ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2021 р. Справа№ 910/12876/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Реуцькій Т.О.

За участю представників:

від позивача: Метенко Т.І. (довіреність б/н від 01.06.2021);

від відповідача: Бабій В.В. (ордер серія КС №711552 від 16.10.2020),

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння»

на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2020

у справі №910/12876/19 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Інновер Україна»

про стягнення 4 346 226,28 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Позов заявлено про стягнення з відповідача 4 346 226,28 грн., у тому числі: 2 193 860,43 грн. авансового платежу, 548 118,01 грн. пені, 534 749,28 грн. 10% штрафу за порушення строків надання послуг на строк понад 10 днів, 1 069 498,56 грн. 20% штрафу за порушення строків надання послуг на строк понад 30 днів.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.01.2020, повний текст якого складений та підписаний 27.02.2020, у справі №910/12876/19 позовні вимоги задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 548 118,01 грн. пені, 534 749,28 грн. 10% штрафу, 1 069 498,56 грн. 20% штрафу та 32 385,49 грн. судового збору, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

04.02.2020 до господарського суду міста Києва від товариства з обмеженою відповідальністю «Інновер Україна» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/12876/19 (щодо розподілу судових витрат) в якій заявник просив ухвалити додаткове рішення у справі №910/12876/19 та стягнути з позивача 84 198,33 грн. судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 18.02.2020, повний текст якого підписано 05.03.2020, у справі №910/12876/19 заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Інновер Україна» про стягнення витрат на правову допомогу задоволено частково, до стягнення з приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інновер Україна» присуджено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 83 321,47 грн., в іншій частині заяви відмовлено.

Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції встановив, що відповідач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи № 910/12876/19, і розмір таких витрат, за виключенням 876,86 грн. (вартість подання процесуальних документів у справі), є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а відтак, стягненню з позивача на користь відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру позовних вимог у задоволенні яких було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 29.01.2020, товариство з обмеженою відповідальністю «Інновер Україна» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2020 справу №910/12876/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Козир Т.П., судді Коробенко Г.П., Кравчук Г.А.

Крім того, не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, 25.03.2020 приватне акціонерне товариство «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати додаткове рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2021 у справі №910/12876/19, а заяву відповідача про розподіл судових витрат залишити без задоволення.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оспорюване додаткове рішення є незаконними, необґрунтованим, та таким, що прийнято без належного дослідження усіх доказів та матеріалів справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтування вказаної позиції позивач послався на те, що:

- судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення не враховано той факт, що основним рішенням суду у цій справі встановлено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за спірним договором щодо належного та своєчасного надання послуг;

- приймаючи додаткове рішення судом першої інстанції взагалі не враховано обґрунтування та позицію основного рішення в силу відсутності його повного тексту (повний текст рішення від 29.01.2020 складено та підписано 27.02.2020, в той час як додаткове рішення ухвалено 18.02.2021 - примітка суду);

- судом першої інстанції не було враховано й те, що відповідач заперечував проти позовних вимог, які частково судом першої інстанції визнані законними та обґрунтованими, що свідчить про неналежну поведінку відповідача, зокрема, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, що передбачено п. 3 та п. 4 ч. 5 ст. 129 ГПК України, а отже, вказані обставини повинні були об`єктивно враховані судом при розгляді заяви відповідача;

- суд першої інстанції, всупереч положенням ч. 8 ст. 129 ГПК України, не врахував факт недостатності поданих доказів розрахунку судових витрат на правничу допомогу та необґрунтованості та нелогічності обрахування строків витрачених годин на надання такої правничої допомоги. Так, у заяві відповідач зазначає, що ним було сплачено послуги з правничої допомоги за ставкою 115 доларів США/год., що відповідає ставці провідного адвоката адвокатського об`єднання «Моріс Груп», проте до матеріалів справи не додано доказів того, що представник (адвокат Бабій В.В.) є саме провідним адвокатом у вказаному адвокатському об`єднанні;

- сумнівним є обґрунтованість розрахунку витраченого годино-часу так як першим пунктом визначено аналіз судової практики (4 години), проте як адвокат, не вивчивши матеріали справи, вже аналізує судову практику. До того ж в матеріалах справи відсутні будь-які посилання на судову практику;

- некоректним є розмежування останніх трьох позицій послуг (подання процесуальних документів, підготовка до судових засідань та представництво інтересів в суді), оскільки такі послуги є фактично вчиненням однієї узагальнюючої послуги - представництво інтересів в суді;

- судом першої інстанції не взято до уваги аргументи позивача та не надано належної оцінки та встановлення належних доказів щодо обґрунтування відповідача про таку послуг як «підготовка до судових засідань» на яку визначено 5 годин, дана послуга належним чином не доведена і не містить будь-яких обґрунтувань в чому саме вона полягає;

- позивач не отримував зазначеного у заяві окремого документа - заяви відповідача від 10.12.2019, заявленої в порядку абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України, що свідчить про те, що судом першої інстанції не враховано вимог ст.ст. 169, 170 ГПК України, що всі документи (заяви, клопотання та докази), які сторона подає до суду, вона повинна одночасно надіслати іншій стороні у справі;

- судом не досліджено встановлення відповідачем часу на підготовку додаткових пояснень від 22.01.2020, а саме 4 години. Жодних обґрунтованих доказів, які підтверджують факт надання таких послуг в такий проміжок часу відповідачем не надано;

- наданий відповідачем розрахунок витрат на правничу допомогу в цілому не відповідає положенням укладеного відповідачем з адвокатським об`єднанням «Моріс Груп» договору про правничу допомогу, так які наданий відповідачем протокол наданих послуг, в порушення умов зазначеного договору, не містить належної, чіткої та вичерпної інформації щодо, зокрема, детального переліку та змісту послуг, кількісного та посадового окладу виконавців, розміру тарифної ставки для виконавців, у тому числі у гривневому еквіваленті, а також не містить періоду надання послуг, так як у протоколі зазначена тільки дата початку надання послуг і дата, на яку складено такий протокол;

- за змістом положень ст. 244 ГПК України додаткове рішення ухвалюється в тому ж саме складі, що й судове рішення, проте у цій справі додаткове рішення було ухвалено у іншому складі суду, ніж основне рішення.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 15.05.2020 справу №910/12876/19 передано на розгляд раніше визначеному складу суду: головуючий суддя Козир Т.П., судді Коробенко Г.П., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 відкрито апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 02.06.2020 о 14 год. 20 хв.

27.05.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач, з посиланням на те, що:

- відповідно до положень п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, згідно з яким інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, для розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову, що і відбулось при вирішення спору сторін у цьому випадку, значення має лише резолютивна частині судового рішення, а тому відсутність повного тексту основного судового рішення станом на дату винесення додаткового рішення не впливає на законність останнього;

- за змістом положень чинного законодавства не можуть бути підставою для повної відмови у задоволенні заяви відповідача про стягнення з позивача судових витрат на правову допомогу часткове задоволення позовних вимог, оскільки у такому випадку відповідні судові витрати стягується пропорційно тому розміру позовних вимог у задоволенні якого судом було відмовлено;

- разом з заявою про ухвалення додаткового рішення від 03.02.2020 відповідачем надано акт надання послуг від 31.01.2020 та протокол наданих послуг АО «Морис Груп» зі змісту яких слідує, що правова допомога надавалась саме провідним адвокатом Бабієм В.В. Крім того, позивачем не зазначено, яким саме чином в контексті ст. 129 ГПК України дана обставини нівелює факт надання відповідачу правової допомоги;

- зазначення правової допомоги у формі аналізу судової практики в списку наданої правової допомоги на першому місці, перед всіма іншими пунктами правової допомоги, жодного змістовного значення не несе та не свідчить про те, що вказана допомога була надана перед іншими видами правової допомоги, зокрема, перед аналізом первинних та процесуальних документів. При цьому відсутність посилань відповідача на судову практику свідчить про відсутність такої практики, проте не може вважатися доказом того, що адвокатом не було витрачено час для її пошуку;

- незрозумілим є те, в чому саме полягає некоректність розмежування останніх трьох позицій послуг (подання процесуальних документів, підготовка до судових засідань та представництво інтересів в суді). При цьому, в процесі надання правової допомоги було підготовлено 5 процесуальних документів та забезпечено представництво інтересів відповідача в 4 судових засіданнях, 2 з яких були розглядом справи по суті, і саме з огляду на вказане було окремо виділено: фізичне подання процесуальних документів до суду (у задоволенні цих витрат судом відмовлено), фізична участь в судових засіданнях та підготовка до судових засідань, яка полягає у узагальненні та систематизації всієї інформації, яка міститься у матеріалах справи з метою її лаконічного викладення у судових засіданнях, що, враховуючи об`єм цієї справи, об`єктивно зайняло 5 годин. В той час як час, витрачений на фізичне прибуття до приміщення суду не включався до часу, витраченого на правову допомогу;

- відповідач на направляв позивачу заяву від 10.12.2019 так як вказана заява є заявою з процесуальних питань, проте її оригінал міститься у матеріалах справи;

- текстовий об`єм додаткових пояснень від 22.01.2020 складає 1 аркуш, проте вказане пояснення надавались на прохання суду з метою розрахунку вартості робіт для розрахунку якої необхідно було проаналізувати значних обсяг документів (8 актів наданих послуг та додаток 1 до спірного договору) що і зайняло 4 години;

- аналіз долученого до заяви відповідача протоколу наданих послуг свідчить про те, що вся необхідна в ньому інформація присутня. Слід зазначити і про те, що вказаний протокол є внутрішнім документом у правовідносинах відповідача з адвокатським об`єднанням, в той час як визначальним для стягнення витрат на правову допомогу є факт надання такої допомоги підтверджений актом надання послуг від 31.01.2020;

- за змістом положень ГПК України додаткове рішення має бути ухвалено протягом 10 днів з дня надходження відповідної заяви, а відтак, з огляду на те, що відповідна заява надійшла до суду першої інстанції 04.02.2020 а суддя Селівон А.М., який ухвалював основне рішення у цій справі на той час перебував у відпустці, був здійснений повторний автоматизований розподіл справи за результатами якого для розгляду справи обрано суддю Удалову О.Г.;

просить додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020, повний текст якої складений 29.09.2020, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інновер Україна» залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у справі №910/12876/19 без змін.

З огляду на звернення товариства з обмеженою відповідальністю «Інновер Україна» з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 та рішення господарського суду міста Києва від 29.01.2020 у цій справі, справу №910/12876/19 скеровано до Верховного Суду.

За таких обставин, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 апеляційне провадження у справі з розгляду апеляційної скарги приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2020 зупинено до повернення матеріалів справи з Верховного Суду.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 та рішення господарського суду міста Києва від 29.01.2020 у справі №910/12876/19 скасовано в частині задоволених позовних вимог та прийнято в цій частині нове рішення яким до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 120 318,59 грн. пеня та 534 749,28 грн. - 20 % штрафу, у решті позовних вимог щодо стягнення пені та штрафу відмовити, в іншій частині рішення та постанову залишено без змін.

Листом від 06.10.2021 матеріали справи витребувані з господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо поновлення провадження у справі.

20.10.2021 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 поновлено провадження у справі та задоволено заяву про самовідвід суддів Козир Т.П, Коробенка Г.П., Чорногуза М.Г.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2021 справу №910/12876/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Руденко М.А., суддів Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду справу призначено до розгляду на 23.11.2021 о 10 год. 30 хв.

15.11.2021 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення щодо апеляційного провадження відносно додаткового рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/12876/19 в яких відповідач просить скасувати додаткове рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/12876/19 в частині відмови у стягнення 57 593,16 грн. витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача 57 593,16 грн. судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

19.11.2021 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі № 910/12876/19 в яких позивач, з посиланням на ті ж самі обставини, що й у апеляційній скарзі, просить скасувати додаткове рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2021 у справі № 910/12876/19 та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правову допомогу в суді першої інстанції відмовити повністю.

У судовому засідання 23.11.2021 представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а додаткове рішення залишити без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

У вересні 2019 позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 4 346 226,28 грн., у тому числі: 2 193 860,43 грн. авансового платежу, 548 118,01 грн. пені, 534 749,28 грн. 10% штрафу за порушення строків надання послуг на строк понад 10 днів, 1 069 498,56 грн. 20% штрафу за порушення строків надання послуг на строк понад 30 днів.

У відзиві на позов, який надійшов до суду першої інстанції 30.10.2019, відповідач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та очікує понести в зв`язку з розглядом справи, згідно з яким витрати на професійну правничу допомогу становлять 428 400,00 грн. (а.с. 87-157 т. 1)

10.12.2019 до господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява (а.с. 193 т. 1) (в порядку абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України) в якій відповідач, з посиланням на положення ч. 8 ст. 129 та ч. 1 ст. 221 ГПК України зазначає про те, що, оскільки на даний час розгляд справи №910/12876/19 не завершений, з огляду на що відповідач не може остаточно визначити розмір судових витрат у справі №910/12876/19, відповідні докази понесення судових витрат будуть ним надані до господарського суду міста Києва протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі №910/12876/19.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.01.2020, повний текст якого складений та підписаний 27.02.2020 (а.с. 224-244 т. 1), у справі №910/12876/19 позовні вимоги задоволено частково, до стягнення з відповідач на користь позивача присуджено 548 118,01 грн. пені, 534 749,28 грн. 10% штрафу, 1 069 498,56 грн. 20% штрафу та 32 385,49 грн. судового збору, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

04.02.2020 до господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/12876/19 (а.с. 4-7 т. 2) (щодо розподілу судових витрат), в якій заявник зазначив про те, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи суді першої інстанції склала 166 795,42 грн., а відтак, з огляду на те, що судом відмолено у стягнення 50,48% від загальної суми позовних вимог, просив ухвалити додаткове рішення у справі №910/12876/19, яким стягнути 84 198,33 грн. судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 18.02.2020, повний текст якого підписано 05.03.2020, (а.с. 42-47 т. 2) у справі №910/12876/19 заяву товариства відповідача про стягнення витрат на правову допомогу задоволено частково, до стягнення з позивача на користь відповідача присуджено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 83 321,47 грн. в іншій частині заяви відмовлено.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (п. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Водночас за приписами ч. 2 ст. 124 ГПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якою відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, а докази понесення таких витрат - до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву

З матеріалів справи слідує, що у відзиві на позов відповідач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, у поданій до закінчення судових дебатів у справі заяві повідомив суд про те, що докази понесення таких витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, а відповідні докази подані протягом п`яти днів після ухвалення судом першої інстанції рішення у ці справі.

Отже, матеріалами справи підтверджується дотримання відповідачем як строків подання попереднього (орієнтовного) розрахунок суми судових витрат, так і строків для подання доказів понесення таких витрат.

Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження факту понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу ним до матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії:

- договору про надання правової допомоги №031/19-МГ від 27.09.2019 укладеного між відповідачем як клієнтом та адвокатським об`єднанням «Моріс Груп» (а.с. 144-149 т. 1);

- протоколу наданих послуг адвокатського об`єднання «Моріс Груп» за період з 11.10.2019 по 31.01.2020 за договором про надання правової допомоги №031/19-МГ від 27.09.2019, замовлення про надання правової допомоги №2 від 11.10.2019, в якому викладено перелік наданих послуг провідним адвокатом Бабій В.В., всього на суму 166 795,42 грн. за витрачених 48 год. 15 хв. (а.с. 7 т. 2);

- акту надання послуг №3 від 31.01.2020 на суму 166 795,42 грн. (а.с. 8 т. 2);

- рахунку на оплату №14 від 31.01.2020 на суму 166 795,42 грн. (а.с. 9 т. 2);

- платіжного доручення №103 від 01.02.2020 на суму 166 795,42 грн.(а.с. 11 т. 2);

- банківської виписки з рахунку адвокатського об`єднання «Моріс Груп» про зарахування коштів (а.с. 12 т. 2);

Зі змісту укладеного між відповідачем як клієнтом та адвокатським об`єднанням «Моріс груп» як адвокатським об`єднанням договору про надання правової допомоги №031/19-МГ від 27.09.2019 (далі Договір) слідує, що:

- в порядку та на умовах, визначених даним договором, адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язується належним чином прийняти її та оплатити (п. 1.1);

- детальний перелік правових послуг, що входять в правову допомогу і надаються клієнту, їх зміст, бажаний результат, кількісний та посадовий оклад виконавців, прогнозована кількість годин надання правової допомоги, їх вартість та порядку оплати визначаються погодженими сторонами замовленнями на надання правової допомоги, які з моменту підписання їх сторонами або їх уповноваженими представниками стають невід`ємною частиною даного договору (п. 1.2);

- обсяг правової допомоги, яку замовляє клієнт, погоджується сторонами шляхом підписання замовлення (п. 2.1);

- загальна вартість Договору визначається як сума вартості правової допомоги, наданої відповідно до погоджених сторонами замовлень та підтверджується актами наданих послуг, підписаних сторонами протягом строку дії Договору (п. 4.1);

- вартість правової допомоги адвокатського об`єднання визначається виходячи із погодинної тарифної ставки працівників адвокатського об`єднання, наведеної у Додатку № 1 до цього договору на основі фактично витраченого часу на надання правової допомоги клієнту, що підтверджується протоколом наданих послуг. Протокол наданих послуг обов`язково повинен містити наступну інформацію: найменування клієнта, реквізити Договору та замовлення, завдання клієнта, період надання послуг, їх детальний перелік та зміст, кількісний, та посадовий склад виконавців, кількість часу, витраченого кожним з виконавців на надання послуг, виражену погодинно, розмір тарифної ставки виконавців, її гривневий еквівалент, загальну кількість годин надання послуг та загальну вартість послуг. Перерахунок розміру тарифних ставок в гривню здійснюється по комерційному курсу продажу іноземної валюти, встановленому АТ КБ «Приватбанк» на дату формування відповідного надання послуг згідно з Протоколом надання послуг та опублікованому на офіційному сайті в мережі Інтернет (https://privatbank.ua/) (п. 4.2.1);

- вартість правової допомоги адвокатського об`єднання визначається в порядку, визначеному п. 4.2.1 даного договору в межах погодженої сторонами граничної вартості виконання замовлення, яка не може бути перевищена, без додаткового узгодження сторонами, шляхом підписання додаткової угоди до договору щодо внесення змін до відповідного замовлення (п. 4.2.2);

- порядок розрахунків визначається сторонами у відповідних замовленнях на надання правової допомоги (п. 4.4);

- приймання-передача наданої правової допомоги здійснюється шляхом підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі наданих послуг (п. 5.1).

Вартість погодинних тарифних ставок працівників адвокатського об`єднання погоджена сторонами у Додатку №1 до Договору (а.с. 150 т. 1) згідно з яким погодинна тарифна ставка становить: керівник практики, партнер - 220 дол. США, радник - 175 дол. США, старший адвокат - 135 дол. США, старший юрист - 125 дол. США, провідний адвокат - 115 дол. США, провідний юрист - 105 дол. США, адвокат - 95 дол. США, юрист - 85 дол. США, помічник адвоката - 75 дол. США, молодший юрист - 65 дол. США.

Сторонами підписано Додаток №3 до Договору Замовлення на надання правової допомоги № 2 від 11.10.2019 (а.с. 151 т. 1) у якому погоджено:

- зміст правової допомоги, що надається - надання правової допомоги шляхом представництва інтересів клієнта у господарському суді міста Києва, Північному апеляційному господарському суді та Верховному Суді по справі №910/12876/19 (п. 1);

- бажаний результат - забезпечення надання правової допомоги шляхом представництва інтересів у господарському суді міста Києва, Північному апеляційному господарському суді та Верховному Суді по справі №910/12876/19 (п. 2);

- кількісний та посадовий склад виконавців - визначається адвокатським об`єднанням самостійно ( п. 3);

- вартість надання правової допомоги та порядок розрахунків - вартість послуг визначається на підставі кількості часу, витраченого працівниками адвокатського об`єднання на надання правової допомоги та розміру погодинної тарифної ставки відповідного працівника, зазначеної в Додатку 1 до Договору, але не більше суми, визначеної за кожен з наступних етапів окремо: еквіваленту 7 000,00 доларів США, який визначається в порядку, визначеному сторонами у п. 4.2.2. Договору - за представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції; еквіваленту 5 000 доларів США, який визначається в порядку, визначеному сторонами у підпункті 4.2.2 Договору, за представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції; еквіваленту 5 000 доларів США, який визначається в порядку, визначеному сторонами у підпункті 4.2.2 Договору, за представництво інтересів клієнта у суді касаційної інстанції;

- порядок розрахунків - оплата за правову допомогу здійснюється у національній валюті України виключно у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання, що вказаний у реквізитах Договору впродовж трьох робочих днів з моменту виставлення рахунку на оплату (п. 1.2).

Відповідачем до матеріалів справи долучено складений адвокатським об`єднанням на виконання Замовлення №2 до Договору Протокол наданих послуг (а.с.7 т.2) зі змісту якого слідує, що адвокатським об`єднанням (провідним адвокатом Бабій В.В.) у період з 11.10.2019 по 31.01.2020 надані наступні послуги:

- аналіз судової практики - витрачено 4 години;

- аналіз первинних документів у справі №910/12876/19 - витрачено 1 год. 15 хв.;

- аналіз позовної заяви у справі №910/12876/19 - витрачено 2 год.;

- підготовка відзиву - витрачено 18 год.;

- аналіз відповіді на відзив - витрачено 45 хв.;

- підготовка заперечень від 26.11.2019 проти відповіді на відзив - витрачено 7 год.;

- підготовка заяви від 10.12.2019 в порядку абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України - витрачено 15 хв.;

- аналіз відповіді на заперечення відповідача - витрачено 30 хв.;

- підготовка додаткових пояснень від 10.12.2019 - витрачено 2 год. 45 хв.;

- підготовка додаткових пояснень від 22.01.2019 - витрачено 4 год.;

- подання процесуальних документів по справі до господарського суду міста Києва - витрачено 0,5 год.;

- підготовка до судових засідань - витрачено 5 год.;

- представництво інтересів відповідача в судових засіданнях господарського суду міста Києва - витрачено 2 год. 25 хв.;

Всього витрачено 48 год. 15 хв. Загальна вартість послуг становить 5 548,75 доларів США. Еквівалент у гривні на курсом АТ КБ «Приватбанк» станом на 31.01.2020 138 996,18 грн. ПДВ 27 799,24 грн. До оплати (разом з ПДВ) 166 795,42 грн.

Отже, адвокатським об`єднанням для надання правової допомоги відповідачу загалом витрачено 48 год. 15 хв. часу, а загальна вартість вказаних послуг становить 166 795,42 грн.

31.01.2020 відповідачем та адвокатським об`єднанням підписано Акт надання послуг №3 (а.с. 8 т.2), яким сторони підтвердили факт надання послуг на суму 166 795,42 грн. та відсутність претензій по об`єму, якості та строкам надання послуг.

Відповідач надані йому послуги за виставленим рахунком №14 від 31.01.2020 оплатив у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №103 від 01.02.2020 на суму 166 795,42 грн. (а.с.11 т.2 )

Отже, матеріалами справи підтверджується факт надання відповідачу адвокатським об`єднанням «Моріс груп» послуг.

Щодо обставин, пов`язаних з визначенням розміру витрат на правничу допомогу при розгляді справи судом першої інстанції, слід зазначити таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції до переліку наданих послуг адвокатським об`єднанням включено вартість подання процесуальних документів до господарського суду міста Києва, витрачено на цю дію 0,5 год. часу, що за тарифом адвоката, визначеним у Додатку № 1 до договору становить 115 доларів США за 1 годину наданих послуг * 0,5 = 57,50 доларів США, проте вказані послуги не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені ст.ст. 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі №9901/264/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

07.02.2020 до господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення (щодо розподілу судових витрат) (а.с. 23-28 т. 2) в якій позивач просив відмовити повністю у задоволенні заяви відповідача від 03.02.2020 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, витрати на правничу допомогу відповідача покласти на відповідача.

У обґрунтуванні своїх заперечень щодо розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу позивач послався на те, що:

1. представником відповідача, всупереч належним, обґрунтованим доводам позивача, доказам, які містяться у матеріалах справи безпідставно надавались твердження про відсутність будь-яких порушень зі сторони відповідача взятих на себе за договором №IWK17028NIT від 09.11.2017 зобов`язань, адже встановленим є факт порушення умов та строків надання послуг за вказаним договором;

2. відповідач заперечував проти позовних вимог, що свідчить про неналежну поведінку відповідача, зокрема, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, що передбачено п. 3 та п. 4 ч. 5 ст. 129 ГПК України, а отже, вказані обставини повинні бути об`єктивно враховані судом при розгляді заяви відповідача;

3. суд першої інстанції повинен врахувати факт недостатності поданих доказів розрахунку судових витрат на правничу допомогу та необґрунтованості та нелогічності обрахування строків витрачених годин на надання такої правничої допомоги. Так, у заяві відповідач зазначає, що ним було сплачено послуги з правничої допомоги за ставкою 115 доларів США/год., що відповідає ставці провідного адвоката адвокатського об`єднання «Моріс Груп», проте до матеріалів справи не додано доказів того, що представник (адвокат Бабій В.В.) є саме провідним адвокатом у вказаному адвокатському об`єднанні;

4. сумнівним є обґрунтованість розрахунку витраченого годино-часу, так як першим пунктом визначено аналіз судової практики (4 години), проте як адвокат не вивчивши матеріали справи вже аналізує судову практику. До того ж в матеріалах справи відсутні будь-які посилання на судову практику;

5. некоректним є розмежування останніх трьох позицій послуг (подання процесуальних документів, підготовка до судових засідань та представництво інтересів в суді) оскільки такі послуги є фактично вчиненням однієї узагальнюючої послуги - представництво інтересів в суді;

6. розрахунок відповідача в частині встановлення часу на підготовку додаткових пояснень від 22.01.2020, а саме 4 години є безпідставним так як дані пояснення не містять якоїсь додаткової інформації, обґрунтувань чи доводів, які б свідчить про необхідність їх підготовки, вказані доповнення складаються з двох сторінок, а в них фактично міститися інформація, яка є встановленою, безсумнівною в частині переліку завдань і їх вартості, а відтак підготовка такої інформації об`єктивно не потребує витрат 4 годин часу;

7. послуга «підготовка до судових засідань» на яку визначено 5 годин належним чином не доведена і не містить будь-яких обґрунтувань в чому саме вона полягає так як підготовка кожного процесуального документу і вивчення отриманих від позивачем документів визначені окремими послугами і містять свій власний розрахунок;

8. позивач не отримував зазначеного у заяві окремого документа - заяви відповідача від 10.12.2019, заявленої в порядку абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України, що свідчить про те, що судом першої інстанції не враховано вимог ст.ст. 169, 170 ГПК України, що всі документи (заяви, клопотання та докази), які сторона подає до суду, вона повинна одночасно надіслати іншій стороні у справі;

9. наданий відповідачем розрахунок витрат на правничу допомогу в цілому не відповідає положенням укладеного відповідачем з адвокатським об`єднанням «Моріс Груп» Договору так як протокол наданих послуг, в порушення умов зазначеного Договору, не містить належної, чіткої та вичерпної інформації щодо, зокрема, детального переліку та змісту послуг, кількісного та посадового окладу виконавців, розміру тарифної ставки для виконавців, у тому числі у гривневому еквіваленті, а також не містить періоду надання послуг, оскільки у протоколі зазначена тільки дата початку надання послуг і дата, на яку складено такий протокол;

10. заява відповідача не підлягає задоволенню з огляду на положення ч. 9 ст. 129 ГПК України оскільки основним рішенням суду у цій справі встановлено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором № IWK17028NIT від 09.11.2017 щодо належного та своєчасного надання послуг.

У апеляційній скарзі позивач фактично продублював доводи вказаних письмових заперечень на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення (щодо розподілу судових витрат) додатково пославшись на те, що:

- приймаючи додаткове рішення судом першої інстанції взагалі не враховано обґрунтування та позицію основного рішення в силу відсутності його повного тексту (повний текст рішення від 29.01.2020 складено та підписано 27.02.2020, в той час як додаткове рішення ухвалено 18.02.2021 - примітка суду);

- за змістом положень ст. 244 ГПК України додаткове рішення ухвалюється в тому ж саме складі, що й судове рішення, проте у цій справі додаткове рішення було ухвалено у іншому складі суду, ніж основне рішення.

Щодо заперечень позивача в частині відсутності підстав для покладення на нього витрат відповідача на правову допомогу з огляду на часткове задоволення позовних вимог (п.п. 1, 3, 10 заперечень), колегія суддів зазначає про те, що за змістом положень ГПК України часткове задоволення позовних вимог (тобто фактичне встановлення порушення відповідачем прав позивача) не може бути підставою для повної відмови у задоволенні заяви відповідача про стягнення з позивача судових витрат на правову допомогу, оскільки у такому випадку відповідні судові витрати як позивача так і відповідача покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому колегія суддів зауважує позивачу на тому, що:

- за змістом положень чинного законодавства сам по собі факт заперечення проти позовних вимог не може вважатися зловживанням відповідачем процесуальними правами;

- з огляду на частку задоволених у цій справі позовних вимог з заявлених, а саме 15,7% проти 84,93 % неможливо стверджувати, що спір у цій справі виник саме внаслідок неправомірних дій відповідача;

- у випадку звернення позивача до суду лише з тими позовними вимогами, які судами у цій справі визнані законними та обґрунтованими, витрати відповідача на правову допомогу були б покладені на останнього;

- збільшення обсягів отриманої відповідачем у цій справі правової допомоги та, відповідно, її вартості, було наслідком звернення позивача до суду з позовними вимогами у задоволенні яких було відмовлено.

Щодо заперечень відповідача в частині ненадання доказів того, що адвокат Бабій В.В.) є провідним адвокатом у адвокатському об`єднанні «Моріс Груп»,колегія суддів (п. 3 заперечень) колегія суддів зазначає про те, що за умовами Договору (п. 4.2.1) відомості про кількісний та посадовий склад виконавців повинен містити Протокол наданих послуг, у наданому відповідачем протоколі сторонами погоджено, що правова допомога надавалась саме провідним адвокатом Бабієм В.В. Крім того, як вірно вказаного відповідачем, позивачем не зазначено, яким саме чином в контексті ст. 129 ГПК України дана обставини нівелює факт надання відповідачу правової допомоги;

Факт не направлення відповідачем позивачу заяви від 10.12.2019, заявленої в порядку абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України (п. 8 заперечень) відповідачем не заперечується, проте вказана обставини, відповідно до положень ГПК України, не може бути підставою для відмови у заяві про стягнення судових витрат.

Щодо заперечень позивача проти змісту протоколу наданих послуг (п. 9 заперечень) колегія суддів зазначає про те, що аналіз вказаного протоколу свідчить про те, що, по-перше, вся визначена умовами Договору інформація у вказаному протоколі наявна, а по-друге, вказаний протокол є внутрішнім документом у правовідносинах відповідача з адвокатським об`єднанням, в той час як визначальним для стягнення витрат на правову допомогу є факт надання послуг, який підтверджений актом надання послуг від 31.01.2020.

Щодо п. 4 заперечень відповідача, згідно з якими сумнівним є обґрунтованість розрахунку витраченого годино-часу так як першим пунктом визначено аналіз судової практики (4 години), проте як адвокат не вивчивши матеріали справи вже аналізує судову практику, колегія суддів зазначає про те, що зазначення правової допомоги у формі аналізу судової практики в списку наданої правової допомоги на першому місці, перед всіма іншими пунктами правової допомоги, не свідчить про те, що вказана допомога була надана перед іншими видами правової допомоги, зокрема, перед аналізом первинних та процесуальних документів, а відсутність посилань відповідача на судову практику свідчить лише про відсутність такої практики, проте не може вважатися беззаперечним доказом того, що адвокатом не було витрачено час для її пошуку.

Заперечення позивача в частині некоректності розмежування таких позицій послуг, як подання процесуальних документів, підготовка до судових засідань та представництво інтересів в суді, безпідставності розрахунку відповідача в частині встановлення 4 годин часу на підготовку додаткових пояснень від 22.01.2020 та недоведеності надання такої послуги як підготовка до судових засідань, на яку загалом визначено 5 годин (п.п. 5, 6, 7 заперечень), колегією суддів до уваги не приймаються так як позивачем належними та допустимими доказами не доведено як відсутності необхідності у отримання відповідачем таких послуг, так і неспівмірності таких послуг із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та значенням справи для сторони.

Щодо додатково наведених у апеляційній скарзі заперечень колегія суддів зазначає про таке.

За змістом положень ГПК України відсутність повного тексту судового рішення не є підставою для відмови у задоволенні заяви учасника судового процесу про ухвалення додаткового рішення.

Щодо посилань на та, що за змістом положень ст. 244 ГПК України додаткове рішення ухвалюється в тому ж саме складі, що й судове рішення, проте у цій справі додаткове рішення було ухвалено у іншому складі суду, ніж основне рішення слід зазначити про таке.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

З матеріалів справи слідує, що рішення у цій справі було ухвалено суддею Селівон А.М., а додаткове рішення суддею Удаловою О.Г.

За приписами ч. 1 ст. 32 ГПК України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №3:

- розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ (п. 2.3.1);

- визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом: автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи; пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ; розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді; визначення складу суду з метою заміни судді (суддів); повторного автоматизованого розподілу судових справ. Збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням (п. 2.3.2);

- не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли, серед іншого, у період відпустки судді (п. 2.3.3).

Зі Звіту про автоматизований розподіл, розміщеного на офіційному сайті Судової влади України (https://court.gov.ua/log_documents/787449/5011/), слідує, що згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи №910/12876/19 між суддями господарського суду міста Києва (дата та час початку автоматизованого розподілу: 04.02.2020 15:37:11) під час вибору доповідача з переліку суддів суду з метою автоматизованого розподілу судової справи №910/12876/19 з авторозподілу виключено зокрема суддю Селівона А.М., як такого, що перебуває у відпустці.

Вказаним спростовуються посилання апелянта на прийняття оскаржуваного додаткового рішення у неповноважному складі суду.

Враховуючи досліджені судом обставини, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката у суді першої інстанції, за виключенням витрат на подання процесуальних документів до господарського суду міста Києва вартістю 876,86 грн., є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Інших підстав для скасування додаткового рішення у апеляційній скарзі не наведено.

Щодо поданих відповідачем 15.11.2021 до суду апеляційної інстанції додаткових пояснення щодо апеляційного провадження відносно додаткового рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/12876/19 колегія суддів зазначає таке.

У резолютивній частині вказаних пояснень відповідач просить скасувати додаткове рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/12876/19 в частині відмови у стягнення 57 593,16 грн. витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача 57 593,16 грн. судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Водночас колегія суддів зауважує відповідачу на тому, що предметом розгляду у цьому судовому провадженні є апеляційна скарга, яка була подана позивачем, в той час як відповідач, наданим йому правом на оскарження додаткового рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/12876/19, не скористався.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, за змістом положень ч. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Колегія суддів зазначає про те, що при розгляді апеляційної скарги позивача на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/12876/19 не встановлено як неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, так і порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, що свідчить про відсутність підстав для виходу судом апеляційної інстанції за межі доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити на наступному.

У обґрунтування вимог щодо зміни додаткового рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/12876/19 відповідачем у додаткових пояснення щодо апеляційного провадження відносно додаткового рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/12876/19 зазначено про те, що:

- додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 18.02.2020 цій у справі №910/12876/19 стягнуто з позивача на користь відповідача 83 321,47 грн. витрат на професійну правничу допомогу в розмірі, пропорційно відмовленим позовним вимогам, відмовлено у стягнення 876,86 грн. витрат (вартість виїзду адвоката до суду для подання процесуальних документів), які не можуть включатися до витрат на професійну правничу допомогу, відмовлено у стягненні 82 597,09 грн. витрат на професійну правничу допомогу в розмірі пропорційно задоволеним позовним вимогам;

- постановою Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у цій справі касаційну скаргу відповідача задоволено частково, скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 та рішення господарського суду міста Києва від 29.01.2020 в частині задоволених вимог та прийнято в цій частині нове рішення яким з відповідача на користь позивача присуджено 655 067,87 грн. штрафних санкцій, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- з огляду на зміну судового рішення у цій справі в частині розміру позовних вимог які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, зміні підлягає і розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу, які було присуджено до стягнення додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/12876/19;

- загальний розмір позовних вимог у справі №910/12876/19 становить 4 346 226,28 грн., в той час як судовими рішенням у цій справі з відповідача на користь позивача присуджено 655 067,87 грн., тобто 15,07% від загального розміру позовних вимог та, відповідно, відмовлено у стягнення 84,93 % від загального розміру позовних вимог, а відтак, витрати відповідача, понесені при розгляді справи в суді першої інстанції підлягають відшкодуванню у розмірі 140 914,63 грн., що становить 84,93% від загальної суми понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу (166 795,42 грн.) за мінусом суми витрат на виїзду адвокат до суду для подання процесуальних документів (876,86 грн.).

Водночас колегія суддів зауважує відповідачу на помилковості його тверджень про те, що додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/12876/19 відповідачу відмовлено у стягненні 82 597,09 грн. витрат на професійну правничу допомогу в розмірі пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Так, зі змісту резолютивної частини заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі №910/12876/19 (щодо розподілу судових витрат) (надійшла до суду 04.02.2020) слідує, що відповідач просив ухвалити додаткове рішення яким сягнути з позивача 84 198,33 грн. судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, враховуючи вимоги поданої відповідачем заяви, суд апеляційної інстанції в будь-якому випадку позбавлений права задовольнити вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі більшій, ніж заявлена відповідачем до стягнення з позивача (84 198,33 грн.).

При цьому, відповідачем до вказаної суми включені і витрати на подання процесуальних документів до господарського суду міста Києва право на стягнення якої відповідач не має.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/12876/19, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/12876/19 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/12876/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/12876/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 09.12.2021.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко