору; при постановці автотранспорту на виділене місце, здавати його представникові /приймальникові автотранспортних засобів виконавця. При виявленні візуально видимих ушкоджень оформляється акт.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання обов`язків по цьому Договору замовник та виконавець несуть майнову відповідальність згідно з діючим законодавством України.

Згідно з пунктом 4.2. договору при порушенні строків оплати послуг замовник сплачує пеню в розмірі 0,5 % від суми неоплачених послуг за кожний день несплати.

Відповідно до п. 5.1. договору термін дії договору з моменту підписання до 31.12.2020, але в кожному разі до повного взаєморозрахунку між сторонами. Якщо протягом одного місяця до закінчення терміну дії даного договору жодна з сторін не заявить про його розірвання, договір уважається щорічно пролонгованим на той же строк і на тих же умовах.

В пункті 5.3. договору зазначено, що відповідно до ч. 3 ст.631 ЦК України сторони домовилися, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання в частині надання послуг та їх оплати з 01.01.2020.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що усі суперечки за даним договором підлягають розгляду Господарським судом у встановленому порядку.

Додатком №1 до договору є підписаний сторонами протокол узгодження договірної ціни, відповідно до якого розмір договірної ціни на послугу зі стоянки одного вантажного автомобіля складає 100,00 грн., ПДВ - 20,00грн., разом 120,00 грн. за добу (а.с.15).

Матеріали справи також містять платіжні вимоги-доручення №018027 від 31.03.2020 на суму 21840,00 грн. та №018036 від 30.04.2020 на суму 7200,00 грн., які виставлені позивачем відповідачу, в графі призначення платежу значиться: "договір 395 від 10.03.20".

З метою досудового врегулювання спору, 15.06.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. №157/п-5 щодо виконання відповідачем зобов`язань за договором, відповідно до якої позивачем виставлені відповідачу за надані послуги наступні платіжні вимоги:

за березень 2020 року: платіжна вимога №018027 від 31.03.20 на суму 21840,00 грн.;

за квітень 2020 року: платіжна вимога №018036 від 30.04.20 на суму 7200,00 грн.

Всього загальна сума основної заборгованості становить 29040,00 грн. та пеня за період з 01.05.2020 по 21.05.2020 (21 день) в сумі 585,90 грн. У зазначеній претензії позивач просив відповідача перерахувати на його розрахунковий рахунок 29925,90 грн. (а.с.16).

Посилаючись на несплату відповідачем позивачу послуг автостоянки за договором на послуги автостоянки №395 від 10.03.2020 за період березень-квітень 2020 року, ДП "ВО ПМЗ ім.О.М.Макарова" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з ФОП Лопанова Дениса Юрійовича 29 040 грн. 00 коп. - основного боргу за послуги автостоянки та 26 571 грн. 60 коп. - пені.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 6 Цивільного кодексу України встановлює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою укладений між сторонами господарський договір на послуги автостоянки №395 від 10.03.2020 є договором про надання послуг.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні приписи містить і стаття 193 Господарського кодексу України.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання.

За статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд першої інстанції, розглянувши заявлені у цій справі позовні вимоги позивача до відповідача про захист його порушених прав шляхом стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 55611,60 грн., що складається з 29040,00 грн. - основного боргу за послуги автостоянки, надані відповідно до умов договору на послуги автостоянки №395 від 10.03.2020 та 26571,60 грн. - пені, встановив, що будь-які акти здачі-приймання робіт (оригінали або копії) в матеріалах справи відсутні, а позивачем не надано доказів направлення на адресу відповідача затверджених актів здачі-приймання робіт, що є порушенням умов пункту 2.3 договору на послуги автостоянки №395 від 10.03.2020, а тому дійшов висновку, що це унеможливлює стягнення з відповідача заявленої позивачем заборгованості.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Як правильно встановлено судом першої інстанції пунктом 2.3. договору передбачено, що розрахунок за послуги стоянки здійснюється замовником протягом 10 днів з моменту отримання від виконавця платіжної вимоги та затвердженого акту здачі-приймання робіт, які є безперечним документом підтверджує виконання робіт.

Отже, умовою виникнення у відповідача обов`язку сплатити вартість послуг є отримання від позивача платіжної вимоги та затвердженого акту здачі-приймання робіт.

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу, що вказаний пункт договору не містить альтернативи (або платіжної вимоги/або затвердженого акту здачі-приймання робіт), а передбачає наявність як платіжної вимоги, так і затвердженого акту здачі-приймання робіт для наявності у відповідача підстав для оплати наданих послуг.

Між тим, які правильно зазначено судом першої інстанції, будь-які акти здачі - приймання робіт в матеріалах справи відсутні, позивачем не надано доказів направлення на адресу відповідача затверджених актів здачі - приймання робіт, що є порушенням умов пункту 2.3. договору, та унеможливлює стягнення з відповідача заявленої позивачем заборгованості.

У цьому зв`язку, є безпідставними посилання скаржника на направлення ним на адресу відповідача платіжних вимог - доручень №018027 від 31.03.2020 на суму 21840,00 грн. та №018036 від 30.04.2020 на суму 7200,00 грн., які, на його думку, є підтвердженням виникнення грошового зобов`язання ФОП Лопанова Д.Ю. перед ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова", оскільки, враховуючи відсутність в матеріалах справи актів здачі-приймання робіт, з урахуванням умов договору, платіжні вимоги-доручення не можуть слугувати єдиним доказом наявності заборгованості відповідача перед позивачем.

Крім того, матеріали справи не містять належних доказів направлення вищевказаних платіжних вимог-доручень на адресу відповідача, оскільки з наданих позивачем фіскальних чеків в підтвердження направлення позивачем відповідачу зазначених платіжних вимог-доручень неможливо встановити, що саме було направлено на адресу відповідача, оскільки відсутній опис вкладень поштового відправлення.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що претензія є документом, який підтверджує факт невиконання відповідачем грошового зобов`язання за період з березня по квітень 2020 року, оскільки належних доказів направлення та отримання вказаної претензії відповідачем матеріали справи також не містять, а наявна в матеріалах справи копія фіскального чеку, також, не підтверджує направлення позивачем відповідачу саме цієї претензії.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основної заборгованості зі сплати послуг автостоянки за вищевказаним договором на послуги автостоянки №395 від 10.03.2020 в період березень-квітень 2020 року в загальній сумі 29040,00 грн. є необґрунтованими, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення основної заборгованості, відповідно, вимога про стягнення пені, заявлена позивачем у зв`язку з порушенням основного грошового зобов`язання, також задоволенню не підлягає.

Разом із цим судом апеляційної інстанції встановлено, що до апеляційної скарги позивачем додані належним чином засвідчені копія Акту виконаних робіт від 31.03.2020 по договору від 10.03.2020 №395 на суму 21840,00 грн. та копія Акту виконаних робіт від 30.04.2020 по договору від 10.03.2020 №395 на суму 7200,00 грн.

Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши зміст апеляційної скарги позивача, колегія суддів встановила, що апелянтом не зазначено обставин та причин, з яких ним не було надано суду першої інстанції означених вище Актів виконаних робіт від 31.03.2020 та від 30.04.2020 по договору від 10.03.2020 №395, тому колегія суддів не вважає цей випадок винятковим та таким, що надає суду апеляційної інстанції право для врахування зазначених документів, як доказів у цій справі.

Таким чином, наведені позивачем в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем у цій справі своїх позовних вимог належними та допустимим доказами.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують викладених вище висновків суду. Тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені апелянтом у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2021 у справі №904/3577/21 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 10.12.2021.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Е.В. Орєшкіна