ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021м. ДніпроСправа № 904/8340/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластікс - Україна" , м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак Партс Груп 2013", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 263 510,54 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пластікс - Україна" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 232 479,09 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки №1212-01 від 12.12.2016; 9 535,70 грн. - пені; 21 495,75 грн. 36% річних.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 1212-01 від 12.12.2016 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

10.11.2021 від позивача поштовим засобом зв`язку надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з оплатою відповідачем заборгованості в частині стягнення основного боргу в сумі 232 479,09 грн., на підтвердження чого, позивачем долучено до матеріалів справи відповідні платіжні доручення.

Вказана заява подана з додержаннями вимог ГПК України, у зв`язку з чим остання прийнята судом.

Подальший розгляд справи № 904/8340/21 здійснюється з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

У відзиві на позов відповідач заперечує щодо розрахунку позивача суми основного боргу, посилаючись на пункт 7.2 спірного договору, а також заперечує щодо стягнення 36% річних, проте, заявлену позивачем пеню у сумі 9 535,70 грн. відповідач не заперечує.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач вказує про те, що всі розрахунки здійснено відповідно до умов спірного договору та чинного законодавства України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2021 відкрито провадження у справі № 904/8340/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Сторони обізнані про відкриття провадження у справі, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар за договором поставки.

12.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пластікс - Україна" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трак Партс Груп 2013" (Покупець) укладено Договір поставки з відстрочкою платежу № 1212-01 (далі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця матеріали для реклами, поліграфії, будівництва, упаковки та аксесуари до них, в асортименті та кількості, відповідно до видаткових накладних, що є невід`ємними частинами цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і оплатити його.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до пункту 5.1 Договору умови поставки товару визначаються згідно видаткових накладних.

Строк поставки кожної окремої партії товару визначається за домовленістю Сторін (пункт 5.4 Договору).

Згідно з пунктом 7.1 Договору ціна та загальна вартість товару, що є предметом цього Договору встановлюється згідно видаткових накладних на товар.

Оплата здійснюється з національній валюті України, гривні, шляхом перерахування котів на поточних рахунок Постачальника. Сума, що підлягає сплаті в гривнях визначається в залежності від змін курсу Євро до гривні на Міжбанківському валютному ринку на момент закриття торгів у день, попередній дню оплати (пункт 7.2 Договору).

Відповідно до пункту 7.3 Договору вартість поставленого товару підлягає коригуванню без додаткового погодження між стонами, якщо на день оплати сталося збільшення курсу на Міжбанку гривні до Євро від 2% та вище, що призвело до знецінення гривні. У даному випадку вартість товару перераховується відповідно до такої зміни (пункт 7.3 Договору).

Пунктом 7.4 Договору сторони погодили, що строк оплати кожної окремої партії товару становить 30 (тридцять) календарних днів з моменту поставки товару Покупцю та підписання видаткової накладної.

Цей Договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свої зобов`язань (пункт 13.1 Договору).

Цей Договір пролонгується на кожний календарний рік, якщо жодні із сторін за один місяць до закінчення строку дії договору не заявить про його припинення. Така пролонгація може здійснюватися неодноразово (пункт 13.2 Договору).

Виконуючи умови договору, позивач здійснив на адресу відповідача поставку товару на загальну суму 256 622,40 грн. що підтверджується видатковими накладними № 43501 від 02.06.2021 на суму 74 256,00 грн., № 43599 віл 02.06.2021 на суму 3 898,01 грн., № 45830 від 09.06.2021 на суму 180 079,70 грн., № 49120 від 18.06.2021 на суму 7 388,69 грн., копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач за отриманий товар розрахувався в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, проте, з порушенням строків передбачених спірним договором, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з останнього 36 % річних у сумі 21 495,75 грн. та пеню у сумі 9 535,70 грн.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217 та частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За наведеними вище положеннями чинного законодавства, господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Пунктом 8.2 Договору визначено, що за несвоєчасну оплату товару, що поставляється відповідно до цього Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої чи несвоєчасно оплаченої суми за кожний день прострочення виконання зобов`язань, яка нараховується до повної оплати суми боргу, та сплачує суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції.

На підставі пункту 8.2 Договору позивач нарахував пеню за загальний період з 02.07.2021 по 21.09.2021 у розмірі 9 535,70 грн.

Відповідач проти заявленої до стягнення суми пені не заперечує.

Розрахунок пені позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, вказана сума підлягає до примусового стягнення.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.4 Договору сторони визначили, що відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за цим Договором Покупець сплачує Постачальнику 36% річних від суми боргу за весь час прострочення.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлено 36 % річних за загальний період прострочення з 02.07.2021 по 01.10.2021 в сумі 21 495,75 грн.

Заперечення відповідача стосовно нарахування позивачем 36% річних судом до уваги не приймаються, оскільки вказаний розрахунок здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, вказана сума підлягає до примусового стягнення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Згідно приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Разом з тим, господарський суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави для повернення судового збору, зокрема, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається із матеріалів справи, при подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 952,66 грн. згідно квитанції про сплату № 76606 від 01.10.2021.

З огляду на викладене, судовий збір в сумі 1 682,66 грн. підлягає поверненню в порядку, встановленому статтею 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 530, 625, 626, 712 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак Партс Груп 2013" (49000, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 76; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластікс - Україна" (04201, м. Київ, вул. Полярна, 20-В; ) 9 535,70 грн. пені, 21 495,75 грн. 36% річних, 2 270,00 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 13.12.2021.

Суддя І.Ф. Мельниченко