РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.12.2021Справа № 910/15113/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Приватного акціонерного товариства «КОСМЕД»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бьюті Бізнес»

про стягнення 897 572,07 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Космед» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бьюті Бізнес» про стягнення заборгованості у розмірі 897 572,07 грн, з яких 817 762,37 грн основної заборгованості, 53 285,42 грн пені, 10424,87 грн 3% річних за користування чужими коштами, 16099, 41 грн інфляційних втрат, за поставлений товар на підставі договору поставки №L-003630 від 04.03.2021.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.09.2021 залишив позовну заяву без руху, встановивши порядок та строк усунення недоліків.

04.10.2021 позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 08.10.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав та відповідачу для подання заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження до 22.10.2021.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення №696, ухвалу суду від 08.10.2021 позивач отримав - 19.10.2021.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження не подав, ухвалу суду від 08.10.2021 отримав поштовим відправленням № 700 - 20.10.2021.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.03.2021 між Приватним акціонерним товариством «КОСМЕД» (постачальником за договором, позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бьюті Бізнес» (покупцем за договором, відповідачем) був укладений договір поставки № L-003630, за умовами якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати у власність покупцю косметичну продукцію наступних торгівельних марок (надалі- «Товар»), а покупець - прийняти товар та оплатити його вартість.

Найменування товару, що підлягає поставці за цим Договором, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) визначено у специфікації (надалі - «Специфікація»), яка міститься в додатку № 1 до цього договору і є його невід`ємною частиною (п.1.2 договору).

Відповідно до п.4.2 договору, загальна вартість та кількість товару, який передається покупцю в межах цього Договору, визначається сумою загальних вартостей та кількостей (обсягу) товару, що вказані в накладних, за якими покупець отримав товар від постачальника.

Сторони у п.4.3-4.4 договору узгоджено, що оплата вартості партії товару здійснюється на умовах відстрочення платежу строком на 30 календарних днів, що відраховується від дати виписки видаткової накладної постачальника на відповідну партію товару. У випадку прострочення оплати товару при застосуванні умов відстрочення платежу. покупець додатково сплачує на користь постачальника штрафну неустойку в розмірі 100 % за кожен день прострочення від вартості товару, оплата якого прострочена (п.4.3 договору).

Згідно п.4.5 договору визначено, що у разі порушення покупцем строку розрахунків, встановленого п.4.3 договору, оплата вартості наступних замовлень товару покупцем здійснюється на умовах попередньої оплати в розмірі 100 % (сто відсотків) вартості товару,

Відповідно до п.5.1.1 договору, перелік торгових точок покупця у яких здійснюватиметься реалізація товару споживачам, узгоджується сторонами та вказується у Додатку № 2 до цього договору, що є його невід`ємною частиною.

Матеріалами справи встановлено, що Додатком № 2 до договору поставки визначено Перелік торгових точок, в яких здійснюватиметься реалізація товару споживачам: Пирогівський шлях, 135, Кловський узвіз, 18.

За накладними № 21018814 від 10.03.2021 на суму 179 109, 66 грн, № 21018815 від 10.03.2021 на суму 112 665,60 грн, №21018835 від 10.03.2021 на суму 138 561, 66 грн, №21022093 від 18.03.2021 на суму 398 535,11 грн позивач поставив по договору № L-003630 від 04.03.2021, а уповноважена особа відповідача за довіреністю від 04.03.2021 Івченко С.І., отримав товар на загальну суму 828 872,03 грн.

30.04.2021 на підставі платіжного доручення № 17 відповідач перерахував на рахунок позивача грошові кошти у сумі 11 109,66 грн в якості оплати за платіжним дорученням № 21018814 від 10.03.2021.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав на наявність невиконаного зобов`язання відповідача з оплати 817 762,37 грн основної заборгованості - вартості неоплаченого товару, 53 285,42 грн пені, 10424,87 грн 3% річних за користування чужими коштами, 16099, 41 грн інфляційних втрат.

Розглянувши спір по суті заявлених вимог, суд зазначає таке.

За змістом ст.ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору поставки № L-003630 від 04.03.2021, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наданими позивачем накладними, які підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень, підтверджується факт поставки позивачем на користь відповідача та прийняття останнім товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В розумінні п.4.3 договору визначено строк оплати на умовах відстрочення платежу строком на 30 календарних днів, що відраховується від дати виписки видаткової накладної постачальника на відповідну партію товару.

За розрахунком позивача, станом на час розгляду справи заборгованість відповідача за поставлений товар склала 817 762,37 грн.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності доказів оплати відповідачем суми 817 762,37 грн заборгованості у визначені строки та станом на час розгляду справи по суті спору, суд дійшов висновку, що позивачем належними засобами доказування підтверджено наявність заборгованості у сумі 817762,37 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що у випадку прострочення оплати товарів Покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Н6У від суми заборгованості за кожний день прострочення. Пеня нараховується за весь період прострочення виконання зобов`язання до дня зарахування оплати на банківський рахунок постачальника.

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 53 285,42 грн пені, 10424,87 грн 3% річних, 16099, 41 грн інфляційних втрат, розрахунок яких здійснено за періоди прострочення по кожній накладній.

Перевіривши розрахунок позивача, суд зазначає, що позивачем невірно визначено початок періодів прострочення, оскільки за товар, поставлений 10.03.2021 строк оплати настав 09.04.2021, відповідно прострочення з 10.04.2021, за товар, поставлений 18.03.2021 - 17.04.2021, прострочення з 18.04.2021.

За перерахунком суду, враховуючи межі заявлених вимог, належними до стягнення є 53195,94 грн пені, 10390,41 грн 3% річних, 14431,72 грн інфляційних втрат.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем письмового відзиву на позов не подано, належними та достатніми доказами обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано, підстав звільнення від обов`язку виконання зобов`язання зі сплати заявленої до стягнення суми не доведено.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення 817 762,37 грн. основного боргу, 53195,94 грн пені, 10390,41 грн 3% річних, 14431,72 грн інфляційних втрат. В решті позову належить відмовити.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бьюті Бізнес» (02183, м. Київ, вул. Кибальчича Миколи, будинок 13-А, ) на користь Приватного акціонерного товариства «КОСМЕД» (04078, м. Київ, вул. Сирецька, будинок 49Г, ) 817 762 (вісімсот сімнадцять тисяч сімсот шістдесят дві) грн 37 коп основного боргу, 53195 (пятдесят три тисячі сто дев`яносто п`ять) грн 94 коп пені, 10390 (десять тисяч триста дев`яносто) грн 41 коп 3% річних, 14431 (чотирнадцять тисяч чотириста тридцять одну) грн 72 коп інфляційних втрат, 13 436 (тринадцять тисяч чотириста тридцять шість) грн 71 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак