РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.12.2021Справа № 910/15671/21

За позовом Адвокатського об`єднання «Андерсон Партнерс» (м. Київ)

до 1. Державного бюро розслідувань (м. Київ)

2. Державної казначейської служби України (м. Київ)

про стягнення 6.300,00 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Адвокатське об`єднання «Андерсон Партнерс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного бюро розслідувань, Державної казначейської служби України про стягнення 6.300,00 грн майнової шкоди у вигляді витрат, понесених на оренду ноутбуків, необхідних для здійснення професійної адвокатської діяльності, завданої діями Державного бюро розслідувань щодо незаконного вилучення у позивача ноутбуків, незаконного їх утримання.

Позовні вимоги мотивовано тим, що службовими особами Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань в рамках кримінального провадження від 08.07.2020 №0001254 в ході обшуку 13.05.2021 в позивача було незаконно та безпідставно вилучено ноутбуки, у зв`язку з чим Адвокатське об`єднання «Андерсон Партнерс» було змушене взяти ноутбуки в оренду на підставі договору від 14.05.2021 №3021. Витрати позивача, пов`язані з орендою ноутбуків за період з 14.05.2021 по 31.08.2021 включно становлять 6.300,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/15671/21 та постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

З підстав відсутності фінансування означену ухвалу було направлено сторонам 06.10.21. та вручено, зокрема, відповідачам 11.10.21.

28.10.21. Державним бюро розслідувань подано відзив на позовну заяву, в якому останнє заперечило проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що обшук і вилучення комп`ютерної техніки за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Компанія Укртехекспорт», ТОВ «Соліта», ТОВ «ТВМ Холдінг» проведений слідчим на законних підставах, з урахуванням вимог ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 11.05.2021 у справі №757/30401/21-к, та в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України), з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження. У відзиві також зазначено, що на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.07.2021 у вказаній справі, яка надійшла до Державного бюро розслідувань 09.09.2021, ноутбуки повернуто позивачу, що підтверджується розпискою від 21.09.2021. Окрім того, відповідач-1 вказує, що під час проведення обшуку, в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, зокрема, ноутбуки, адвокат Грішина Наталія Олександрівна, яка є керівником Адвокатського об`єднання «Андерсон Партнерс», будь-яких заяв про належність зазначеної комп`ютерної техніки позивачу чи іншим юридичним та фізичним особам не повідомляла, до протоколу обшуку від 13.05.2021 таких зауважень не вносила. Водночас, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту перебування у його власності вилучених ноутбуків, які б вказували на право позивача на відшкодування шкоди в межах цього спору.

28.10.2021 до суду надійшов відзив Державної казначейської служби України, в якому остання заперечила проти задоволення позовних вимог, з огляду на те, що відповідач-2 жодних прав та інтересів позивача не порушував, а відтак, відповідно до вимог Конституції України, Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та інших законодавчих актів не несе відповідальності за шкоду, завдану позивачу діями інших суб`єктів. Разом із тим, відповідач-2 зазначив, що позивачем не доведено протиправність дій відповідача-1.

04.11.2021 позивачем подано відповідь на відзиви відповідачів, в якій останній заперечив проти доводів, викладених у відзивах.

11.11.2021 Державне бюро розслідувань подало суду свої заперечення щодо підстав проведення обшуку та вилучення комп`ютерної техніки.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 08.07.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001254 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.05.2021 у справі №757/24092/21-к надано дозвіл слідчим групи слідчих та прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001254 від 08.07.2020 на проведення обшуку в нежитловому приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Спаська 31б, яке відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, належить ПАТ «Трест Київспецбуд», з метою відшукання та вилучення речей і документів, що мають значення для досудового розслідування, містять відомості, які можуть бути використані як докази під час досудового розслідування, а саме: документи щодо фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «Компанія Укртехекспорт», ТОВ «Соліта», ТОВ «ТВМ Холдінг», ПАТ «Укртелеком» (у тому числі, договори з додатками до них, рахунки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, рахунок-фактури, платіжні доручення, акти виконаних робіт тощо), документи щодо фінансово-господарських взаємовідносин з підприємством «TDM Electronics S.A.» (зовнішньоекономічні контракти, додаткові угоди, специфікації, інвойси (рахунки), транспортні документи, сертифікати про походження товару, документи щодо технічних характеристик товару, його опис та фотографії, висновки за результатом дослідження товару, податкові накладні, автотранспортні накладні, рахунки-фактури, договори на придбання, платіжні доручення на оплату тощо), реєстраційні та дозвільні документи ТОВ «Компанія Укртехекспорт», ТОВ «Соліта», ТОВ «ТВМ Холдінг», накази на призначення керівників, головного бухгалтера, їх посадові інструкції, чорнові записи, комп`ютерна техніка, мобільні телефони, інші засоби зв`язку та сім-карти, флеш-накопичувачі інформації, оптичні (магнітні) чи паперові носії інформації, що містять відомості про вчинений злочин, за період з 01.05.2020 по 11.05.2021.

На підставі вказаної ухвали слідчого судді 13.05.2021 старшим слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань проведено обшук за адресо: м. Київ, вул. Спаська, 31б, в ході якого вилучено, зокрема, ноутбук марки «Lenovo» №100-15ІBD серія PF0GX465 та ноутбук марки «HP» №CND6503DL2 чорного кольору, про що складено протокол обшуку від 13.05.2021.

Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора від 01.06.2021 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0001254 від 08.07.2020 та №0000471 від 07.10.2015 об`єднати в одне провадження під №0000471.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань від 10.06.2021 в кримінальному провадженні №0000471 від 07.10.2015 призначено комп`ютерно-технічну експертизу, для проведення якої експертам направлено, зокрема, ноутбуки HP та Lenovo, які поміщено до сейф-пакету ДБР L1001733.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.07.2021 у справі №757/30401/21-к задоволено скаргу Адвокатського об`єднання «Андерсон Партнерс» на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001254 від 08.07.2020; зобов`язано слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань повернути позивачу тимчасово вилучене під час обшуку 13.05.2020 за адресою: м. Київ, вул.. Спаська, 31б, майно, а саме: ноутбук марки «Lenovo» №100-15ІBD серія PF0GX465 та ноутбук марки «HP» №CND6503DL2 чорного кольору.

На виконання вказаної ухвали слідчого судді, зазначене в ній майно (ноутбуки) було повернуто Адвокатському об`єднання «Андерсон Партнерс» 21.09.2021, що підтверджується розпискою Грішиної Н.О., копія якої наявна в матеріалах справи.

Як зазначає позивач, вилучення у нього майна унеможливило здійснення адвокатської діяльності адвокатами Адвокатського об`єднання «Андерсон Партнерс», у зв`язку з чим останнє взяло в оренду два ноутбуки на підставі договору від 14.05.2021 №30/12, укладеного з фізичною особою-підприємцем Лівшиц Вячеславом Олександровичем. За умовами вказаного договору плата за користування предметом оренди становить 1.800,00 грн за календарний місяць. За оренду ноутбуків в період з 14.05.2021 по 31.08.2021 позивач сплатив орендодавцю 6.300,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 07.09.2021 №331.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правові вимоги позивача про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь Адвокатського об`єднання «Андерсон Партнерс» 6.300,00 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої Державним бюро розслідувань.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст. ст. 41, 56 Конституції України, ст. 22, ч. 1 ст. 1166, ст. 1176 ЦК України, ч. 2 ст. 224, ст. 225 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Конституція України (ст. 56) проголошує право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом (ч. 7 ст. 1176 ЦК України).

Загальні підстави відшкодування шкоди завданої органом державної влади та посадовою або службовою особою органу державної влади передбачені нормами статей 1173, 1174 ЦК України. Вказане викладене в правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року у справі N6-440цс16.

Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Такі способи захисту цивільних прав характеризується чітко визначеним суб`єктом - заподіювачем шкоди, якими є відповідні державні органи чи їхні посадові і службові особи. Підставою для подання такого позову є прийняття незаконних рішень, незаконні дії чи бездіяльність зазначених органів, що призвели до заподіяння шкоди особі. Також відповідно до ст. ст. 1173 - 1175 ЦК України така шкода відшкодовується незалежно від вини цих органів (осіб).

У таких справах суд, по-перше, має встановити невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування вимогам закону чи іншим правовим актам; по-друге, суд встановлює, чи порушуються суб`єктивні цивільні права й охоронювані законом інтереси фізичної або юридичної особи цим рішенням, дією чи бездіяльністю. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Статтею 6 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» визначено, що Державне бюро розслідувань відповідно до покладених на нього завдань та у межах своєї компетенції, зокрема, здійснює оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його підслідності, на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, предметом доказування у даній справі є неправомірні дії/бездіяльність Державного бюро розслідувань під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001254, факт нанесення такими неправомірними діями відповідача-1 матеріальної шкоди позивачу в розмірі 6.300,00 грн та наявність причинно-наслідкового зв`язку між нанесеною шкодою та діями відповідача-1, оскільки підставами відповідальності за шкоду, заподіяну незаконними діями органів дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури та суду, є шкода, незаконні дії, причинний зв`язок між незаконними діями та шкодою.

Питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, що не регулюються нормами КПК України, а господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що неправомірні дії/бездіяльність Державного бюро розслідувань полягали в незаконному вилученні майна (ноутбуків) в Адвокатського об`єднання «Андерсон Партнерс» в ході проведення обшуку 13.05.2021, незаконному утриманні та неповерненні вказаного майна позивачу. Як зазначає позивач, вилучення майна відбулось всупереч ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.05.2021, а також всупереч вимогам ч. 2 ст. 168 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про: строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали; прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук; положення закону, на підставі якого постановляється ухвала; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

За приписами ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.05.2021 у справі №757/24092/21-к надано дозвіл на проведення обшуку в нежитловому приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Спаська 31б, з метою відшукання та вилучення речей і документів, що мають значення для досудового розслідування, містять відомості, які можуть бути використані як докази під час досудового розслідування, зокрема комп`ютерної техніки.

Зі змісту протоколу обшуку від 13.05.2021 вбачається, що ноутбук марки «Lenovo» №100-15ІBD серія PF0GX465 та ноутбук марки «HP» №CND6503DL2 чорного кольору було вилучено під час обшуку за адресою м. Київ, вул. Спаська 31б, який було проведено старшим слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань під час розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2020 під №0001254, на підставі зазначеної вище ухвали слідчого судді.

Згідно з ч. 1 та 8 ст. 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. Особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку.

Відповідно до протоколу обшуку від 13.05.2021 вказана слідча дія проводилась за участю адвоката Грішиної Н.О., яка відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником Адвокатського об`єднання «Андерсон Партнерс». Однак будь-яких заяв щодо належності вилученої комп`ютерної техніки позивачу або іншим юридичним чи фізичним особам до протоколу обшуку не внесено.

Враховуючи викладене, судом не приймаються доводи позивача, про те, що майно 13.05.2021 було вилучено за відсутності правових підстав.

Порядок оскарження рішення, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування, слідчого чи прокурора під час досудового розслідування визначено приписами глави 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України визначено право заявника, потерпілого, підозрюваного подавати скаргу на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відповідної заяви чи повідомлення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій у визначений цим кодексом строк.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора подаються впродовж десяти днів після їх ухвалення чи вчинення, що передбачено частиною 1 статті 304 Кримінального процесуального кодексу України. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлено постановою, строк подання скарги починається з дня отримання її копії.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора в процесі досудового розслідування виноситься ухвала згідно з правилами статті 307 Кримінального процесуального кодексу України. Така ухвала слідчого судді може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову в задоволенні скарги.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.07.2021 у справі №757/30401/21-к зобов`язано слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань повернути позивачу тимчасово вилучене під час обшуку 13.05.2021 майно, а саме: ноутбук марки «Lenovo» №100-15ІBD серія PF0GX465 та ноутбук марки «HP» №CND6503DL2 чорного кольору. Як встановлено судом, вказане майно повернуто позивачу 21.09.2021.

Отже, позивачем не доведено, що йому було завдано шкоду неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача-1. При цьому причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, позивачем не доведено наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, за відсутності яких цивільно-правова відповідальність не настає.

За вказаного в сукупності суд дійшов висновку про недоведеність, необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки на підставі приписів п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, витрати по сплаті судового збору відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко