ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
===================================================================
УХВАЛА

07 грудня 2021 року Справа № 5016/2651/2012(18/67)

м. Миколаїв

Кредитори:

1) Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції (м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 19-а, 54030);

2) Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (м. Миколаїв, вул. Г.Петрової, 2-А, 54029);

3) Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020).

4) Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредіт Інвестмент Груп» (вул. Набережно - Лугова, 8, м.Київ, 04071).

Банкрут: Товариство з обмеженою відповідальністю «АС» (; м. Миколаїв, вул. Крилова, 50, кв. 156, 54040).

Ліквідатор: арбітражний керуючий Сашин Олександр Андрійович (а/с 194, м. Миколаїв, 54001; ел. адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Суддя Давченко Т.М.

при секретарі Кнауб А.А.

за відсутності представників учасників у справі

суть спору: про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АС»

встановив:

В провадженні господарського суду Миколаївської області знаходиться справа № 5016/2651/2012(18/67) про банкрутство ТОВ «АС» ().

29.10.2021 ліквідатор звернувся до суду з клопотанням № 02-01/110/180 від 26.10.2021 про затвердження звіту № 02-01/109/179 від 26.10.2021 про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "АС", порядку оплати грошової винагороди та її стягнення з кредиторів пропорційно до розміру кредиторських вимог, включених до реєстру вимог кредиторів. Розгляд вказаного клопотання ухвалою суду від 01.11.2021 було призначено на 07.12.2021.

Станом на 07.12.2021 жодних заперечень, заяв чи клопотань стосовно поданого ліквідатором клопотання та звітів до суду не надійшло.

Кредитори та ліквідатор, повідомлені належним чином про дату та час розгляду справи (том 22 а.с. 180) у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Розгляд справи здійснюється відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення Європейського суду з прав людини "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно приписам ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Згідно приписів ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Учасники провадження мали достатньо часу для надання суду заяв, клопотань чи заперечень заяви стосовно призначеного до розгляду у дане судове засідання клопотання ліквідатора, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що судом було здійснено заходи, щодо належного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, та приймаючи до уваги те, що судом не було визнано їх явку в судове засідання обов`язковою, суд дійшов висновку про те, що відсутність представників кредиторів та ліквідатора в судовому засіданні не перешкоджає розгляду звіту ліквідатора про нарахування і виплату винагороди та витрат ліквідатора.

07.12.2021 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання ліквідатора № 02-01/110/180 від 26.10.2021 виходячи з наступного.

Провадження у справі № 5016/2651 2012( 18 67) про банкрутство ТОВ «АС» () було порушено 29.11.2012 за ухвалою господарського суду Миколаївської області згідно положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції від 30.06.1999р. за заявою ініціюючого кредитора.

Ухвалою від 17.01.2013 судом було введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Бойко Дмитра Юрійовича.

18.06.2013 судом з урахуванням ухвали від 04.11.2014 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "АС" на загальну суму 1162167,05 грн.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 20.03.2014 ТОВ «АС» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Шибко О.Л. та зобов`язано останнього здійснити ліквідацію підприємства-боржника відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою суду від 06.05.2014 задоволено клопотання арбітражного керуючого Шибка О.Л. про дострокове припинення його повноважень, новим ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Русакова А.О., якого зобов`язано здійснити ліквідацію боржника відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції від 22.12.2011).

Ухвалою суду від 17.11.2015 припинено повноваження ліквідатора ТОВ «АС» арбітражного керуючого Русакова А.О., призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Дубровного Михайла Олександровича, якого зобовязано завершити ліквідаційну процедуру та надати суду звіт про проведену роботу.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2017 було задоволено клопотання ліквідатора Дубровного від виконання повноважень ліквідатора ТОВ "АС".

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 23.03.2017 було задоволено клопотання голови комітету кредиторів ТОВ АС б/н від 17.03.2017; призначено ліквідатором ТОВ АС арбітражного керуючого Сашина О.А.

21.10.19р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень якого, з дня введення його в дію визнані такими, що втратив чинність Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

З огляду на зазначене, подальший розгляд справи про банкрутство ТОВ «АС» здійснюється відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства.

З урахуванням наведеного, питання оплати праці ліквідатора до 21.10.2019 регулювалося приписами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а з 21.10.2019 - нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 23.12.2014 затверджено винагороду арбітражному керуючому в розмірі двох мінімальних заробітих плат щомісяця.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду., яка складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Розрахунок основної грошової винагороди арбітражний керуючий здійснювала з 27.03.2017 по 20.10.2019 - відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом`та ухвали суду від 23.12.2014 з розрахунку 2 мінімальних заробітних плат за місяць, а з 21.10.2019 відповідно до Кодексу з процедур банкрутства - з розрахунку 3 мінімальних заробітних плат за місяць.

Фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрати арбітражного керуючого кредиторами не створено.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрати арбітражного керуючого кредиторами не створено.

Комітетом кредиторів ТОВ «АС» 30.08.2021 схвалено звіт ліквідатора про нарахування основної грошової винагороди та відшкодування витрат станом на 30.08.2021 (винагорода 485736,00 грн., витрати - 3577,00 грн.) - том 7 а.с. 23-26.

При розрахунку ліквідатором взято розміри мінімальної заробітної плати, встановленої за певними періодами, а саме:

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2017 становить 3200,00 грн.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2018 становить 3723,00 грн.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2019 становить 4173,00 грн.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2020 становить 4723,00 грн., з 01.09.2020 становить 5000,00 грн.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2021 становить 6000,00 грн.

Таким чином розрахунок основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора ТОВ «АС» за період з 23.03.2017 по 01.04.2021 становить 485736,00 грн.

Суд визнає, що заявлена ліквідатором сума відповідає визначеному законодавством про банкрутство розміру оплати послуг арбітражного керуючого за виконання ним обов`язків ліквідатора у справі, та погоджується з поданим арбітражним керуючим Сашиним О.А. розрахунком грошової винагороди.

Окрім цього, ліквідатором понесено витрати, пов`язані з виконанням обов`язків ліквідатора ТОВ «АС» у сумі 3577,00 грн. Докази на підтвердження цих витрат ліквідатором долучено до клопотання (том 8 а.с. 11-75).

Станом на 07.12.2021 заперечень щодо клопотання арбітражного керуючого Сашина О.А. суду не заявлено, як не встановлено й фактів неналежного виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора.

Враховуючи наведене, а також те, що комітетом кредиторів ТОВ «АС» схвалено звіт про нарахування і виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого Сашина О.А. за виконання повноважень ліквідатора ТОВ «АС» та звіт про витрати, понесені в ліквідаційній процедурі арбітражним керуючим, клопотання ліквідатора вих. № 02-01/110/180 від 26.10.2021 про затвердження звіту про нарахування і виплату основної грошової винагороди та звіту про понесені витрати підлягає задоволенню.

Стосовно стягнення вказаної суми з кредиторів суд зазначає наступне.

У клопотанні ліквідатора вих. № 02-01/110/180 від 26.10.2021 про затвердження звіту № 02-01/109/179 від 26.10.2021 про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "АС", порядку оплати грошової винагороди та її стягнення з кредиторів пропорційно до розміру кредиторських вимог, включених до реєстру вимог кредиторів викладено вимогу про стягнення понесених витрат та грошової винагороди з кредиторів пропорційно визнаних вимог, оскільки майна банкрута не виявлено. Ліквідатор обґрунтовує клопотання Міжнародними Конвенціями, Конституцією України та правовою позицією Верховного Суду України.

Слід зазначити, відповідно до звіту ліквідатора за підсумками ліквідаційної процедури у боржника повністю відсутні майнові активи, у зв`язку з чим неможливе здійснення оплати послуг арбітражного керуючого чи відшкодування понесених витрат за рахунок майна боржника

Суд зауважує, що у цій справі не було здійснено кредиторами авансування коштів для оплати послуг арбітражного керуючого на депозитний рахунок господарського суду. Судом не було встановлено можливості здійснення боржником господарської діяльності. Продаж майна банкрута не можливий у зв`язку з його відсутністю. У цій справі комітетом кредиторів відповідно жодного рішення про створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого не приймалося.

Згідно з статтею 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.ч. 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський Суд з прав людини в рішенні від 28.03.2006 у справі Броньовський проти Польщі зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України (ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства).

Статтею 12 Кодексу передбачене, зокрема, право арбітражного керуючого отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Кодексом передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого: 1) авансування коштів заявником (кредиторами або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

При цьому Кодекс не містить заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів.

Відмову від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року, ратифікованої Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року, ратифікованої Україною 05.10.2000, резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року, тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Виходячи з аналізу наведених норм, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв`язку з відсутністю таких коштів, - така оплата має здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи з принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

При цьому слід зазначити, що законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій вимогам законодавства про банкрутство), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора, від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Тобто, не виявлення ліквідатором в процедурі ліквідації боржника його майна, інших активів та грошових коштів, за умови встановленого судом факту повноти та належності виконання ним своїх обов`язків у цій процедурі, жодним чином не впливає на оплату послуг ліквідатора.

У постановах Верховного Суду від 01.08.2018 у справі 912/1783/16, від 30.01.2019 у справі № 910/32824/15, від 16.07.2020 у справі № 918/454/18 викладено правові висновки, згідно з якими, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Суд вважає за необхідне відзначити, що ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Таким чином, той факт, що ліквідатором не виявлено майна, а також, що кредиторами не створено відповідного грошового фонду, право на утворення якого було передбачено як попереднім законодавчим актом, що регулював процедуру ліквідації банкрута, так і чинним Кодексом України з процедур банкрутства, не звільняє кредиторів від обов`язку платити ліквідатору за виконання повноважень.

Отже, у зв`язку з відсутністю у банкрута будь-яких майнових активів, покладення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі та понесених ним при цьому витрат на кредитора є правомірним.

З огляду на викладене, клопотання арбітражного керуючого Сашина О.А. про стягнення на його користь грошової винагороди та понесених витрат з кредиторів пропорційно визнаним вимогам підлягає задоволенню.

Виконані арбітражним керуючим розрахунки сум грошової винагороди та витрат, підлягаючих до стягнення з кредиторів пропорційно сум вимог кредиторів, визнаних судом, суд визнає правильними, а тому оплата грошової винагороди та відшкодування витрат має здійснюватися кредиторами в наступних розмірах:

1) Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» належить сплатити арбітражному керуючому Сашину О.А. 378554,12 грн.

2) ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області належить сплатити арбітражному керуючому Сашину О.А. 5613,43 грн.

3) Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області належить сплатити арбітражному керуючому Сашину О.А. 7336,34 грн.

4) Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредіт Інвестмент Груп» належить виплатити арбітражному керуючому Сашину О.А. 97809,11 грн.

Частиною 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Керуючись ст. ст. 12, 30, 60, 65 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити клопотання ліквідатора - арбітражного керуючого Сашина О.А. вих. № 02-01/110/180 від 26.10.2021 про затвердження звіту № 02-01/109/179 від 26.10.2021 про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "АС", порядку оплати грошової винагороди та її стягнення з кредиторів пропорційно до розміру кредиторських вимог, включених до реєстру вимог кредиторів.

2. Затвердити звіт арбітражного керуючого Сашина О.А. № 02-01/109/179 від 26.10.2021 про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "АС", порядку оплати грошової винагороди на загальну суму 489313,00 грн., з яких 485736,00 грн. - грошова винагорода, 3577,00 грн. - понесені витрати.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції (; м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 19-а, 54030) на користь арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича (а/с 194, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_2 в АТ «Кредобанк», МФО 325365) грошову винагороду та витрати у сумі 378554,12 грн.

4. Стягнути з ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (; м. Миколаїв, вул. Г.Петрової, 2-А, 54029) на користь арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича (а/с 194, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_2 в АТ «Кредобанк», МФО 325365) грошову винагороду та витрати у сумі 5613,43 грн.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (; вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020) на користь арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича (а/с 194, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_2 в АТ «Кредобанк», МФО 325365) грошову винагороду та витрати у сумі 7336,34 грн.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредіт Інвестмент Груп» (; вул. Набережно - Лугова, 8, м.Київ, 04071) на користь арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича (а/с 194, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_2 в АТ «Кредобанк», МФО 325365) грошову винагороду та витрати у сумі 7336,34 грн.

3. Копії даної ухвали надіслати учасникам справи, зазначеним у вступній частині ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Ухвалу підписано 13.12.2021.

Суддя Т.М.Давченко