УХВАЛА

про залишення без руху позовної заяви

м. Київ

15.12.2021Справа № 910/19591/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» (01135, м. Київ, вул. Чорновола Вячеслава, буд. 8) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ладамир» (04209, м. Київ, вул. Героїв Дніпра, буд. 7), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення 1218710,92 грн та звернення стягнення на заставне майно

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ладамир» (далі - відповідач-1), ОСОБА_1 (далі - відповідач-2) та ОСОБА_2 (далі - відповідач-3) про стягнення 1218710,92 грн та звернення стягнення на заставне майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем-1 не виконано своїх зобов`язань за договорами про надання гарантій №BGV/U/03-2-7050 від 14.08.2020 та №BGV/U/03-2-8151 від 10.09.2020, зобов`язання за якими забезпечені договорами поруки №BGV/U/03-2-7050/Р1 від 14.08.2020, №BGV/U/03-2-7050/Р2 від 05.01.2021, №BGV/U/03-2-8151/Р1 від 10.09.2020 та №BGV/U/03-2-8151/Р2 від 10.09.2020, укладеними з відповідачами 2 та 3, а також договором застави №BGV/U/03-2-7050/Z2 від 05.01.2021, у зв`язку з чим просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість в загальному розмірі 1218710,92 грн та звернути стягнення на заставне майно відповідача-1 шляхом проведення публічних торгів. При цьому позивач на підставі частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України просить зазначити в рішенні суду про нарахування 18,6% річних та пені на суму боргу до моменту виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 163, 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Так, у відповідності до частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Частиною 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1); у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог (пункт 3).

Приписи статей 162 та 163 ГПК України містять положення, за якими у позовній заяві має зазначатися ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються. Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, яка оспорюється за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безакцептному (безспірному) порядку.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Приписи частини 1 та 2 статті 1 Закону України «Про заставу» передбачають, що застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

При цьому, пунктом 3.2 договору застави №BGV/U/03-2-7050/Z2 від 05.01.2021 визначено, що позивач та відповідач-1 погодили, що заставодержатель, тобто Акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк», набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмету застави у випадку, якщо зобов`язання, що забезпечені заставою, не будуть погашені у встановлені строки.

Отже, зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача-1 на підставі окремого договору застави і є окремою самостійною позовною вимогою, наслідком задоволення якої є припинення грошових вимог позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №907/9/17 та у постанові Верховного Суду від 12.08.2021 у справі №913/680/17.

Позаяк, Акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк», заявляючи, в тому числі, позовну вимогу про звернення стягнення на заставне майно, ціну позову вказало лише за першою позовною вимогою.

В той же час, приписами пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270,00 грн.

Згідно п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до змісту частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Позовні вимоги про звернення стягнення на заставне майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов, як окремої самостійної позовної вимоги.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу про солідарне стягнення заборгованості за договорами про надання гарантії №BGV/U/03-2-7050 від 14.08.2020 та №BGV/U/03-2-8151 від 10.09.2020 у сукупному розмірі 1218710,92 грн та звернення стягнення на заставне майно у розмірі 1218710,92 грн за договором застави №BGV/U/03-2-7050/Z2 від 05.01.2021, які є окремими самостійними позовними вимогами майнового характеру.

Відтак, з огляду на те, що даний позов містить дві самостійні вимоги майнового характеру, які повинні оплачуватись судовим збором окремо кожна, то судовий збір за його подання має становити 36561,33 грн.

В якості доказів сплати судового збору до позовної заяви додано платіжне доручення №66726508 від 13.10.2021 на суму 18280,66 грн, що на 18280,67 грн менше від встановленого законом.

Таким чином, заявником не виконано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, оскільки позивачем не дотримано вимог, встановлених статтею 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 163, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

3. Встановити Акціонерному товариству «Український будівельно-інвестиційний банк» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- оригіналу платіжного документа про доплату судового збору в розмірі 18280,67 грн.

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Згідно частиною 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.В. Васильченко