РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.11.2021Справа № 910/17371/20 (754/12300/16-ц)

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" (03039, м. Київ. пров. Руслана Лужевського, буд. 14, копус. 1, оф. 3Б)

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

В межах справи № 910/17371/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" (ідентифікаційний код 16295210)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від позивача не з`явилися

Від відповідача 1 не з`явилися

Від відповідача 2 Будова Я.М. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/17371/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.02.2021.

Позивач звернувся до Деснянського районного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заочним рішенням Деснянського районного суду від 10.05.2018 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 104 169,76 грн., на відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн. та витрати на оплату звіту № 77/05/16 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу 1 100,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 01.08.2018 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29.04.2020 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, заочне рішення Деснянського районного суду від 10.05.2018 та постанову Апеляційного суду м. Києва від 01.08.2018 скасовано, а справу № 754/12300/16-ц передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Деснянського районного суду від 26.03.2021 у справі № 754/12300/16-ц передано цивільну справу № 754/12300/16-ц за підсудністю до Господарського суду м. Києва для розгляду в межах справи № 910/17371/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд".

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.05.2021 матеріали справи № 910/17371/20 (754/12300/16-ц) передано на розгляд судді Чеберяку П.П.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.05.2021 прийнято справу № 754/12300/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд", ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до розгляду в межах справи № 910/17371/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд". Підготовче засідання призначено на 14.06.2021.

07.06.2021 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача 2 на позов.

11.06.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла відповідь позивача на відзив та клопотання про відкладення розгляду справи.

11.06.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло повідомлення про скликання зборів кредиторів №2/2021 та клопотання розпорядника майна Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" арбітражного керуючого Тищенко О.І.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.06.2021 розгляд справи відкладено на 14.07.2021.

23.06.2021 до Господарського суду м. Києва надійшли заперечення відповідача 2.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд", ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в межах справи № 910/17371/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" до судового розгляду по суті на 13.10.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.10.2021 задоволено клопотання позивача та відкладено розгляд справи на 15.11.2021.

У судовому засіданні 15.11.2021 оголошено перерву до 29.11.2021.

У судовому засіданні 29.11.2021 представник відповідача 2 заперечив щодо задоволення позовних вимог та підтримав свою заяву про поворот виконання рішення.

Представник позивача та відповідача 1 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску.

27 травня 2016 року біля 9 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Опель», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Польовій у м. Києві, не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 17 червня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд".

Відповідно до звіту № 77/05/16 про оцінку вартості збитку заподіяного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ), складеного 30 травня 2016 року на замовлення позивача, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику внаслідок пошкодження КТЗ марки «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 104 169,76 грн. За складання звіту № 77/05/16 позивач сплатила 1 100,00 грн.

Зважаючи на викладені обставини, позивач звернулась до суду з позовом в якому просив суд стягнути з відповідачів солідарно суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 104 169,76 грн., витрати по оплаті звіту про оцінку вартості збитку, понесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу в розмірі 2 000,00 грн., а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 Цивільного кодексу України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди та її розміру; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою; вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювана збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.08.2018 у справі № 923/700/17.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності).

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювана шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена у абзаці 1 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 як страхувальник уклав договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника наземного транспортного засобу із Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Скайд", поліс АЕ7860437, строк дії з 07.03.2016 по 06.03.2017, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 200 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну 100 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн., транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_2 , Opel Combo, НОМЕР_5. Окрім цього, наявність полісу у відповідача підтверджується відомостями з Єдиної централізованої бази даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ щодо полісу № АЕ7860437, довідкою від 31.07.2018, виданою страховим агентом ФОП ОСОБА_3 , відомостями МТСБУ з реєстру страхових агентів щодо ОСОБА_3 , протоколом про адміністративне правопорушення від 27.05.2016, листом МТСБУ від 11.06.2020 № 9-02/17456.

Відповідно до висновку звіту № 77/05/16 від 30.05.2016 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ), Вартість матеріального збитку, величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ складає 104 169,76 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, серед іншого передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) вказано, що у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавана шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавана шкоди у порядку, передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавана шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20.02.2020 у справі № 753/15214/16-ц (провадження № 14-25цс20) роз`яснено дії суду у випадках, коли страхова компанія позбавлена ліцензії, виключена з МТСБУ, перебуває у стадії припинення (банкрутства), фактично не здійснює діяльність.

Статтею 20 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

Підпунктом "а" пункту 41.2 статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Статтею 52 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" врегульовано питання припинення членства в МТСБУ, зокрема повне членство страховика в МТСБУ припиняється у разі позбавлення страховика - повного члена МТСБУ такого статусу, втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ або виключення такого страховика із членів МТСБУ. Страховик, членство якого у МТСБУ припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, посилання позивача на обставини позбавлення Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" ліцензії і виключення зі членства МТСБУ не скасовує обов`язок страхової компанії виплатити страхове відшкодування позивачу і не покладає на ОСОБА_2 обов`язку виконати такий обов`язок замість страхової компанії.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини та наведені норми, з огляду на те, що майнова відповідальність страховика, погоджена сторонами в договорі страхування в розмірі 100 000,00 грн., суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" на користь ОСОБА_1 100 000,00 грн. матеріальної шкоди.

Зважаючи на обмеження розміру відповідальності страховика, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 169,76 грн. 76 коп. матеріальної шкоди, а також 2 000,00 грн. 00 коп. витрат по оплаті звіту про оцінку вартості збитку, понесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу та поштові послуги, що підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, позивачем у позовній заяві заявлено вимогу про стягнення з відповідача 2 компенсації моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн.

Обґрунтовуючи вимогу про стягнення моральної шкоди, позивач зазначає, що пошкодження транспортного засобу завдали позивачу моральну шкоду, яка виражена у значних пошкодженням автомобіля і неможливості використання її за призначенням. Позивач вимушена була користуватися послугами таксі. Також завдання моральної шкоди обґрунтовується негативним впливом на репутацію позивача, погіршення рівня та якості спілкування з оточенням. Позивач також вказує, що не зважаючи на винні дії відповідача, добровільно компенсувати збитки він відмовляється, що заподіяло позивачу додаткові емоційні переживання.

Разом з тим, жодних належних та достатніх доказів завдання позивачу з вини відповідача моральної шкоди, матеріали справи не містять.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи розмір страхової суми, визначеної страховим полісом, завданий збиток, який підлягає зменшенню на розмір податку на додану вартість, відшкодування завданої матеріальної шкоди, витрати по оплаті звіту про оцінку, поштові послуги, повинні відшкодовуватися ПАТ "СК ''Скайд". Щодо відшкодування моральної шкоди, позивачем не надано належних і достатніх доказів завдання такої шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, як: не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Зважаючи на викладені обставини, позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн. залишаються судом без задоволення.

Щодо вимог відповідача 2 про поворот виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10.05.2018, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10.05.2018, з урахуванням ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 06.06.2018 про виправлення описки, частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 104 169,76 грн., на відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн. та витрати за оплату звіту № 77/05/16 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу 1100,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 01.08.2018 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погодившись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, відповідачем 2 було подано касаційну скаргу. Попри це, враховуючи приписи ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 2, 18 ЦПК України щодо обов`язковості судових рішень, які набрали законної сили, відповідачем 2 було сплачено в рахунок виконання заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10.05.2018 грошові кошти в загальному розмірі 116 862,65 грн. (104 169,76 грн. розмір збитків + 10 000,00 грн. розмір моральної шкоди + 1 100,00 грн. витрати за оплату звіту + 1 592,89 грн. судового збору), що підтверджується квитанцією ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" від 22.08.2018 № 4 на суму 116 862,65 грн., відповідно до якої ОСОБА_2 сплачено вказані грошові кошти на користь ОСОБА_1 , з призначенням платежу - вик.суд.ріш № 754/12300/16ц за поз. ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 про стяг шкоди та платіжним дорученням № 230 від 22.08.2018 ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на суму 116862,65 грн., копії яких містяться в матеріалах справи.

В подальшому рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (постанова від 29.04.2020).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 333 ГПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмір.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (ч.ч. 5, 6 цієї ж статті).

З огляду на встановлені обставини та наведені норми, суд вважає обґрунтованими вимоги відповідача 2 про поворот виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10.05.2018, у зв`язку з чим вважає за доцільне в порядку повороту виконання заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10.05.2018 у справі № 754/12300/16-ц, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 16 862, 65 грн.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, враховуючи приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню 1 990,78 грн. судового збору, а з відповідача 2 на користь позивача підлягає стягненню 520,00 грн. судового збору.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" (03039, м. Київ. пров. Руслана Лужевського, буд. 14, копус. 1, оф. 3Б; ідентифікаційний код 16295210) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. матеріальної шкоди, 1 990 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто) грн. 78 коп. судового збору.

3. Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 4 169 (чотири тисячі сто шістдесят дев`ять) грн. 76 коп. матеріальної шкоди, 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. витрат по оплаті звіту про оцінку вартості збитку, понесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, 520 (п`ятсот двадцять) грн. 93 коп. судового збору.

4. В іншій частині позов залишити без задоволення.

5. В порядку повороту виконання заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10.05.2018 у справі № 754/12300/16-ц, стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) 116 862 (сто шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят дві) грн. 65 коп.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

7. Копію рішення направити сторонам та ліквідатору банкрута.

Повне рішення складено 08.12.2021.

Суддя П.П. Чеберяк