ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2021 р. Справа№ 910/17213/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Онищенка О.А. представн.;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 (повний текст складено 19.04.2021)

у справі №910/17213/20 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Енергія Черкащини"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Укренерго"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 972 586,43 грн,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Зелена Енергія Черкащини" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - відповідач) та просило стягнути 972 586,43 грн, у тому числі: 873 587,60 грн основного боргу, 62 925,56 грн штрафу, 657,60 грн інфляційних втрат, 7067,64грн - 3 % річних та 28 348,03 грн пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов договору №1737/01 від 28.12.2019 позивач, як виробник за "зеленим" тарифом, у липні і серпні 2020 року продав відповідачу електричну енергію, яку відповідач повинен був оплачувати у три етапи (до 15 числа, до 25 числа, протягом двох днів з дня затвердження вартості послуги), однак в порушення умов договору та норм чинного законодавства відповідач електричну енергію оплатив не в повному обсязі та з порушенням строків.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що позивачем не обґрунтовано дати виникнення зобов`язання відповідача та дати прострочення зобов`язання; у зв`язку із коригуванням до акту за липень 2020 на суму 5,41 грн змінилась вартість відпущеної електроенергії в сторону зменшення; джерелом надходження коштів для продавців електричної енергії за "зеленим" тарифом є платежі, пов`язані з оплатою НЕК "Укренерго" послуг відповідача із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел і обов`язки з оплати законодавством покладені як на відповідача так і на НЕК "Укренерго", отже, має місце зобов`язання, в якому є кілька боржників; зобов`язання, які були предметом спору, мають бути виконанні шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років; органами виконавчої та законодавчої влади також проводяться роботи з прийняття нормативних актів щодо надання державних гарантій та фінансової підтримки відповідачу; діяльність відповідача не можна розглядати як підприємництво; тариф позивача, на підставі якого здійснюються розрахунки відповідачем за електричну енергію, у кілька разів перевищує розмір тарифу, за яким відповідач здійснює продаж відпущеної позивачем електричної енергії; з наведеного в позові розрахунку неможливо встановити правильність нарахувань, оскільки розрахунковим періодом є місяць, що підтверджується листом НКРЕКП від 04.08.2020; позивачем не надано належних доказів про кількість електроенергії за перші 10 та 20 днів липня-серпня; стягнення штрафу суперечить його правовій природі; вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій та 3% річних, інфляційних втрат не пов`язані із компенсацією збитків, а спрямовані виключно на додаткове збагачення за рахунок вказаних сум, а відтак, в даному випадку стягнення неустойки може бути джерелом отримання позивачем невиправданих додаткових прибутків; відсотки річних є компенсацією за користування боржником чужими коштами, однак відповідач коштами позивача не користувався. Також просив зменшити розмір неустойки, 3% річних та інфляційних нарахувань до 1 гривні, посилаючись на складну ситуацію в країні, негативне економічне становище, прострочення розрахунків з боку НЕК "Укренерго" та те, що ціна закупівлі енергії у позивача значно нижче ціни, за якою вона в подальшому продається.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2021 року позов задоволено.

З Державного підприємства "Гарантований покупець" стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Енергія Черкащини" - 873 587,60 грн основного боргу, 62 925,56 грн штрафу, 657,60 грн інфляційних втрат, 7 067,64 грн - 3% річних, 28 348,03 грн пені та 14 588,00 грн судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідач має здійснювати оплату за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, а належними доказами оперативних даних щодо обсягів електроенергії, поставленої позивачем відповідачу, можуть бути лише дані, надані Адміністратором комерційного обліку (НЕК "Укренерго"), яких позивачем не надано; відповідач може бути зобов`язаний сплатити штрафні санкції лише від неоплаченої згідно з Порядком суми, тобто, від дня, коли вказаний товар повинен бути сплачений повністю, тому судом необґрунтовано стягнуто неустойку, інфляційні втрати та 3% річних, нараховані на авансові платежі; розрахунок штрафу і неустойки здійснено на основі загальної вартості електричної енергії по акту; судом не враховано, що 11.12.2020 сторонами підписано акт коригування до акту за липень 2020, за яким загальну вартість електроенергії зменшено на 5,41 грн; матеріали справи не містять доказів, що підтверджують дату отримання відповідачем актів купівлі-продажу, тому позивачем не обґрунтовано дати виникнення зобов`язання з оплати і заявлена до стягнення сума не є простроченою; джерелом надходження грошових коштів для розрахунків з продавцями електричної енергії за "зеленим" тарифом є платежі, пов`язані з оплатою НЕК "Укренерго" послуг відповідача і воно мало бути залучено третьою особою; внаслідок постановлення рішення кошти, які могли б бути розподілені між усіма виробниками за "зеленим" тарифом, будуть сплачені виключно на користь позивача; зобов`язання, які були предметом спору, мають бути виконанні шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років; органами виконавчої та законодавчої влади також проводиться робота з прийнятття нормативних актів щодо надання державних гарантій та фінансової підтримки відповідачу; розмір штрафних санкцій та процентів річних підлягав зменшенню у зв`язку із фінансовим станом відповідача, характером його діяльності, яка не пов`язана з отримання прибутку та вчиненням позивачем дій щодо отримання прибутку за рахунок державного підприємства.

Під час розгляду апеляційної скарги відповідачем заявлялось клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача - Кабінету Міністрів України.

Протокольною ухвалою судом було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

У зв`язку із направлення матеріалів справи до Верховного Суду провадження у справі зупинялось на період з 04.10.2021 по 16.11.2021.

Позивач і треті особи про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, представників у судове засідання не направили, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити та скасувати оскаржуване рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 28 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелена Енергія Черкащини", як виробником за "зеленим" тарифом, та Державним підприємством "Гарантований покупець", як гарантованим покупцем, було укладено Договір №1737/01 (далі - Договір), згідно пункту 1.1 якого виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.19 № 641 (далі - Порядок).

За змістом пунктів 2.3 - 2.5 Договору, виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію виробника в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць виробника за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Виробник за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), у національній валюті України.

Вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом.

Положеннями пунктів 3.1, 3.2 та 3.3 Договору встановлено, що обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку на підставі даних обліку, відповідно до глави 7 Порядку.

Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ.

Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.

Відповідно до пункту 4.1 Договору, виробник за "зеленим" тарифом має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 цього Договору.

У пункті 4.5 Договору встановлено, що гарантований покупець зобов`язаний: купувати у виробника за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у виробника за "зеленим" тарифом електричну енергію.

Згідно пункту 7.4 Договору сторони також погодили строк дії Договору та вказали, що якщо виробник за "зеленим" тарифом є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, і Регулятор вже встановив "зелений" тариф виробнику, Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії "зеленого" тарифу (до 01 січня 2030 року).

01.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелена Енергія Черкащини" та Державним підприємством "Гарантований покупець" укладена Додаткова угода № 1581/01/20 до Договору № 1737/01 від 28.12.2019, згідно умов якої, сторони дійшли згоди, що у зв`язку із виконанням продавцем за "зеленим" тарифом умов пункту 7.5 Договору: продавцем за "зеленим" тарифом отримано ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії (постанова НКРЕКП від 14.01.2020 № 107); продавцю за "зеленим" тарифом встановлено "зелений" тариф (Постанова НКРЕКП від 24.01.2020 № 216); продавцем за "зеленим" тарифом укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії (учасник ринку з 12.06.2020), глави 2-5 Договору набирають чинності з 01.07.2020 року.

На виконання умов Договору, у липні 2020 року позивачем було вироблено та продано, а відповідачем придбано електричну енергію у загальному обсязі 166 027,000 кВт*год. на загальну суму 898 936,58 грн, що підтверджується оперативними даними щодо обсягу товарної продукції, завантаженими у систему MMS за 01-10.07.2020, 01-20.07.2020, 01-31.07.2020, про що 31.07.2020 між сторонами було складено та підписано Акт купівлі-продажу електроенергії за липень 2020 року.

Постановою НКРЕКП від 01.08.2020 №1497 позивачу було встановлено тариф у розмірі 383,52 коп/кВт*год.

Відповідач здійснив оплату за придбану згідно Договору, протягом липня 2020 року, електричну енергію у загальній сумі 25 348,98 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями: №36913 від 15.07.2020 на суму 5 524,13 грн та № 39073 від 24.07.2020 на суму 19 824,85 грн.

Таким чином, згідно розрахунків за продану у липні 2020 року електроенергію відповідач має перед позивачем борг у розмірі 873587,60 грн.

У серпні 2020 року позивачем було вироблено та продано, а відповідачем придбано електричну енергію у загальному обсязі 210 181,000 кВт*год. на загальну суму 967 303,40 грн, що підтверджується оперативними даними щодо обсягу товарної продукції, завантаженими у систему MMS за 01-10.08.2020, 01-20.08.2020, 01-31.08.2020, про що 31.08.2020 між сторонами було складено та підписано Акт купівлі-продажу електроенергії за серпень 2020 року.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2020 №1787 позивачу було встановлено тариф у розмірі 421,29 коп/кВт*год.

За електричну енергію поставлену у серпні 2020 року відповідач здійснив повну оплату, проте, із порушенням строків її здійснення, а саме: 14.08.2020 у сумі 70 927,37 грн; 19.08.2020 у сумі 135 130,42 грн; 26.08.2020 у сумі 230675,74 грн; 31.08.2020 у сумі 93 812,92 грн; 04.09.2020 у сумі 107 024,87 грн; 25.09.2020 у сумі 174 964,62 грн; 30.09.2020 у сумі 121 424,84 грн; 01.10.2020 у сумі 33 342,62 грн.

30.09.2020 позивач надіслав на адресу відповідача письмову претензію №09-11 з вимогою здійснити повну оплату за поставлену електричну енергію згідно Договору у сумі 873 587,60 грн, відповіді на яку позивач не отримав, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача 873 587,60 грн основного боргу, 62 925,56 грн штрафу, 657,60 грн інфляційних втрат, 7 067, 64 грн - 3 % річних та 28 348, 03 грн пені.

За наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі договору №1737/01 від 28.12.2019, який за своєю правовою природою є господарським договором постачання енергетичних ресурсів через приєднану мережу.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже, є обов`язковим для сторін.

Спірні правовідносини врегульовані як загальними положеннями ЦК України та Господарського кодексу України (далі - ГК України), так і нормами спеціального Закону України "Про ринок електричної енергії" та низкою підзаконних нормативних актів.

Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення боргу за поставлену електричну енергію та застосування наслідків прострочення виконання грошових зобов`язань.

Так, відповідно до ст. 714 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 275 ГК України, за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму їх використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (ч.ч.6, 7 ст. 276 ГК України).

Статтею 62 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, до яких належать, зокрема: забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії; виконання функцій постачальника універсальних послуг; виконання функцій постачальника "останньої надії"; надання послуг із забезпечення розвитку генеруючих потужностей; підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії. Спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії покладаються на гарантованого покупця, постачальників універсальних послуг, оператора системи передачі на строк застосування "зеленого" тарифу, строк дії підтримки виробників електричної енергії з альтернативних джерел енергії, які за результатами аукціону набули право на підтримку. Для забезпечення загальносуспільних інтересів відповідно до частини третьої цієї статті Кабінет Міністрів України може покладати на учасників ринку інші спеціальні обов`язки з дотриманням норм цієї статті.

Частиною 2 статті 65 цього ж Закону передбачено, що гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Гарантований покупець зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими споживачами.

За змістом частин 4, 5 статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" гарантований покупець зобов`язаний купувати весь обсяг електричної енергії, відпущеної виробниками, які за результатами аукціону набули право на підтримку, за аукціонною ціною з урахуванням надбавки до неї протягом всього строку надання підтримки, якщо такі виробники входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця.

Обсяг відпущеної такими виробниками електричної енергії у кожному розрахунковому періоді (місяці) визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Купівля-продаж такої електричної енергії здійснюється на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, який за результатами аукціону набув право на підтримку, що укладається відповідно до частини п`ятої статті 71 цього Закону. Гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.

Отже, Законом визначено, що порядок і строки розрахунку визначаються договором між Гарантованим покупцем та виробником.

З матеріалів справи вбачається, що у липні та серпні 2020 року позивач на виконання своїх зобов`язань за договором здійснив поставку електричної енергії відповідачу, яка прийнята останнім без заперечень та зауважень, на загальну суму 1 865 239,98 грн, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії від 31.07.2020 за липень 2020 року та від 31.08.2020 за серпень 2020 року.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Абзацом 2 ч.1 ст. 530 ЦК України визначено, що зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 3.3 Договору визначено, що оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.

Глава 10 Порядку визначає розрахунок платежів та порядок їх здійснення гарантованим покупцем продавцям, згідно якого:

- до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію;

- до 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію;

- після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у виробника за "зеленим" тарифом у три етапи (два авансових та один за фактом закінчення розрахункового місяця), а саме: перший (авансовий) - до 15 числа (включно) розрахункового місяця; другий (авансовий) - до 25 числа (включно) розрахункового місяця; третій (остаточний, у розмірі 100%) - протягом двох робочих днів після отримання акту та затвердження НКРЕКП розміру вартості послуги.

У пункті 8.7 Порядку наведена формула, яка застосовується для визначення платежу за електричну енергію виробнику за "зеленим" тарифом за розрахунковий місяць, авансові платежі мають проводитись відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції за 10 (20) днів розрахункового місяця.

Частиною 1 статті 74 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що комерційний облік на ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог цього Закону, кодексу комерційного обліку та правил ринку.

Адміністратором комерційного обліку є НЕК "Укренерго".

Частинами 2, 7 статті 74 вказаного Закону визначено, що надання послуг комерційного обліку здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку на конкурентних засадах, за умови реєстрації постачальника послуг комерційного обліку та реєстрації його автоматизованих систем комерційного обліку електричної енергії адміністратором комерційного обліку у порядку, встановленому кодексом комерційного обліку. Учасники ринку зобов`язані забезпечити безперешкодний доступ до засобів та систем комерційного обліку електричної енергії, а також даних комерційного обліку електричної енергії у порядку та межах, визначених кодексом комерційного обліку.

Відповідно Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 307, система управління ринком (Market management system) - це програмно-інформаційний комплекс, що включає низку підсистем, що забезпечують управління всіма необхідними базами даних, реєстрами та виконання розрахунків, що визначені цими Правилами. За допомогою системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, виконанням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів. Система управління ринком забезпечує, серед іншого, проведення розрахунків за небаланси електричної енергії. АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком.

НЕК "Укренерго" розроблено систему управлення ринком (Market management system, MMS), та згідно Порядку підготовки та надання даних комерційного обліку постачальниками послуг комерційного обліку електричної енергії - Постачальники даних комерційного обліку мають забезпечити щоденне завантаження даних комерційного обліку електричної енергії в систему MMS.

У матеріалах справи наявні акти звірки загальної кількості електричної енергії між суміжними лецензіатами ТОВ "Зелена Енергія Черкащини" і ПАТ "Черкасиобленерго" за періоди 01-10.07.2020 - 40614 кВт*г, 01-20.07.2020 - 108597 кВт*г, 01-31.07.2020 - 187770 кВт*г , 01-10.08.2020 - 67005 кВт*г, 01-20.08.2020 - 1138537 кВт*г, 01-31.07.2020 - 210180 кВт*г, завантажені у систему MMS.

Вказані акти визнаються судом належними доказами, які підтверджують оперативні дані щодо обсягу товарної продукції за 10 (20) днів розрахункового місяця, і відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували вірність інформації у вказаних актах.

Крім цього, між сторонами акт за липень 2020 року складений 31.07.2020, акт за серпень 2020 року складений 31.08.2020.

Доводи відповідача про те, що позивач не надав доказів отримання цих актів відповідачем, відхиляються судом, оскільки вказані акти підписані керівниками обох сторін і директором відповідача не зроблено застереження щодо фактичної дати підписання, а тому суд приходить до висновку, що акти підписані відповідачем у день їх складання та, відповідно, отримані відповідачем у цей же день.

Розмір вартості послуг за спірний період було затверджено постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг: №1497 від 01.08.2020 (оприлюднено 01.08.2020) та №1787 від 30.09.2020 (оприлюдено 30.09.2020).

Таким чином, в силу приписів ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 10.4 Порядку, п. 3.3 договору та положень ст. 530 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання Гарантованого покупця по розрахунку в обсязі 100% за придбану електричну енергію мало бути виконано протягом двох робочих дні з моменту затвердження розміру вартості послуг.

Однак, відповідачем з порушенням строку, але повністю, було оплачено лише за придбану у серпні 2020 року електроенергію та частково за липень 2020 року місяці, що відповідачем не заперечується.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 30 Закону України "Про ринок електричної енергії" позивач має право на своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за продану ними електричну енергію відповідно до укладених договорів на ринку електричної енергії та за допоміжні послуги.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем, розмір заборгованості відповідача перед позивачем за липень 2020 року становить 873 587,60 грн. (898 936,58 - 5 524,13 - 19 824,85 = 873587,60), грошове зобов`язання по сплаті якої, на момент звернення з даним позовом до суду, настало, однак доказів її погашення відповідачем не надано.

Посилання відповідача на акт коригування від 11.12.2020, згідно якого обсяг електроенергії за липень 2020 року відкореговано на 1 кВт*г (-5,41 грн), відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки він складений після спливу строків розрахунків і подання позову, поданий відповідачем лише разом з апеляційною скаргою, без обґрунтування неможливості подання вказаного акту суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Посилання відповідача на те, що оплата вартості електричної енергії за "зеленим" тарифом залежить від надходження коштів від ПрАТ "НЕК "Укренерго", яке, на його думку, неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання, обґрунтовано відхилені судом, оскільки за укладеним між сторонами договором саме відповідач узяв на себе обов`язок купувати електроенергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору та Порядку. Посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини не спростовують правильних висновків суду першої інстанцій, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі в частині здійснення оплати вартості електроенергії за "зеленим" тарифом, отриманої від позивача.

Також судом апеляційної інстанції відхиляються доводи відповідача про те, що виконання його грошових зобов`язань перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років на підставі пункту 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії", оскільки наразі відсутній нормативний акт, який би встановлював інший порядок і спосіб виконання зобов`язань відповідача перед позивачем, ніж передбачено договором та Порядком.

Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду від 12.05.2021 року у справі №910/11830/20, від 14.09.2021 у справі №910/7256/20.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на час прийняття судом рішення заборгованість відповідача перед позивачем становила 873587,60 грн, а тому є вірним висновок місцевого господарського суду, зроблений на підставі наявних у справі доказів, про обґрунтованість і доведеність позовних вимог в частині стягнення основного боргу.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просив стягнути 657,60 грн. інфляційних втрат, 7 067,64 грн. 3 % річних, які нараховані ним по кожному акту окремо, з врахуванням здійснених відповідачем платежів. Перевіривши розрахунок 3% річних, апеляційний господарський суд встановив, що він зроблений арифметично та методологічно правильно, а тому є вірним висновок суду першої інстанції про те, що ці позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 4.6 Договору передбачено, що гарантований покупець несе відповідальність за порушення порядку оплати виробникам за "зеленим" тарифом, що визначений у главі 10 Порядку. Гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від неоплаченої згідно з Порядком суми (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягувалися додатково штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з Порядком суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок виробника за "зеленим" тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки виробників за "зеленим" тарифом.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення 62 925,56 грн. штрафу, 28348,03 грн. пені, які нараховані ним по кожному акту окремо, з врахуванням здійснених відповідачем платежів, обмеження пені подвійною обліковою ставкою. Перевіривши розрахунок пені і штрафу, апеляційний господарський суд встановив, що він зроблений арифметично та методологічно правильно, а тому є вірним висновок суду першої інстанції про те, що ці позовні вимоги також підлягають задоволенню.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто, не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 9 лютого 2018 року у справі № 911/2813/17, від 22 березня 2018 року у справі № 911/1351/17, від 17 травня 2018 року у справі № 910/6046/16, від 25 травня 2018 року у справі № 922/1720/17, від 9 липня 2018 року у справі № 903/647/17 та від 8 серпня 2018 року у справі № 908/1843/17.

Також судом першої інстанції обґрунтовано відхилені посилання відповідача на те, що штрафні санкції і проценти річних мають нараховуватись з дати настання обов`язку оплати 100% вартості електричної енергії, оскільки вказані доводи відповідача не відповідають умовам Порядку, яким встановлено обов`язок оплати саме трьома етапами, відповідно і прострочення виконання грошових зобов`язань виникає по кожному з етапів окремо.

Вказаний висновок суду першої інстанції відповідає висновкам постанови Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №910/7256/20, яким залишено без змін судові рішення щодо стягнення з Гарантованого покупця неустойки і процентів річних, нарахованих на заборгованість по кожному з етапів..

Відповідачем також заявлялось клопотання про зменшення розміру неустойки та процентів річних до 1 гривні.

Статтею 233 ГК України передбачене право суду зменшити розмір штрафних санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічне право суду визначено і ч. 3 ст. 551 ГК України, яка встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно правих позицій Верховного Суду (постанова від 18.03.2020 у справі №902/417/18) суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку.

Проаналізувавши зазначені норми, слід дійти висновку, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру неустойки, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ст.3 Цивільного кодексу України).

Однак, як вірно встановив суд першої інстанції, відповідач, заявивши клопотання про зменшення розміру штрафних санкції, не надав суду достатніх доказів та не навів обставин, які могли свідчити про поважність причин неналежного виконання зобов`язання, винятковість обставин чи невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) наслідкам порушення зобов`язання. Також відповідач не вказав про жодні обставини, які могли б свідчити про майновий стан сторін та соціальну значущість підприємства, що мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність об`єктивних підстав для зменшення розміру неустойки і процентів річних, заявлених позивачем до стягнення з відповідача за порушення строків оплати поставленої електроенергії згідно договору.

Доводи відповідача про незалучення судом НЕК "Укренерго" до участі у цій справі як третьої особи, є безпідставними, оскільки вказана особа була залучена до участі у справі ухвалою суду від 11.01.2021.

За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2021 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.12.2021.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко