ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07 грудня 2021 року Справа № 903/905/21

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Коваль Олександр Миколайович

за участю представників сторін:

від позивача: Замлинський С.С. - ордер серія АС №1030794 від 07.12.2021

позивач: Костюк Р.В.

від відповідача: Ящинська Н.В. - довіреність №443 від 07.12.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/905/21 за позовом фізичної особи-підприємця Костюк Романа Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-7" про стягнення 160977,22 грн.,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2021 фізична особа-підприємець Костюк Роман Володимирович подав до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-7" про стягнення 160977,22 грн.

Заява обґрунтована не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно договору на виконання будівельних робіт №1 від 10.01.2020.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 05.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

ТзОВ "Дельта-7" 25.11.2021 подало до суду наступні документи:

- заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Заява обґрунтована тим, що ТзОВ "Дельта-7" заперечує проти суми стягнення, з метою належного встановлення періоду та сум здійснених проплат, встановлення належних актів здачі-приймання робіт, оскільки у товаристві наявні зовсім інші акти з іншою вартістю робіт тощо, тому вважаємо що недоцільно здійснювати. Розгляд даної справи потребує дослідженням всіх наданих сторонами доказів, отримання пояснень представників сторін, заслуховування свідків (за необхідності), тощо. Враховуючи предмет спору та характер спірних правовідносин дана справа є складною. Тому для об`єктивного та безпосереднього вирішення спору дану справу доцільно розглядати за правилами загального позовного провадження;

- відзив на позовну заяву, в якому просить суд стягнути з відповідача 27316,26 грн., а в часині 133660,96 грн. відмовити.

Ухвалою суду від 26.11.2021 заяву ТОВ "Дельта-7" про розгляд справи в порядку загального позовного провадження задоволено. Суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №903/905/21 за правилами загального позовного провадження.

26.11.2021 позивач подав до суду відповідь на відзив та заперечення щодо клопотання відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

03.12.2021 відповідач надіслав до суду заперечення на відповідь на відзив позивача.

В судовому засіданні позивач на представник позивача засіданні позовні вимоги підтримали та просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позов на суму 27316,26 грн, а в частині 133660,96 грн. просив суд відмовити.

В судовому засіданні сторони, у відповідності до ч.6 ст.183 ГПК України не заперечили про перехід до слухання справи по суті ц той самий день після закінчення підготовчого засідання, що підтверджується підписами представниками у спільній заяві від 07.12.2021.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2020 між ТОВ «ДЕЛЬТА-7» та ФОП Костюком Романом Володимировичем укладено договір на виконання будівельних робіт з благоустрою на території нового ринку №1 (далі - Договір, а.с.4).

Відповідно до п.п.1.1, 1.2. договору, замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи з благоустрою на території нового ринку. Обсяг і терміни виконання робіт визначається по кожному замовленню окремо.

Згідно п.п. 2.1-2.2 договору, вартість робіт за даним договорам формується згідно замовлення та відображається згідно підписаних актів виконаних робіт. Ціни на основні будівельні роботи погоджені протоколом узгодження цін на будівельні роботи з благоустрою, що додається та є невід`ємною частиною договору та має рівну з договором юридичну силу.

Оплата фактично виконаних робіт, передбачених даним Договором проводиться Замовникам на підставі рахунку на протязі 120 (ста двадцяти) робочих днів після підписання Сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт або за бажанням Замовника може бути проведена передоплата (п.3.1. договору).

У відповідності до п.п.4.1.-4.5. договору, підрядник зобов`язаний - виконати всі обумовлені договором роботи якісно та здати їх Замовнику у визначені домовленістю між сторонами строки. Термін виконання робіт 180 днів. Замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів розглянути і підписати Акти приймання виконаних будівельних робіт або дати протягом 5 (п`яти) робочих днів вмотивовану відмову від підписання. У випадку вмотивованої відмови Замовника Сторонами в 5-ти (п`яти) денний строк складається Акт про необхідні доробки й терміни їх виконання. Датою виконання робіт, передбачених даним Договором є дата підписання Сторонами Акту приймання виконаних будівельних робіт. Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на власний ризик, своїм інструментом (обладнанням), а також інструментом (обладнанням) Замовника (передається по акту) виконати роботу, у відповідності до умов Даного Договору та з дотриманням правил техніки безпеки, охорони праці та пожежної безпеки, а Замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її.

Термін дії договору в дію з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 року, а в частині зобов`язань до повного їх виконання (п.9.1. договору).

На виконання умов Договору ФОП Костюк Р.В. виконав роботи на загальну суму 507817,22 грн., згідно підписаних без будь-яких претензій актів здачі-приймання робіт №1 від 21.01.2020 на суму 126840,00 грон., №2 від 10.03.2020 на суму 175000,00 грн., №3 від 02.07.2020 на суму 205977,22 грн. (а.с.6,8,10).

Відповідач частково оплатив суму боргу в розмірі 346840,00 грн., що підтверджується випискою з банку за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 (а.с.46-49).

З метою досудового врегулювання цього спору позивач 05.04.2021 та 18.10.2021 (а.с.12-14) на адресу відповідача надіслав претензії про сплату коштів у сумі 160977,22 грн. згідно наданих послуг, шо були надані позивачем. Однак, відповідач вимогу позивача не виконав та заборгованості не погасив.

На день розгляду справи сума боргу становить 160977,22 грн.

Відповідно до ст.144 ГК України, ст.11 ЦК України обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Статтею 837 ЦК України, передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

Згідно до ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

У відповідності до ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Жодних зауважень з приводу кількості чи якості наданих послуг від відповідача до позивача не надходило. Акти виконаних робіт підписані та скріплені печаткою відповідача без жодних застережень, що свідчить про належне прийняття останнім наданих послуг.

Підписання замовником актів виконаних робіт, які є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (далі - Положення), затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Як слідує з матеріалів справи, долученні відповідачем до відзиву акти виконаних робіт, а саме акт №1 від 21.01.2020 року та №3 від 02.07.2020 року є ідентичними та не оспорюються.

Щодо наявних розбіжностей по акту №2 позивач повідомив суд, що 03.02.2020 відповідачу направлено на підпис вказаний документ, однак він не був повернутий позивачу (ані підписаний, ані не підписаний), в свою чергу відповідач попросив позивача здійснити додаткові роботи щодо планування території.

10.03.2020 позивач повторно направив відповідачу акт №2, в якому було збільшено час виконання робіт (дванадцята позиція в акт: «Планування території» на 21,5 год. (з 47,5 год. на 69 год.), а також зменшено (десята) позиція в акті: кількість укладання крайнього ряду бруківки на розчин на 0,73 м.п. (сума робіт зменшилася на 38,76 грн.), (а.с.11).

Вказаний акт №2 від 10.03.2020 був підписаний зі сторони відповідача без жодних зауважень чи претензій, про що сторони зазначили у ньому (а.с.10).

Позивач наголошує, що поданий відповідачем акт звірки взаємних розрахунків (а.с.33) не відповідає дійсності, оскільки 30.01.2020 не був здійснений перерахунок коштів в сумі 120000,00 грн.

Судом встановлено, що згідно банківської виписки за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 (а.с.46-49) відсутня оплата відповідача боргу в розмірі 120000,00 грн.

Відповідач не надав суду доказів оплати в розмірі в сумі 120000,00 грн. від 30.01.2020.

Щодо доводів відповідача, що кошти в розмірі 120000,00 грн. не перераховувались на рахунок позивача, оскільки оплату робіт було здійснено готівкою 30.01.2020 через представника позивача, Корецького Андрія, який отримав від Засновника (учасника) товариства, Пахолко Любомира Петровича, наручно 120000,00 грн., що підтверджується його підписом в розписці (а.с.57) судом враховано наступне.

Згідно статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Аналіз частини другої статті 1047 ЦК України дозволяє зробити висновок, що розписка не є формою договору, а може лише підтверджувати укладення договору позики. По своїй суті розписка позичальника є тільки замінником письмової форми договору позики, оскільки вона підписується тільки позичальником.

Зміст розписки від 30.01.2020 не містить відомостей про передачу відповідачем грошових коштів та отримання позивачем цих грошових коштів та відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів та підтвердження факту передачі коштів позивачу.

Разом з тим, в розписці вказано, що грошові кошти отримав Корецький Андрій, а позивачем у справі є ФОП Костюк Р.В.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована підлягає до задоволення в сумі 160977,22 грн.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 2414,68 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

Керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-7" (вул.Європейська,3, с.Рованці, Луцький р-н, Волинська обл., 45606, ) на користь фізичної особи-підприємця Костюк Романа Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 160977,22 грн. (сто шістдесят тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень двадцять дві копійки) заборгованості та 2414,68 грн. (дві тисячі чотириста чотирнадцять гривень шістдесят вісім копійок) витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 09.12.2021.

Суддя І. О. Гарбар