ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

13 грудня 2021 рокуСправа № 912/2653/21

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. розглянув в засіданні суду скаргу від 29.11.2021 (вх. №3353/21 від 29.11.2021) ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Чумака В.М. у справі № 912/2653/21

про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (далі - гр. ОСОБА_1 ), ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

Представники:

від боржника - участі не брали;

керуючий реструктуризацією арбітражний керуючий Рябчун Р.М. - участі не брав;

в засіданні присутній приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області - Чумак В.М. особисто, посвідчення №03878 видано 19.07.2019;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за положеннями Книги 4 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою від 02.11.2021 судом відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Рябчуна Р.М., визначено дату проведення попереднього судового засідання на 22.12.2021 о 10:00 год.

03.11.2021 (номер публікації: 67524, дата публікації на сайті ВГСУ: 03.11.2021 17:21) на вебсайті Вищого господарського суду України офіційно оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

29.11.2021 через систему "Електронний суд" від фізичної особи ОСОБА_1 надійшла скарга на дії приватного виконавця, де боржником заявлено вимоги про:

- скасування постанови від 19.11.2021 приватного виконавця Виконавчого округу Кіровоградської області Чумака В.М. про відкриття виконавчого провадження №67610471 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Сіроко Фінан" суми заборгованості;

- скасування постанови від 19.11.2021 приватного виконавця Виконавчого округу Кіровоградської області Чумака В.М. про розмір мінімальних витрат ВП №67610471;

- скасування постанови від 19.11.2021 приватного виконавця Виконавчого округу Кіровоградської області Чумака В.М. про стягнення з боржника винагороди ВП №67610471.

Ухвалою від 02.12.2021 судом прийнято скаргу від 29.11.2021 (вх. №3353/21 від 29.11.2021) на дії приватного виконавця Чумака В.М. у справі №921/2653/21 до розгляду та призначено розгляд в засіданні суду на 13.12.2021 о 14:00 год.

В засіданні суду 13.12.2021 учасники справи участі не брали, повідомлялись належним чином. Приватний виконавець вимоги скарги заперечив та зазначив, що ним вчинено дії відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження", а також подав суду відповідні заперечення.

Згідно ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглядаючи скаргу по суті, господарський суд враховує наступне.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 7 КУзПБ встановлено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Як встановлено судом, 19.11.2021 приватним виконавцем Чумаком В.М. у виконавчому провадженні №67610471 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса №13422 виданого 28.10.2021, а також постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди.

Отже, виконавче провадження відкрито не на виконання рішення суду, а на підставі виконавчого напису.

Статтею 339 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно статті 121 КУзПБ встановлено, що з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника:

1) пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом;

2) арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду;

3) припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника;

4) здійснення корпоративних прав боржника та реалізація майнових прав відбуваються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом;

5) вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів;

6) строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав;

7) будь-яке відчуження та розпорядження майном боржника здійснюються виключно в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно статті 121 КУзПБ мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться строком на 120 днів, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій стосовно боржника.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

1) зупиняється виконання боржником грошових зобов`язань, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

2) зупиняється стягнення з боржника за всіма виконавчими документами, крім виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів чи про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, а також крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж;

3) не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення вимог, на які поширюється мораторій;

4) зупиняється перебіг позовної давності щодо вимог до боржника;

5) не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань боржника.

Мораторій не поширюється на:

1) відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи;

2) виплату та стягнення аліментів;

3) виконання вимог за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення;

4) задоволення вимог кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника відповідно до затвердженого плану та у процедурі погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу.

Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 02.11.2021 відкрито провадження у справі №921/2653/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Рябчуна Р.М., визначено дату проведення попереднього судового засідання на 22.12.2021 о 10:00 год.

03.11.2021 (номер публікації: 67524, дата публікації на сайті ВГСУ: 03.11.2021 17:21) на вебсайті Вищого господарського суду України офіційно оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення в т.ч. на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Умови і порядок виконання рішень судів регламентовані Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження").

Стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження" вказує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено, що 19.11.2021 приватним виконавцем Чумаком В.М. у виконавчому провадженні №67610471 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса №13422 виданого 28.10.2021.

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

У частині 4 статті 4 ЗУ "Про виконавче провадження" наведений перелік випадків коли виконавчий документ повертається стягувачу. Відкриття провадження у справі про банкрутство не є підставою згідно вказаної норми для повернення виконавчого документа стягувачу. В переліку підстав зазначено в т.ч. тільки визнання боржника банкрутом.

Частиною 5 статті 26 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), визначено, що виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення (п. 2 розділ 6).

Згідно норм Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 7 ст. 31).

Статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) (п. 4 ч. 1).

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковим до виконання на усій території України. При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 17 травня 2005 року по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії виконання рішення.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, від 05.07.2012).

Отже, законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні.

Враховуючи те, що приватний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження.

Разом з тим, порушення зазначених засад є наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

При цьому здійснення приватним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

З матеріалів справи вбачається, що 28.10.2021 приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М. видано виконавчий напис №13422 згідно якого стягувачем є ТОВ "Сіроко Фінанс", боржником ОСОБА_1 щодо майнового стягнення у розмірі 35262,18 грн.

На підставі вказаного виконавчого напису, стягувач звернувся до приватного виконавця Чумака В.М. із заявою про примусове виконання рішення.

Статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

19.11.2021 приватним виконавцем Чумаком В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №67610471 на підставі виконавчого напису нотаріуса №13422 виданого 28.10.2021, а також постанови про стягнення основної винагороди та про розмір мінімальних витрат.

У подальшому - 24.11.2021 до виконавця надійшла заява боржника ОСОБА_1 про зупинення виконавчих дій.

24.11.2021 у ВП №67610471 приватним виконавцем Чумаком В.М. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

Окрім того, нормами ст. 4, 37 Закону України "Про виконавче провадження", якими визначено підстави повернення виконавчого документа, не визначено як підставу для повернення введення мораторію у справі про банкрутство чи відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

З огляду на викладене, приватним виконавцем Чумаком В.М. правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67610471 від 19.11.2021 та дві інші постанови.

Відповідно до норм статті 343 Господарського процесуального кодексу України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, в задоволенні скарги 29.11.2021 (вх. №3353/21 від 29.11.2021) ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Чумака В.М. у справі №921/2653/21 суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 2, 60, 113 Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги від 29.11.2021 (вх. №3353/21 від 29.11.2021) ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Чумака В.М. у справі №921/2653/21.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Копії ухвали надіслати боржнику ОСОБА_1 (на офіційну електронну адресу, зареєстровану в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі - через систему "Електронний суд"), керуючому реструктуризацією - арбітражному керуючому Рябчуну Р.М. (електронною поштою ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ТОВ "Сіроко Фінанс" (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, офіс 510-А, м. Київ, 03035), приватному виконавцю Виконавчого округу Кіровоградської області Чумаку В.М. (ел. поштою ІНФОРМАЦІЯ_2).

Повний текст складено 14.12.2021.

Суддя В.Г. Кабакова