ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"09" грудня 2021 р. Справа № 910/15083/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТ-Україна", 01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 41

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тартех", 09740, Київська область, Богуславський район, село Хохітва, вулиця Шевченка, будинок 31 Г

про стягнення 131 999,00 грн за договором поставки № 20П-19 від 01.10.2019

суддя Н.Г. Шевчук

без виклику сторін

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТ-Україна" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тартех" про стягнення заборгованості у розмірі 131 999,00 грн за договором поставки № 20П-19 від 01.10.2019.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов договору поставки № 20П-19 від 01.10.2019 не здійснив оплату за отриманий товар.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є малозначними справами.

Частиною першою статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; сторонам встановлено строки для вчинення процесуальних дій у справі.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позов та інших документів до суду не надав.

Про розгляд справи в господарському суді Товариство з обмеженою відповідальністю "Тартех" повідомлено належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення № 221 про вручення представнику відповідача 21.10.2021 копії ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як передбачено частиною четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд підписує рішення без його проголошення у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи (частина четверта статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

01 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Віт-Україна" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тартех" (покупець) укладено договір поставки № 20П-19, відповідно до пункту 1.1 якого, постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити наступний товар: емульсія бітумна дорожня, в асортименті, кількості та за цінами, викладеними в додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною. Під додатками до цього Договору розуміються рахунки та накладні, що видаються постачальником.

Згідно із пунктом 3.2 Договору, загальна сума договору становить суму за всіма видатковими накладними до цього Договору.

Відповідно до пункту 4.1 Договору розрахунки за поставлений товар проводяться шляхом: оплати покупцем вартості товару після отримання від постачальника рахунку на оплату товару та підписання сторонами Акта приймання-передачі товару або поетапної оплати покупцем поставлених товарів відповідно до додаткової домовленості.

За умовами пункту 4.3 Договору, сторони свідчать, що покупець зобов`язується розрахуватись з постачальником за отриманий товар повністю протягом 10 банківських днів з моменту отримання від постачальника документів відповідно до пункту 4.1 цього Договору.

Строк (термін) поставки (передачі) товарів за Договором: покупець отримує товар шляхом самовивозу за письмовою заявкою покупця (пункт 5.1 Договору).

Як передбачено пунктом 5.2 Договору після передачі товару між сторонами оформлюється акт приймання-передачі товару, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін.

Відповідно до пункту 5.3 Договору датою передачі товару від постачальника покупцю, вважається дата підписання акта приймання-передачі товару.

Умовами Договору передбачено, що покупець зобов`язаний, зокрема своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари (пункт 6.1.1 Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2019, але до повного виконання взаєморозрахунків (пункт 10.1 Договору).

Додатковою угодою № 2/12 від 20.12.2020 до Договору сторони погодили продовжити строк дії договору до 31.12.2021.

Договір та Додаткова угода скріплені підписами та печатками обох сторін.

Матеріали справи не містять доказів припинення договору поставки товару, тобто договір є чинним на момент звернення до суду.

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв товар: емульсію бітумну дорожню ЕКШ-60, що підтверджується такими документами:

- рахунки-фактур: № СФ-0000017 від 10.04.2021 на суму 35 399,99 грн; № СФ-0000071 від 05.05.2021 на суму 21 000,00 грн; № СФ-0000089 від 12.05.2021 на суму 36 900,00 грн; № СФ-0000192 від 11.06.2021 на суму 26 800,01 грн;

- видаткові накладні: № РН-0000012 від 10.04.2021 на суму 35 399,99 грн; № РН-0000047 від 29.04.2021 на суму 11 800,00 грн; № РН-0000054 від 05.05.2021 на суму 21 000,00 грн; № РН-0000072 від 12.05.2021 на суму 36 900,00 грн; № РН-0000153 від 11.06.2021 на суму 26 800,01 грн;

- акти приймання-передачі товару: від 10.04.2021, від 29.04.2021, від 05.05.2021, від 12.05.2021, від 11.06.2021 про передачу товару: емульсії бітумної дорожньої ЕКШ-60.

Як зазначив позивач у позовній заяві, відповідач не розрахувався за поставлений товар, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 131 999,00 грн перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІТ-Україна".

Також позивач зазначає, що відповідачу була направлена претензія № 03/07-09/21 від 07.09.2021 про сплату заборгованості за Договором, однак дана претензія залишена без відповіді, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості з відповідача.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов таких висновків.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Водночас, стаття 174 Господарського кодексу України визначає, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Договору поставки № 20П-19 від 01.10.2019 між сторонами виникли правовідносини пов`язані із поставкою товару.

Відповідно до частини першої статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В матеріалах справи наявні видаткові накладні: № РН-0000012 від 10.04.2021 на суму 35 399,99 грн; № РН-0000047 від 29.04.2021 на суму 11 800,00 грн; № РН-0000054 від 05.05.2021 на суму 21 000,00 грн; № РН-0000072 від 12.05.2021 на суму 36 900,00 грн; № РН-0000153 від 11.06.2021 на суму 26 800,01 грн та акти приймання-передачі товару: від 10.04.2021, від 29.04.2021, від 05.05.2021, від 12.05.2021, від 11.06.2021, що підтверджують передачу позивачем відповідачу товару на загальну суму 131 900,00 грн.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", згідно статті 1 якого, первинний документ, це документ, який містить відомості про господарську операцію, яка, в свою чергу є дією або подією, що викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи видаткових накладних та актів приймання-передачі товару, вони містять всі необхідні реквізити для первинного документа визначені законодавством, підписані представниками позивача та відповідача і містить відбитки печаток сторін, а тому вказані первинні документи є належними доказами, що підтверджують факт поставки (передачі) товару позивачем та його прийняття відповідачем.

Відповідно до умов договору, покупець зобов`язується розрахуватись з постачальником за отриманий товар повністю протягом 10 банківських днів з моменту отримання від постачальника рахунку на оплату товару та підписання сторонами Акта приймання-передачі товару.

Згідно частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що строк виконання зобов`язань з оплати поставленого товару згідно договору поставки № 20П-19 від 01.10.2019 є таким що настав.

Відповідачем доводи позивача не спростовані, докази сплати заборгованості за отриманий товар матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Окрім наведеного, у підтвердження заборгованості несплаченого товару, позивачем надано до матеріалів справи акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого станом на 27.07.2021 заборгованість відповідача перед позивачем становить 131 900,00 грн. Вищевказаний акт підписаний директором зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТ-Україна", а також директором зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Тартех", які скріплені печатками вищевказаних товариств.

Відповідно до викладеного, судом встановлено, що докази позивача є належними, допустимими та такими, що підтверджують факт заборгованості відповідача за договором поставки № 20П-19 від 01.10.2019 в загальній сумі 131 900,00 грн.

Відповідач не вчинив жодних юридично значимих дій щодо подання до суду доказів, які б підтверджували відсутність заборгованості перед позивачем за вказаним договором поставки та/або пояснень щодо неможливості подання таких доказів з причин, що не залежать від його волі.

Відтак, спираючись та ті обставини, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, ніж ті, що надані позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за договором поставки № 20П-19 від 01.10.2019 у загальному розмірі 131 900,00 грн, суд доходить висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Заборгованість суми в розмірі 99,00 грн позивачем не доведено належними доказами.

За змістом частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до частини третьої статті 13, частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тартех" (09740, Київська область, Богуславський район, село Хохітва, вулиця Шевченка, будинок 31 Г, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віт-Україна" (01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 41, ) 131 900 (сто тридцять одна тисяча дев`ятсот) грн 00 коп. заборгованості та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. витрат по оплаті судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись із змістом судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Г. Шевчук

Рішення складено та підписано: 09.12.2021