ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. ОдесаСправа № 923/814/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, проспект Шевченка,29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

За участю представників сторін:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Енеїда - Долгополов О.В., ордер серія ВТ №1007016, від 31.05.21;

від прокуратури - Коломійчук І.О., посвідчення №058842, від 21.12.20;

від Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області не з`явився.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енеїда

на рішення Господарського суду Херсонської області від 12.02.2021

у справі №923/814/20

за позовом Заступника керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Енеїда

про припинення права користування, повернення земельної ділянки, скасування реєстрації декларації, скасування державної реєстрації речового права

(суддя першої інстанції: Соловйов К.В., дата та місце ухвалення рішення: 12.02.2021, Господарський суд Херсонської області, м. Херсон, вул.Театральна,18),

В серпні 2020 року до Господарського суду Херсонської області звернувся Заступник керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Енеїда про припинення права користування, повернення земельної ділянки, скасування реєстрації декларації, скасування державної реєстрації речового права.

Так, з урахуванням заяви 27.10.2020 № 34-4595-20 про викладення в новій редакції пункту 2 прохальної частини позовної заяви) (вх.№ 2287/20 від 29.10.2020) (а.с.156-157)) Заступник керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області просив:

1. Припинити відповідачу, ТОВ "Енеїда" право постійного користування земельною ділянкою в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області площею 1,010 га, посвідченого Державним актом на право постійного користування землею серія ІІ-ХС № 001416, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 23 від 29.12.2001.

2. Зобов`язати ТОВ "Енеїда" повернути земельну ділянку загальною площею 1,010 га, кадастровий номер :02:059:0074, розташовану в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області вартістю 6690038 грн. у комунальну власність Новофедорівській сільській раді Голопристанського району Херсонської області.

3. Скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 22.09.2016 № ХС 19, що подана ТОВ "Енеїда".

4. Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності №31969516 від 21.10.2016, з одночасними припиненням права власності ТОВ"Енеїда" на будиночки відпочинку котеджного типу.

Правовими підставами позову вказано ст.ст. 2, 10, 16, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст.ст.92, 96, 141 Земельного та ст.ст. 373, 375, 376 Цивільного кодексів України, ст.ст.12, 35, 46 Закону України "Про охорону земель", ст.9 Закону України "Про архітектурну діяльність", ст.39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст.ст.2, 5, 26, 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про те, що:

- відповідач використовує надану йому в постійне користування земельну ділянку рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку котеджного типу не за цільовим призначенням даної ділянки (на ділянці відсутні будиночки котеджного типу, проте наявні кілька споруд невідомого призначення та будівля туалет) та при цьому, з систематичним порушенням вимог природоохоронного законодавства, а саме, ділянка засмічена промисловими та побутовими відходами, наявні місця спалювання відходів та ознаки розміщення нафтопродуктів, що підтверджено актами перевірок компетентних органів;

- відповідач зареєстрував в Управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції в Херсонській області 11.08.2016 декларацію про початок виконання будівельних робіт з будівництва бази відпочинку котеджного типу в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області по вулиці Шкільна,б/н на земельній ділянці кадастровий номер :02:059:0074, а 22.09.2016 декларацію про готовність до експлуатації об`єкта І-ІІІ категорії складності, що стало підставою для прийняття державним реєстратором рішення №31969516 від 21.10.2016 про державну реєстрацію права власності на базу відпочинку котеджного типу "А" загальною площею 55,9кв.м. по вул. Шкільній, 65-а в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області за відповідачем;

- 14.07.2017 за наслідками перевірки компетентного органу щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження містобудівної діяльності, Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області були прийняті 1) рішення про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки виданих за № 14/01-20 від 04.08.2016 для проектування об`єкта будівництва "Будівництво бази відпочинку котеджного типу, вул. Шкільна, б/н, с. Залізний Порт, Голопристанський район, Херсонська область", а також 2) рішення та наказ скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт згідно яких скасовано реєстрацію декларації від 11.08.2016 про початок виконання будівельних робіт з будівництва бази відпочинку котеджного типу в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області по вул. Шкільна,б/н на земельній ділянці кадастровий номер :02:059:0074, після чого збудовані відповідачем на цій ділянці будівлі та споруди, фактично, є самочинним будівництвом.

Наявність підстав для здійснення прокурором представництва в суді та, відповідно, захисту законних інтересів держави за цим позовом, обґрунтовано нормами ст.23 Закону України "Про прокуратуру" та пов`язується з самоусуненням позивача, Новофедорівської сільської ради Голопристанського району, що є власником спірної земельної ділянки, від реалізації функцій захисту порушених інтересів місцевої громади, що полягає у раціональному, а також з додержанням вимог земельного та природоохоронного законодавства використанні земель рекреаційного призначення в територіальних межах с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області для створення та функціонування туристичної інфраструктури даного населеного пункту, забезпечення створення привабливого інвестиційного клімату у даному населеному пункті.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 12.02.2021 по даній справі позов задоволено, припинено ТОВ "Енеїда" право постійного користування земельною ділянкою в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області площею 1,010 га, кадастровий номер :02:059:0074, посвідченого Державним актом на право постійного користування землею серія ІІ-ХС №001416, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №23 від 29.12.2001; зобов`язано ТОВ "Енеїда"" повернути земельну ділянку загальною площею 1,010 га, кадастровий номер :02:059:0074, розташовану в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області вартістю 6 690 038 грн. у комунальну власність Новофедорівській сільській раді Голопристанського району Херсонської області; скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 22.09.2016 №ХС 19, що подана ТОВ "Енеїда"; скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності № 31969516 від 21.10.2016, з одночасними припиненням права власності ТОВ"Енеїда" на будиночки відпочинку котеджного типу; стягнуто з ТОВ "Енеїда" на користь Прокуратури Херсонської області 8 408 грн. компенсації на сплату судового збору.

Місцевий господарський суд відхилив доводи відповідача щодо відсутності порушень вимог законодавства про охорону довкілля при користуванні ним спірною земельною ділянкою, що обґрунтовані висновками про відсутність таких порушень за актом від 18.03.2019 обстеження спірної земельної ділянки комісією у складі посадових осіб та депутата Новофедорівської сільської ради, у присутності представника відповідача, зазначивши, що вказаним обстеженням не спростований факт користування земельною ділянкою станом на 18.03.2019 не за її цільовим призначенням; складеною пізніше у часі за вказаний акт обстеження довідкою Державної екологічної інспекції у Херсонській області від 13.05.2020 підтверджено продовження користування земельною ділянкою з порушенням вимог законодавства про охорону довкілля.

Отже, суд зазначив у своєму рішенні, що систематичне користування спірною земельною ділянкою не за її цільовим призначенням та з порушенням вимог законодавства про охорону довкілля є протиправним, оскільки суперечить приписам ст.96 Земельного кодексу України, ст.ст.35 та 46 Закону України "Про охорону земель", у зв`язку з чим підлягає припиненню у відповідності до пунктів "г)" та "ґ)" ч.1 ст.141 та пункту "а" ч.1 ст.143 Земельного кодексу України.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що з урахуванням скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки виданих за № 14/01-20 від 04.08.2016, наявні підстави вважати об`єкт нерухомого майна, щодо якого відповідачем була подана, а Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Херсонській області зареєстрована 22.09.2016 за № ХС 19 Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, є підстави вважати вказаний у цій декларації об`єкт нерухомого майна самочинним будівництвом. Відповідно, реєстрація 22.09.2016 за №ХС 19 цієї декларації є незаконною, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню в порядку ст.39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

При розгляді даної справи судом було встановлено, що час будівництва бази відпочинку, виходячи з дат реєстрації декларацій відповідача про початок будівельних них робіт та про готовність об`єкту до експлуатації, а саме, 11.08.2016 та 22.09.2016, відповідно, був меншим за півтора місяця, що об`єктивно унеможливлювало проведення планових перевірок цього будівництва органом державного архітектурно-будівельного контролю у період будівництва цього об`єкту.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю Енеїда звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Херсонської області від 12.02.2021 по даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

На думку скаржника, перевірки Державною екологічною інспекцією в Херсонській області, які відбувались в листопаді 2018 року і лютому 2019 року, проводились з цілковитим порушенням порядку проведення перевірок, передбачених законодавством. 19.03.2019 комісією у складі представників сільської ради і апелянта було складено акт, яким зафіксований факт відсутності порушень підприємством вимог чинного законодавства України щодо стану земельної ділянки.

Заявник апеляційної скарги вказує, що протягом 2016-2019 років ТОВ «Енеїда» неодноразово зверталася до позивача щодо надання згоди на викуп спірної земельної ділянки (звернення від 16.11.2016 і від 15.08.2019), а також надання містобудівних умов та обмежень забудови ділянки (звернення 29.10.2018), однак жодного рішення по зверненням відповідача прийнято не було, що фактично позбавило можливості здійснити забудову земельної ділянки і як наслідок використовувати її за цільовим призначенням. При цьому, на думку відповідача, незаконні дії органів прокуратури, які з 2017 року, шляхом незаконного порушення кримінального провадження, намагаються тиснути на органи місцевого самоврядування з метою незаконного позбавлення нашого підприємства права постійного користування спірною земельною ділянкою, заблокувало можливість її використання за цільовим призначенням.

Апелянт звертає увагу, що ним використовується земельна ділянка у суворій відповідності з чинним законодавством, у зв`язку з чим відсутні підстави для припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Відповідач зазначає, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Відповідно до ч.9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для оформлення права власності на нього. Зареєструвавши оскаржувану декларацію, органи ДАБІ діяли як суб`єкт владних повноважень та в силу покладених на них законом обов`язків мали перевірити як сам об`єкт нерухомого майна, який вводився в експлуатацію, так і підстави введення, а також відомості, зазначені в самій декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Також ТОВ «Енеїда» вказує, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпала свою дію фактом виконання, у зв`язку з чим оскаржуваною у справі декларацією будь-які права або охоронювані законні інтереси порушувати не може, а скасування реєстрації такої декларації не буде нести будь-яких правових наслідків. Сам факт реєстрації такої декларації та отримання свідоцтва про право власності на підставі неї виключає можливість віднесення спірного об`єкту нерухомого майна до самочинного в силу його узаконення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Енеїда на рішення Господарського суду Херсонської області від 12.02.2021 по справі №923/814/20 до надходження матеріалів позовного провадження з суду першої інстанції.

22.06.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №923/814/20.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 апеляційну скаргу ТОВ Енеїда на рішення Господарського суду Херсонської області від 12.02.2021 по справі №923/814/20 залишено без руху.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ Енеїда на рішення Господарського суду Херсонської області від 12.02.2021 по справі №923/814/20, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 20.09.2021 року о 12-00 год. у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду.

09.08.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Херсонської обласної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ Енеїда.

У вказаному відзиві прокурор не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі та зазначає, що рішення Господарського суду Херсонської області від 12.02.2021 ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права, судом об`єктивно досліджені докази по справі, а висновки, викладені у рішенні суду, відповідають фактичним обставинам справи.

06.09.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ Енеїда про участь в судовому засіданні по справі №923/814/20 за апеляційною скаргою ТОВ Енеїда на рішення Господарського суду Херсонської області від 12.02.2021 призначеного на 20.09.2021 року о 12-00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 задоволено клопотання ТОВ Енеїда про проведення судового засідання в режимі відео конференції, призначено справу на 20.09.2021 року о 12-00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 18.10.2021 року до 11-00 год., розгляд справи призначено на: 18.10.2021 року о 11-00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 оголошено перерву в судовому до 30.11.2021 року до 11-00 год., розгляд справи призначено на: 30.11.2021 року до 11-00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

В судовому засіданні 30.11.2021 оголошено перерву в судовому засіданні по справі № 923/814/20 до 07.12.2021 року до 14-00 год.

В судове засідання з`явились представники апелянта та прокуратури. Представник апелянта підтримав доводи та вимоги, викладені ним в апеляційній скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Прокурор заперечував проти доводів апеляційної скарги, наголошував на правильності та обґрунтованості рішення місцевого господарського суду.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи та вимоги, викладені ними письмово. Представник апелянта підтримав доводи та вимоги, викладені ним в апеляційній скарзі та наполягав на їх задоволенні. Представники позивача заперечували проти доводів апелянта, наполягали на залишенні рішення суду першої інстанції без змін, а скарги без задоволення.

Представник Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача та прокурора, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з рішенням позивача - Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, №287 від 28.12.2001 вирішено:

- виділити Товариству з обмеженою відповідальністю "Енеїда" (надалі відповідач) земельну ділянку площею 5,81 га під розміщення бази відпочинку котеджного типу;

- затвердити технічну документацію, розроблену Голопристанською філією державного підприємства "Херсонський регіональний центр державного земельного кадастру" по передачі в постійне користування відповідачу земельної ділянки під розміщення бази відпочинку котеджного типу;

- видати державний акт на право постійного користування на земельну ділянку базі відпочинку "Енеїда", площею 5,81 га;

- визначити адресою цієї бази відпочинку с. Залізний Порт, вул. Шкільна, б/н, Голопристанського району Херсонської області.

На виконання вказаного рішення відповідачеві був виданий Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ІІ-ХС №001416, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 23 від 29.12.2001, та передана в користування земельна ділянка.

За рішенням Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 374 від 31.07.2007 вилучено з постійного користування відповідача частину вказаної земельної ділянки площею 4,8 га, з переведенням її до земель запасу позивача, після чого до Державного акту на право постійного користування серія ІІ-ХС №001416, реєстраційний № 23 від 29.12.2001, було внесено відповідні зміни.

В подальшому, за результатами виконаних робіт встановлено фактичну площу земельної ділянки (1,0100 га), віднесено зазначену ділянку до категорії земель рекреації (для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення) та присвоєно зазначеній ділянці кадастровий номер :02:059:0074.

За рішенням Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №85 від 02.06.2016 відповідачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 1,010 га для будівництва бази відпочинку котеджного типу в с. Залізний Порт, вул. Шкільна.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державна реєстрація права постійного користування земельною ділянкою площею 1,0100 га, кадастровий номер :02:059:0074, з цільовим призначенням під будівництво бази відпочинку котеджного типу здійснена за відповідачем 27.12.2017 (підстава - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.12.2017 індексний № 38998487). Державна реєстрація права постійного користування проведена на підставі вказаних рішень позивача від 31.07.2007 №374 та від 02.06.2016 № 85, а також державного акту на право постійного користування серія ІІ-ХС № 001416, реєстраційний № 23 від 29.12.2001.

07.09.2017 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань України вчинений запис про кримінальне провадження № 0001986, за усною заявою фізичної особи про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.364 Кримінального кодексу України, що надійшла 06.09.2017 до чергової частини Голопристанського відділення поліції.

В подальшому, старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області в період 22-23.11.2018 проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині охорони та використання земель на території Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. За результатами цієї перевірки складено акт № 02-11/669/18 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами на території Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, а саме: спірної земельної ділянки площею 1,0100 га, кадастровий номер :02:059:0074 в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області. Зокрема, в даному акті перевірки зазначено, що виїздом на місце встановлена відсутність на земельній ділянці будиночків відпочинку котеджного типу, а також встановлено, що дана земельна ділянка рекреаційного призначення не використовується за її цільовим призначенням, засмічена промисловими та побутовими відходами, наявні місця спалювання відходів, що є порушенням вимог ст.35 Закону України "Про охорону земель" та ст.96 Земельного кодексу України. (а.с. 83-84)

Вказана перевірка проведена на підставі листа Новокаховської місцевої прокуратури від 06.11.2018 №98-9345-17, за участі прокурора місцевої прокуратури, у відповідності до положень ст.ст. 36 та 93 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку зі здійсненням Новокаховською місцевою прокуратурою процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0001986.

Новокаховською місцевою прокуратурою 23.11.2018 направлено листа Новофедорівському сільському голові з пропозицією вжити заходів до усунення виявлених порушень, а 11.01.2019, у зв`язку з неотриманням відповіді на зазначений лист, прокуратурою направлено до органу місцевого самоврядування листа-нагадування.

16.01.2019 надійшов лист вказаної сільської ради, в якому повідомлено місцеву прокуратуру про відсутність у сільській раді інформації про порушення ТОВ "Енеїда" вимог екологічних норм при використанні спірної земельної ділянки. Після чого, прокурор 25.01.2019 направив до сільської ради вищевказаний акт від 22-23.11.2018 № 02-11/669/18 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області в період 07-08.02.2019 проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині охорони та використання земель на території Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. За результатами вказаної перевірки складено акт № 02-11/72/19 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами на території Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, а саме: спірної земельної ділянки площею 1,0100 га, кадастровий номер :02:059:0074 в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області. Зокрема, в даному акті зазначено, що перевіркою встановлено невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням, незаконного накопичення на ній промислових і побутових відходів триває, а також, на території ділянки площею 4,83 кв.м виявлено ознаки розміщення нафтопродуктів. (а.с.85-86)

Вказана перевірка проведена на підставі листа Новокаховської місцевої прокуратури від 11.01.2019 № 73/2-135 вих-19, за участі прокурора місцевої прокуратури, як повторна перевірка до перевірки з аналогічних питань, результати якої оформлені актом від 22.-23.11.2018 № 02-11/669/18.

06.03.2019 Новофедорівської сільська рада повідомила місцеву прокуратуру про направлення до ТОВ "Енеїда" повідомлення про результати перевірки вимог Державної екологічної інспекції у Херсонській області при використанні спірної земельної ділянки, а 22.03.2019 від вказаної сільської ради до місцевої прокуратури були надіслані копії листа ТОВ "Енеїда" про приведення спірної земельної ділянки у належний екологічний стан та акту обстеження земельної ділянки, що 18.03.2019 провела комісія у складі посадових осіб та депутата вказаної сільської ради, у присутності представника відповідача, якими за цим актомами посвідчений факт усунення порушень.

За результатами огляду земельної ділянки площею 1,0100 га, кадастровий номер :02:059:0074 в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, проведеної за участю спеціалістів Державної екологічної інспекції у Херсонській області 13.05.2020 складена довідка, згідно якої порушення у частині використання ділянки рекреаційного призначення, незаконного накопичення на ній промислових і побутових відходів досі триває. Зокрема встановлено, що, за цільовим призначенням земельна не використовується. Земельна ділянка забур`янена, засмічена твердими побутовими відходами (ПЕТ-пляшки та скляні пляшки, поліетиленова плівка та пакети), гілля, будівельні та харчові відходи, що, за довідкою про огляд земельної ділянки кваліфіковано як порушення п."б" ст.96 Земельного кодексу України, аб.10 ст.35 Закону України "Про охорону земель". Також, на земельній ділянці виявлено засмічення земель твердими побутовими (ПЕТ-, алюмінієвими, скляними пляшками), будівельними відходами та гіллям площею 5,44 кв.м, об`ємом засмічення 2,18куб.м, разом зы слідами спалювання відходів. Станом на час огляду на земельній ділянці, розміщений вантажний автотранспортний засіб, з твердими побутовими відходами у кузові. (а.с.105)

Вказаний огляд спірної земельної ділянки проведений на виконання постанови Новокаховської місцевої прокуратури від 05.05.2020 про залучення спеціалістів Державної екологічної інспекції у Херсонській області до проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001986, у відповідності до положень ст.71 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, судом встановлено, що 04.08.2016 сектором регіонального розвитку містобудування та архітектури Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області надано ТОВ "Енеїда" містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 14/01-20.

Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Херсонській області 11.08.2016 за № ХС 44 зареєстрована подана відповідачем Декларація про початок виконання будівельних робіт. Згідно з цією декларацією відповідач повідомив вказане управління про будівництво бази відпочинку котеджного типу в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, вул. Шкільна, №б/н, на земельній ділянці :02:056:0074.

В подальшому, Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Херсонській області 22.09.2016 за №ХС 19 зареєстрована подана відповідачем Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії. За наслідками реєстрації даної декларації державним реєстратором прийняте рішення № 31969516 від 21.10.2016 про державну реєстрацію права власності на базу відпочинку котеджного типу "А" загальною площею 55,9кв.м. по вул. Шкільній, 65-а в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області за відповідачем, ТОВ "Енеїда".

За результатами проведеної 14.07.2017 планової перевірки сектору регіонального розвитку містобудування та архітектури Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження містобудівної діяльності, Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області було прийнято рішення про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки виданих за № 14/01-20 від 04.08.2016 для проектування об`єкта будівництва "Будівництво бази відпочинку котеджного типу, вул.Шкільна, б/н, с. Залізний Порт, Голопристанський район, Херсонська область".

Також, Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області 14.07.2017 прийнято рішення про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №34 та видано наказ №4-ск про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, згідно з якими скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ХС 44 від 11.08.2016 "Будівництво бази котеджного типу, Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Шкільна, б/н".

Поряд з цим, комісією у складі депутатів Новофедорівської сільської ради 01.11.2018 проведено обстеження земельної ділянки, розташованої в с.Залізний Порт площею 1,010 га для будівництва бази відпочинку котеджного типу, кадастровий номер :02:059:0074, яка надана в постійне користування відповідачу, ТОВ "Енеїда". За результатами даного обстеження було складено акт, який затверджений сільським головою. За цим актом обстеження встановлено, що на земельній ділянці відсутні будиночки котеджного типу.

Відсутність на спірній земельній ділянці будиночків котеджного типу, використання даної земельної ділянки рекреаційного призначення не за її цільовим призначенням та з порушенням екологічних норм стало підставою для звернення прокурора до Господарського суду Херсонської області з вказаним позовом.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, предметом позовних вимог у даній справі є припинення права постійного користування земельною ділянкою, зобов`язання ТОВ "Енеїда" повернути земельну ділянку, скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власност.

Стосовно доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції в частині припинення права постійного користування земельною ділянкою, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

За змістом ч.1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру установлено Законом України Про Державний земельний кадастр.

Згідно з п.10 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Державний земельний кадастр документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Земельний кодекс України прийнятий 25.10.2001, визначає право постійного користування земельною ділянкою як право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (частина 1 статті 92 ЗК України).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.09.2005 №5-рп/2005 у справі №1-17/2005 за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х Перехідні положення ЗК (справа про постійне користування земельними ділянками) вказав, що стаття 92 ЗК України не обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами в установлених законодавством випадках. Раніше видані державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними та підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. При цьому обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, передбачений пунктом 6 Перехідних положень ЗК України, визнано неконституційним.

Таким чином, право постійного користування земельною ділянкою, набуте особою у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не підлягає обов`язковій заміні.

Згідно зі ст.141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 цього Кодексу, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Разом із тим, статтею 143 Земельного кодексу України визначено, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

В позовній заяві прокурор в якості підстави припинення права постійного користування земельною ділянкою зазначає про «невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням», а також «використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам».

Так, колегія суддів враховує, що відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Отже, основою для визначення цільового призначення земельної ділянки є її належність до відповідної категорії земель і відповідного способу використання. Поділ земельного фонду країни на категорії передбачено ЗК України.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

є) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Отже, усі землі у межах України мають своє цільове використання, як це передбачено статтею 19 Земельного кодексу України, цільове використання земельних ділянок є одним із принципів земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 20 Земельного кодексу України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Отже, зміна цільового призначення земельних ділянок (тобто переведення земельної ділянки з однієї категорії, визначеної частиною 1 статті 19 Земельного кодексу України в іншу) здійснюється за проектами землеустрою та з дотриманням відповідної процедури.

Згідно з ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Отже, цільове призначення земельної ділянки відповідно до законодавчо встановлених категорій земель визначається на підставі документації із землеустрою, а порядок використання земельної ділянки в межах певної категорії визначається землекористувачем самостійно, проте з обов`язковим дотриманням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Єдина умова, яку встановлюють положення ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України при самостійному визначені виду використання земельної ділянки її власником/користувачем, є дотримання вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, та необхідність урахування містобудівної документації та документації із землеустрою.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у справі №806/5308/15 (постанова від 31.07.2019).

Разом з тим, судова колегія звертає увагу на те, що з прийняттям у 2001 році Земельного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2002, законодавець змінив підхід до співвідношення змісту поняття "невикористання земельної ділянки" та "використання землі не за цільовим призначенням".

При цьому, поняття "невикористання земельної ділянки за призначенням" та "використання земельної ділянки не за цільовим призначенням" різні за правовою природою, останнє з яких застосовується до випадків, коли на земельній ділянці із певним цільовим призначенням здійснюється діяльність, яка виходить за межі цього цільового призначення. Використання не за цільовим призначенням передбачає дію використання, а за невикористання (бездіяльність) не передбачається позбавлення права користування.

Отже, за змістом приписів ст. 141 Земельного кодексу України невикористання земельної ділянки не є самостійною підставою припинення права користування нею, що й знайшло відображення у судовій практиці, зокрема, але не виключно у постановах Верховного Суду від 04.04.2019 у справі № 922/324/17, від 25.03.2020 у справі № 715/214/17-ц, від 14.07.2020 у справі № 916/1998/19 та від 12.08.2021 у справі № 904/2166/20 (904/5835/20).

На підтвердження використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та у спосіб, який суперечить екологічним вимогам позивачем надано акти перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції у Херсонській області № 02-11/669/18 від 22.11.-23.11.2028 та № 02-11/72/19 від 07.02.-08.02.2019, довідка Державної екологічної інспекції у Херсонській області від 13.05.2020.

Як зазначалося раніше, в акті перевірки № 02-11/669/18 зазначено, що виїздом на місце встановлена відсутність на земельній ділянці будиночків відпочинку котеджного типу, а також встановлено, що дана земельна ділянка рекреаційного призначення за цільовим призначенням не використовується, засмічена промисловими та побутовими відходами, наявні місця спалювання відходів, що є порушенням вимог ст.35 Закону України "Про охорону земель" та ст.96 Земельного кодексу України. (а.с. 83-84)

В Акті перевірки №02-11/72/19 зазначено, що перевіркою встановлено порушення вимог законодавства у частині використання ділянки рекреаційного призначення, земельна ділянка не використовується за цільовим призначенням, а також, на території ділянки площею 4,83 кв.м. виявлено ознаки розміщення нафтопродуктів. (а.с.85-86)

Також в довідці, яка складена на виконання постанови Новокаховської місцевої прокуратури від 05.05.2020 про залучення спеціалістів Державної екологічної інспекції у Херсонській області до проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001986, зазначено про порушення у частині використання ділянки рекреаційного призначення, а також незаконного накопичення на ній промислових і побутових відходів досі триває. Зокрема, встановлено, що за цільовим призначенням земельна не використовується. Земельна ділянка забур`янена, засмічена твердими побутовими відходами (ПЕТ-пляшки та скляні пляшки, поліетиленова плівка та пакети), гілля, будівельні та харчові відходи, що, за довідкою про огляд земельної ділянки кваліфіковано як порушення п."б" ст.96 Земельного кодексу України, аб.10 ст.35 Закону України "Про охорону земель". Також, на земельній ділянці виявлено засмічення земель твердими побутовими (ПЕТ, алюмінієвими, скляними пляшками), будівельними відходами та гіллям площею 5,44 кв.м, об`ємом засмічення 2,18 куб.м, разом з слідами спалювання відходів. Станом на час огляду на земельній ділянці, розміщений вантажний автотранспортний засіб, з твердими побутовими відходами у кузові. (а.с.105)

Крім того, судова колегія звертає увагу, що вказані Акти і довідки складені та підписані в односторонньому порядку, без участі представників відповідача.

Так, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, а також враховуючи наведені норми чинного законодавства, судова колегія зазначає, що в даному випадку має місце невикористання земельної ділянки за її цільовим призначенням, що не є тотожним поняттю «використання земельної ділянки не за цільовим призначенням».

З матеріалів справи не вбачається порушення відповідачем цільового призначення земельної ділянки, тобто вчинення дій, які б свідчили про використання земельної ділянки за іншим цільовим призначенням.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що саме по собі невикористання земельної ділянки призвело до погіршення корисних властивостей землі чи унеможливило подальше використання земельної ділянки за цільовим призначенням, що виключає припинення права користування земельної ділянкою, у зв`язку з її використанням у спосіб, що суперечить екологічним вимогам.

Надані прокурором в якості доказів використання земельної ділянки з порушенням ТОВ «Енеїда» екологічних вимог довідки та акти обстеження земельної ділянки, в яких зазначено про використання землі не за цільовим призначенням та накопиченням на ній промислових і побутових відходів, забур`янення, не можуть бути прийняті судовою колегією в якості належних доказів наявності підстав припинення права постійного користування земельною ділянкою, з огляду на таке.

Вказані акти та довідки не містять будь-яких приписів щодо зобов`язання відповідача усунути виявлені в ході обстеження земельної ділянки порушення, не надано строку для виконання вказівки про його усунення, за наслідками проведених перевірок протоколи відносно відповідача не були складені, на останнього не накладалися будь-які стягнення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, враховуючи те, що прокурором та (або) позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами наявність підстав, які можуть слугувати підставою для припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою, зокрема, використання відповідачем земельної ділянки не за цільовим призначенням а також використання земельної ділянки способами, що суперечать екологічним нормам, колегія суддів вважає, що позовна вимога прокурора про припинення ТОВ "Енеїда" право постійного користування земельною ділянкою в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області площею 1,010 га, посвідченого Державним актом на право постійного користування землею серія ІІ-ХС № 001416, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 23 від 29.12.2001 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Крім того, оскільки позовна вимога про зобов`язання ТОВ "Енеїда" повернути земельну ділянку загальною площею 1,010 га, кадастровий номер :02:059:0074, розташовану в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області вартістю 6690038 грн. у комунальну власність Новофедорівській сільській раді Голопристанського району Херсонської області, є похідною вимогою від вимоги про припинення права постійного користування, вказана позовна вимога також задоволенню не підлягає, а протилежні висновки суду першої інстанції є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо позовних вимог про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 22.09.2016 № ХС 19, а також скасуваня рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності №31969516 від 21.10.2016, судова колегія зазначає наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний спосіб слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ст.ст. 3, 15, 16 Цивільного кодексу України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. У цьому висновку Суд спирається на подібні висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 920/1771/14 та постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/23369/17).

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див.mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Наведений висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18 (пункти 8.1 - 8.5 постанови).

Ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про скасування декларації та державної реєстрації речового права, прокурор, який діє в інтересах держави в особі Новофедорівської сільської ради, зазначає про порушення прав позивача, як землевласника спірної земельної ділянки з посиланням на наявність самочинного об`єкту нерухомості, збудованого відповідачем на вказаній земельній ділянці.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.152 Земельного кодексу України передбачено, що Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною 1 ст.376 Цивільного кодексу України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.7 вказаної статті у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Так, відповідно до частин 1, 4 та 6 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації (частина 5 статті 39 Закону).

Відповідно до ч. 9 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою, серед іншого, для оформлення права власності на нього.

Відповідно до положень ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт.

Тобто, за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв`язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об`єкту.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 39-1 зазначеного Закону у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

В даному випадку прокурор звернувся в інтересах органу місцевого самоврядування з вимогами про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 22.09.2016 № ХС 19.

Більше того, як вбачається з матеріалів даної справи, на підставі вказаної декларації відповідачем здійснено державну реєстрацію права власності №31969516 від 21.10.2016.

Згідно з ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Пунктом 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 3 та ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації.

Після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої Декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання.

Відтак, реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації в даному випадку вичерпала свою дію і її скасування не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки будь яким чином не призводить до захисту порушеного права або охоронюваного законом інтересу.

Крім того, і вимога про скасування реєстрації речового права жодним чином не відновлює прав власника земельної ділянки на захист яких звернувся прокурор у даній справі. За таких обставин, судова колегія вважає, що прокурором обрано неефективний спосіб захисту, а відтак у задоволенні позовних вимог в цій частині слід також відмовити.

За таких обставин хибним є висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 22.09.2016 № ХС 19, а також скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності №31969516 від 21.10.2016.

Відповідно до ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Енеїда на рішення Господарського суду Херсонської області від 12.02.2021 у справі №923/814/20 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енеїда на рішення Господарського суду Херсонської області від 12.02.2021 у справі №923/814/20 задовольнити.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 12.02.2021 у справі №923/814/20 скасувати.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Заступника керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Енеїда про припинення права користування, повернення земельної ділянки, скасування реєстрації декларації, скасування державної реєстрації речового права.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.12.2021 року.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош