РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021Справа № 910/11662/21

Cуддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клокворк"

до Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Київський завод автоматики"

про стягнення 325 900,92 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Клокворк" (далі - ТОВ "Клокворк", позивач) до Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Київський завод автоматики" (далі - ПрАТ "НВО "КЗА", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 325 900,92 грн

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови договору закупівлі товарів № КЗА-1608 від 22.02.2019 р. в частині повної та своєчасної сплати вартості поставленого товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість.

У позові ТОВ "Клокворк" просить стягнути з відповідача основний борг у сумі 280 000,00 грн., інфляційні втрати у сумі 31 724,48 грн., 3 % річних у сумі 14 176,44 грн., що разом становить 325 900,92 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників спору, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк відзиву не надав, проте, звернувся із зустрічним позовом до ТОВ "Клокворк" про стягнення штрафних санкцій за договором про закупівлю товарів № КЗА-1608 від 22.02.2019 р. у сумі 134 399,69 грн. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 р. зустрічну позовну заяву ПрАТ "НВО "Київський завод автоматики" про стягнення 134 399,69 грн. було повернуто заявнику без розгляду, у зв`язку з недодержанням вимог п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору без відзиву відповідача.

До початку розгляду справи по суті від представника позивача надійшла заява, у якій позивач вказав, що не підтримує вимоги про стягнення основного боргу у сумі 280 000,00 грн., у зв`язку із його сплатою відповідачем, просив закрити провадження у цій частині вимог.

За таких обставин суд залишив без розгляду подане позивачем разом із позовом клопотання про витребування від відповідача копій підписаних з його боку видаткових накладних, що підтверджують поставку товару, зокрема, на суму 280 000,00 грн.

Отже, розглянувши заяви учасників справи по суті позову та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

20.02.2019 р. між ТОВ "Клокворк" (продавець) та ПрАТ "НВО "КЗА" (покупець) був укладений договір про закупівлю товару № КЗА-1608 (далі - договір), за умовами якого продавець зобов`язаний передати у власність покупця продукцію (електроматеріали в асортименті), перелік яких зазначено в специфікації № 1, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.1).

Ціна договору визначається вартістю усіх партій товару і складає 562 800,00 грн., яка вказується у специфікації № 1 до договору (п. 3.1 договору). Поставка здійснюється на умовах поставки DDP (склад покупця) (м. Київ, вул. Старокиївська, 10). Строк поставки - протягом 60 календарних днів з моменту підписання договору (п. 5.1 договору).

Згідно з п. 4.1 договору підставою для оплати є рахунок-фактура та видаткова накладна на кожну поставлену партію товару. Оплата товару відбувається після перевірки вхідного контролю комплектуючих (п. 4.3 договору).Покупець зобов`язаний своєчасно оплачувати вартість товару продавця відповідно до умов цього договору (п. 6.1.2 договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2019 р. (п. 10.1).

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріали справи свідчать, що позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 562 800,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № 06062 від 06.09.2019 р., № 30061 від 17.07.2019 р., № 30108 від 28.10.2019 р., експрес-накладними ТОВ "Нова пошта", а також податковими накладними № 20 від 06.06.2019 р., № 27 від 17.07.2019 р., № 47 від 28.10.2019 р. та квитанціями про реєстрацію вказаних податкових накладних, копії яких наявні у матеріалах справи.

Відповідач, зі свого боку, зобов`язання щодо оплати поставленого товару у порядку, визначеному договором, виконав неналежним чином, вартість товару сплатив частково - на суму 261 702,00 грн., що підтверджується наявними у справі копіями платіжних доручень № 2781 від 24.06.2020 р., № 420 від 16.07.2020 р.

Отже, на час звернення позивача до суду у відповідача виникла заборгованість у сумі 280 000,00 грн. (562 800,00 грн. - 261 702,00 грн.).

Разом з тим, судом встановлено, що до початку розгляду справи по суті відповідач сплатив основний борг у повному обсязі, на суму 280 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача, наданою ТОВ "Клокворк".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у разі відсутності предмету спору провадження у справі закривається.

За таких обставин, сплативши заборгованість у сумі 280 000,00 грн. під час розгляду справи, відповідач припинив відповідне грошове зобов`язання, у зв`язку з чим провадження у цій частині позовних вимог підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Що стосується інших позовних вимог ТОВ "Клокворк", а саме - стягнення інфляційних втрат у сумі 31 724,48 грн. та 3 % річних у сумі 14 176,44 грн., нарахованих за прострочення зобов`язання, суд керувався положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційної складової боргу є такими, що заявлені правомірно.

Здійснивши власний перерахунок сум матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 31 724,48 грн. та 3 % річних у сумі 14 176,44 грн., тобто, у сумі, заявленій позивачем.

За таких обставин позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, заявлених позивачем у вигляді судового збору на суму 4 888,51 грн. та витрат за надану правничу допомогу на суму 5 000,00 грн., суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У даному випадку на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн., заявник долучив копії: договору про надання правової допомоги від 18.12.2020 р., укладеного ТОВ "Клокворк" з Адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Клименко і партнери"; додаток № 1 до договору про надання правової допомоги (розмір гонорару та порядок його оплати), за яким вартість підготовки позовної заяви становить 5 000,00 грн. (п. 2); акту приймання-передачі наданої правової допомоги № 67 від 16.08.2021 р. на суму 5 000,00 грн.; рахунок № 02/08 від 16.08.2021 р. на суму 5 000,00 грн.

Разом з тим, встановлено, що згідно з п. 3.1 договору оплата послуг здійснюється за фактом їх надання на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі наданої правової допомоги протягом тридцяти днів з моменту підписання акту або сплачується клієнтом наперед.

Із матеріалів справи вбачається, що акт виконаних робіт № 67 від 16.08.2021 р. був підписаний ТОВ "Клокворк" з АО "Адвокатська компанія "Клименко і партнери" 16.08.2021 р., проте, на час розгляду даної заяви (08.12.2021 р.) доказів фактичної оплати понесених витрат на правову допомогу позивач не надав.

Отже, надані позивачем докази щодо судових витрат з правничої допомоги засвідчують лише сам факт надання правничої допомоги та домовленість сторін про розмір гонорару адвоката і не є достатніми та належними доказами понесення таких витрат у розумінні ст. 79, 126 ГПК України.

Посилання заявника на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, яка на його думку повинна застосовуватись при розгляді даної справи, суд також відхиляє, оскільки за змістом ч. 8 ст. 129 ГПК України (яка є спеціальним законом, що підлягає застосуванню під час розгляду цієї справи), у разі неподання доказів понесення витрат на правову допомогу протягом встановленого законом строку, такі витрати не стягуються, а відповідна заява залишається судом без розгляду.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем не надано доказів понесення фактичних витрат на правничу допомогу і їх конкретна сума суду невідома, у витратах ТОВ "Клокворк" про надання правничої допомоги суд відмовляє.

При вирішенні питання про розподіл судового збору суд приймає до уваги ч. 3 ст. 130 ГПК України відповідно до якої якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Оскільки позивач не підтримав своїх вимог про стягнення основного боргу унаслідок його задоволення відповідачем, про що подав відповідну заяву, то відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клокворк" до Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Київський завод автоматики" про стягнення заборгованості у сумі 325 900,92 грн. в частині позовних вимог про стягнення 280 000,00 грн. закрити.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Клокворк" до Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Київський завод автоматики" про стягнення заборгованості у сумі 45 900,92 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Київський завод автоматики" (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, 10, ідентифікаційний код 14309356) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Клокворк" (49000, м. Дніпро, вул. Жуковського, 1, ідентифікаційний код 38114713) інфляційні втрати у сумі 31 724 (тридцять одна тисяча сімсот двадцять чотири) грн. 48 грн., 3 % річних у сумі 14 176 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят шість) грн. 44 коп. та судовий збір у сумі 4 888 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн. 51 коп.

Повний текст рішення складений 8 грудня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.