ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2021 р. Справа№ 910/3757/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

За участю секретаря судового засідання Місюк О.П.

та представників сторін згідно протоколу судового засідання від 07.12.2021.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Антенор" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.09.2021

у справі №910/3757/21 (суддя - Картавцева Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антенор"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транскар сервіс"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Антенор" звернулося з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транскар сервіс" про стягнення грошових коштів в розмірі 19303,88 грн за договором купівлі-продажу №09/02/2018 від 09.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2021 відкрито провадження у справі №910/3757/21, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.08.2021 позов задоволено повністю.

02.09.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 22.09.2021 у справі №910/3757/21 відмовлено у прийнятті додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транскар сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антенор" судових витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Антенор" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви про розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, апелянт стверджує, що судом першої інстанції не було враховано того, що вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не може розповсюджуватися на сторін у даній справі, оскільки справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження де стадія судових дебатів не проводиться. За доводами позивача, чинним процесуальним законом визначено можливість подання доказів, зокрема, протягом п`яти днів після ухвалення рішення. При цьому з огляду на те, що справа розглядалась без виклику сторін, на думку скаржника, вказаний строк слід обчислювати з дати отримання/ознайомлення з повним текстом судового рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 апеляційну скаргу у справі №910/3757/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 апеляційну скаргу у справі №910/3757/21 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Антенор" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.09.2021 у справі №910/3757/21, розгляд справи призначено на 07.12.2021.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 263 ГПК України, та не подав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 07.12.2021 представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, прийняти нове рішення про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд оскаржувану ухвалу залишити без змін.

За змістом п. 19 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Частиною 2 статті 126 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що до позовної заяви позивачем додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які сторона понесла або які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. ч. 1, 2, 8 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Беручи до уваги те, що розгляд даної справи здійснювався господарським судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, яке не передбачає наявності такої стадії судового процесу як судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас, в даному випадку, до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №922/376/20).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до позовної заяви позивачем не надано доказів, якими б підтверджувались обставини понесення стороною судових витрат, передбачених ст. 126 ГПК України. Відповідні документи долучені позивачем до заяви про розподіл судових витрат, що була подана до суду 02.09.2021. При цьому позивач зауважив, що оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2021 у даній справі було опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28.08.2021, то п`ятиденний строк на подання доказів в підтвердження понесених товариством судових витрат закінчується 02.09.2021.

Колегія суддів не погоджується з вищенаведеними доводами, оскільки у відповідності до приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України докази подаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тобто настання події, з якою пов`язано початок перебігу строку. Водночас обставини отримання судового рішення поза межами вищенаведеного строку могли бути достатньою підставою для його поновлення за клопотанням заявника, яке позивачем при зверненні із заявою про розподіл судових витрат 02.09.2021 не заявлялось. Тоді як в силу приписів ст. ст. 14, 119 ГПК України вчинення судом процесуальної дії з поновлення пропущеного процесуального строку встановленого законом здійснюється на підставі клопотання учасника справи.

Отже, як вірно відмічено місцевим господарським судом, заява про ухвалення додаткового рішення з доказами понесених стороною витрат на професійну правничу допомогу була подана позивачем з порушенням визначених ч. 8 ст. 129 ГПК України строків.

До того ж, як слідує з матеріалів справи, позивач звертаючись до суду із заявою про розподіл судових витрат не надав доказів направлення відповідної заяви (з доданими до неї доказами) позивачу.

Разом з тим, положеннями ст. 80 ГПК України встановлено загальний порядок подання доказів. Вказаною правовою нормою передбачено, що копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Враховуючи положення зазначеної норми та беручи до уваги, що позивач не направив відповідачу копію заяви про розподіл судових витрат, чим в силу положень ч. 9 ст. 80 ГПК України порушив права останнього на надання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, додані позивачем до заяви докази понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути прийняті судом до уваги.

Зважаючи на викладене, оскільки при зверненні з заявою про ухвалення додаткового рішення позивачем було пропущено строк на подання доказів, клопотання про поновлення якого не заявлялось під час подання заяви від 02.09.2021, а також беручи до уваги, що подана заява не містить доказів надсилання відповідачу документів, які до неї додані, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у прийнятті додаткового рішення.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 22.09.2021 у справі №910/3757/21 постановлена з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Антенор" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Антенор" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.09.2021 у справі №910/3757/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.09.2021 у справі №910/3757/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Антенор".

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 08.12.2021.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В.Андрієнко