ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" грудня 2021 р. Справа№ 873/108/20

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Тищенко А.І.

секретар судового засіданні: Бендюг І.В.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 13.12.2021,

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" (вх.. №09.1-11/6280/21 від 28.09.2021) на бездіяльність державного виконавця Стрийського МРВДВС Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Львів) у виконавчому провадженні №63892359 та 63892465 щодо примусового виконання наказів Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 №873/108/20

у третейській справі №16/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер"

до 1. Фермерського господарства "Дуброва"

2. ОСОБА_1

про солідарне стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 31.08.2020 у справі №16/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" до Фермерського господарства "Дуброва" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі.

Так, за рішенням суду присуджено до стягнення з Фермерського господарства "Дуброва" та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" суму заборгованості, пені та штрафу за Договором поставки товару №42/20/ЛВ від 16.03.2020 у загальному розмірі 1134213,00 грн, та третейський збір у сумі 11743,00 грн.

14.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" звернулось із заявою до Північного апеляційного господарського суду про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 31.08.2020 у третейській справі №16/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" до Фермерського господарства "Дуброва" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву передано на розгляд судді Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 31.08.2020 у третейській справі №16/20, заяву призначено до розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 31.08.2020 у третейській справі №16/20 задоволено та видано накази на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 31.08.2020 у третейській справі №16/20.

Відповідно до наказів Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 підлягає стягненню солідарно з Фермерського господарства "Дуброва" (82489, Львівська область, Стрийський район, с. Воля-Задеревацька, вул. Садова, 13, ідентифікаційний код: 39172577) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Стрийським РВ УМВС України у Львівській області 03.02.2000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" (40004, м. Суми, вул. Металургів, 17, ідентифікаційний код: 38397547):

- сума заборгованості, пені та штрафу за договором поставки товару №42/20/ЛВ від 16.03.2020 у загальному розмірі 1134213 (один мільйон сто тридцять чотири тисячі двісті тринадцять) грн 00 коп. та третейський збір у сумі 11743 (одинадцять тисяч сімсот сорок три) грн 00 коп.

- витрати по сплаті судового збору в сумі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн 00 коп.

28.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" звернулось до Північного апеляційного господарського із скаргою на бездіяльність державного виконавця Франківського ВДВС у місті Львові Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Львів) під час примусового виконання наказів Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 №873/108/20, відповідно до якої просить суд:

- визнати за період з 24.06.2021 по 24.09.2021 неправомірною бездіяльність державного виконавця Стрийського МРВДВС Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Львів) у виконавчому провадженні №63892359 та 63892465 щодо примусового виконання наказів Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 №873/108/20, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №63892359 та 63892465 щодо примусового виконання наказів Північного апеляційного господарського від 30.11.2020 у справі №873/108/20 із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

Заперечуючи проти доводів скарги, державним виконавцем Стрийського МРВДВС Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Львів) подано відзив, у якому останній зазначає, що стягувачем не доведено бездіяльність державного виконавця з виконання судових наказів, а допущене державним виконавцем порушення жодним чином не виплинуло на результат проведених виконавчих дій, не спричинило жодних негативних наслідків для стягувача і не свідчить про протиправну бездіяльність державного виконавця. За наведених обставин, державний виконавець просить відмовити у задоволенні скарги ТВ «Агрохім-Партнер».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 прийнято скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" (вх. №09.1-11/6280/21 від 28.09.2021) та призначено до розгляду на 19.10.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 розгляд скарги відкладено на 01.11.2021.

Судове засідання, призначене на 01.11.2021 не відбулось, у зв`язку з чим ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 розгляд справи №873/108/20 призначено на 13.12.2021.

У судове засідання, призначене на 13.12.2021, представники відповідачів та ВДВС не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, долученими до матеріалів справи.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на викладене та враховуючи, що явку представників учасників справи обов`язковою не визнавалась, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників сторін та третьої особи, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача (стягувача), суд дійшов висновку щодо задоволення скарги, з огляду на таке.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частин 1, 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Так, на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 31.08.2020 у третейській справі №16/20, Північним апеляційним господарським судом було видано два накази від 30.11.2020, за якими стягнуто солідарно з Фермерського господарства "Дуброва" та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" суму заборгованості, пені та штрафу за договором поставки товару №42/20/ЛВ від 16.03.2020 у загальному розмірі 1134213,00 грн , третейський збір у сумі 11743,00 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 1051,00 грн.

Постановами державного виконавця Стрийського МРВДВС Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Львів) від 11.12.2020 відкриті виконавчі провадження ВП №63892359 та ВП №63892465 згідно наказу №873/108/20 від 30.11.2020.

Згідно ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження").

У відповідності до частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Тобто, з викладеного вбачається, що державний виконавець повинен вчиняти вищенаведені дії та вживати усі можливі заходи з примусового виконання судового рішення в силу положень Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як зазначає скаржник, ознайомившись із матеріалами виконавчих проваджень № 63892359 та №63892465 щодо примусового виконання наказів Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 по справі № 873/108/20 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень та тими даними/відомостями про вжиті заходи та застосовані виконавчі дії Стрийським ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), котрі останнім розміщені в цій системі на підтвердження їх вжиття та/або застосування, ним встановлено, що виявлення рахунків боржника як в загальному, так і на предмет відкриття боржником нових рахунків з метою уникнення від виконання рішення суду у даній справі за період з 24.06.2021 по 24.09.2021 у порушення приписів ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" взагалі не проводилось. Крім того, всупереч вимогам ч. 3 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" за період перебування наказів на примусовому виконанні Стрийським ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) взагалі не виставлялись платіжні вимоги на списання коштів. Скаржник також зазначає, що Стрийським ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не здійснювалось дій щодо звернення стягнення на майно боржника у вигляді посівів сільськогосподарських культу, не було здійснено опис та вилучення у боржника відповідного майна.

Обґрунтовуючи свої доводи, скаржник посилається на відомості, відображені в Автоматизованій системі виконавчих проваджень щодо вчинених виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 63892359 та №63892465.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (далі - Положення), визначено, що автоматизована система виконавчого провадження (далі - система) - це комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Згідно з пунктами 2-4 Розділу IV Положення виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

Як вбачається з наданої ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" роздрукованої інформації з автоматизованої системи виконавчих проваджень, щодо виконавчих проваджень № 63892359 та №63892465 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про накладення арешт на кошти боржника, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про стягнення виконавчого збору, про арешт майна божника, а також зроблено запити до ДФС та МВС.

Відомостей про проведені державним виконавцем виконавчі дії у виконавчих провадженнях № 63892359 та №63892465 з 24.06.2021 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень не міститься.

У матеріалах справи докази щодо вчинення державним виконавцем інших виконавчих дій також відсутні.

Водночас, відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" однією із засад здійснення виконавчого провадження є дотримання розумності строків.

У силу приписів ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З наданої скаржником (стягувачем) письмової інформації про виконавчі провадження № 63892359 та №63892465 станом на 24.09.2021 вбачається, що виконавцем не проводились виконавчі дії щодо виявлення рахунків боржника, не виставлялись платіжні вимоги на списання коштів не здійснювалось дій щодо звернення стягнення на майно боржника, отримання інформації про доходи боржника у період з 24.06.2021 по 24.09.2021 (тобто протягом трьох місяців).

Доказів вжиття відповідних заходів протягом спірного періоду органом державної виконавчої служби до матеріалів справи не надано.

Таким чином, починаючи з 24.06.2021 державним виконавцем не застосовано та не вжито заходів примусового виконання у виконавчих провадженнях № 63892359 та №63892465 щодо примусового виконання наказів Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 по справі № 873/108/20 відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

За таких обставин, невжиття заходів, передбачених ч. 4 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", у порядку та строки, визначені цією нормою, для якнайшвидшого виконання наказів Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у виконавчих провадженнях № 63892359 та №63892465 свідчить про бездіяльність органу державної виконавчої служби у період з 24.06.2021 по 24.09.2021.

Статтею 339 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що скаржником доведено протиправну бездіяльність державного виконавця Стрийського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за період з 24.06.2021 по 24.09.2021, яка полягає у невжитті заходів щодо примусового виконання наказів Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 по справі № 873/108/20, у порядку та строки, визначені Законом України "Про виконавче провадження", а виконавцем доказів протилежного суду не подано та, відповідно, доводів скаржника не спростовано, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" на бездіяльність державного виконавця Стрийського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у виконавчих провадженнях № 63892359 та №63892465 щодо примусового виконання наказів Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 по справі № 873/108/20 із урахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

Інші доводи скарги не стосуються вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" щодо визнання бездіяльності державного виконавця Стрийського МРВДВС Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Львів) у виконавчому провадженні №63892359 та 63892465 щодо примусового виконання наказів Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 №873/108/20 у період з 24.06.2021 по 24.09.2021, а тому не приймаються судом до уваги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" (вх.. №09.1-11/6280/21 від 28.09.2021) на бездіяльність державного виконавця Стрийського МРВДВС Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Львів) у виконавчому провадженні №63892359 та 63892465 щодо примусового виконання наказів Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 №873/108/20 задовольнити.

Визнати за період з 24 червня 2021 року по 24 вересня 2021 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Стрийського МРВДВС Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Львів) у виконавчому провадженні №63892359 та №63892465 щодо примусового виконання наказів Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у справі №873/108/20, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій під час примусового виконання наказів Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у справі №873/108/20 із врахуванням статей 10, 13, 18, 26, 36, 48, 53, 54 Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-257 Господарського п процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 16.12.2021.

Суддя А.І. Тищенко