РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.12.2021Справа № 910/14971/21

За позовом Київського міського центру зайнятості

до Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-14»

про стягнення 14 129,36 грн

Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін: без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київський міський центр зайнятості (далі - Центр) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-14» (далі - Кооператив) про стягнення коштів у розмірі 14 129, 36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не надано підтвердження перерахування на рахунки працівників коштів в розмірі 14 129,36 грн, передбачених як виплата допомоги по частковому безробіттю на період карантину, в порушення умов пунктів 3, 4 та 5 договору від 26.06.2020 № 578 (далі - Договір).

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 17.09.2021 відкрито провадження у справі № 910/14971/21, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Поряд із тим, розглядаючи дану справу судом враховано, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211, зі змінами внесеними постановами КМУ, з 12.03.2020 до 22.05.2020 на усій території України установлено карантин.

Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021.

З урахуванням епідемічної ситуації в регіоні з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2021 року на території України установлено карантин згідно з Постановами КМУ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1100 від 11.11.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021.

Водночас, керуючись ч. 2 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд також враховує припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням введених обмежень, пов`язаних із запровадженням в Україні карантину), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, ухвала суду була надіслана відповідачу та отримана ним 18.10.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Окрім того, суд зауважує, що ухвала суду про відкриття провадження у даній справі була офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, відповідних клопотань про продовження процесуальних строків у зв`язку із запровадженням карантину, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище припису ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2020 Центром (центр зайнятості) та Кооперативом (роботодавець) було укладено Договір, за умовами якого:

- предметом Договору є надання центром зайнятості роботодавцю коштів, передбачених у бюджеті Фонду загальнообов`язкового державного і соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 306 (далі - Порядок № 306), у разі втрати ними частини заробітної плати внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності (пункт 1 Договору);

- центр зайнятості має право: перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем, для отримання коштів Фонду; перевіряти цільове використання коштів Фонду, наданих роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину; отримувати від роботодавця необхідні документи та пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки правильності використання коштів Фонду та достовірності поданих роботодавцем відомостей про виплату працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину (пункт 2 Договору);

- роботодавець зобов`язаний: виплачувати працівникам допомогу по частковому безробіттю на період карантину протягом трьох робочих днів після їх надходження на рахунок роботодавця за окремою платіжною відомістю для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину (відомістю на виплату грошей); подавати щомісяця не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів після виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину центру зайнятості копії платіжних відомостей для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину з підтвердженням перерахування коштів на рахунки працівників; повернути центру зайнятості за наявності підстав передбачених пунктом 20 Порядку № 306 та пунктом 6 Договору, кошти в повному обсязі, надані роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину (підпункти 3, 4 та 6 пункту 5 Договору);

- роботодавець в установленому законодавством порядку відповідає за достовірність документів і відомостей, що є підставою для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину, та цільове використання коштів Фонду. У разі подання недостовірних відомостей, передбачених пунктом 2 частини другої статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням установленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати Фонду заподіяну шкоду (пункт 8 Договору);

- Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до виконання ними всіх зобов`язань, передбачених Договором (пункт 10 Договору);

- спори, що виникають за Договором, вирішуються сторонами під час переговорів, а у разі недосягнення згоди - органом вищого рівня або у судовому порядку (пункт 11 Договору).

29.07.2020 додатковою угодою № 1 до Договору сторонами були внесені зміни до розділу «Місцезнаходження та реквізити сторін» та викладено його в новій редакції, а саме змінено розрахунковий рахунок роботодавця, всі інші умови Договору залишено без змін.

На виконання умов Договору та на підставі приписів Порядку № 306, Закону України «Про зайнятість населення» позивачем були перераховані відповідачу 14 129,36 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 29.07.2020 № 5430.

Центр повідомленням від 09.10.2020 № 263.2-5448/20 проінформував Кооператив про проведення позапланової перевірки в період з 20.10.2020 по 02.11.2020.

Актом перевірки цільового використання коштів допомоги по частковому безробіттю на період карантину від 02.11.2020 № 55 позивачем було встановлено, що роботодавцем не перераховано на рахунки працівників допомогу по частковому безробіттю на період карантину у зв`язку з арештом банківського рахунку відповідача, чим порушено вимоги Порядку № 306 та підпункти 3, 4 пункту 5 Договору.

Відповідно до акту перевірки відомостей поданих роботодавцем/фізичною особою-підприємцем для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів допомоги по частковому безробіттю на період карантину від 02.11.2020 № 55/1 було встановлено факт невиплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину роботодавцем на рахунки працівників.

За результатами перевірки позивачем було зупинено подальше перерахування роботодавцеві коштів на виплату допомоги по частковому безробіттю згідно з пунктом 23 Порядку № 306.

15.02.2021 Центр надіслав на адресу Кооперативу лист, в якому зазначено, що відповідачем не подано відомості про використання коштів для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

18.05.2021 позивач надіслав Кооперативу лист, в якому просив повернути перераховані кошти в сумі 14 129,36 грн на рахунок Центру протягом 15 календарних днів з дня отримання даного повідомлення.

Позивач вказує, що відповідачем відповіді на вказані листи не надано та грошові кошти у розмірі 14 129,36 грн не повернуті.

Разом з тим, позивачем не було надано доказів направлення вказаних листів на адресу відповідача (опис вкладення, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тощо).

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов таких обґрунтованих висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зі змісту пункту 8 Договору вбачається, що перераховані Кооперативу грошові кошти мають бути повернуті у випадках:

- подання недостовірних відомостей, передбачених пунктом 2 частини другої статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»;

- використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням установленого порядку.

Разом з тим, з поданих позивачем актів від 02.11.2020 № 55 та № 55/1 вбачається, що грошові кошти не були виплачені працівникам у зв`язку із накладенням арешту на кошти відповідача на підставі постанови від 25.02.2020 ВП № 60505089.

Крім того, у висновках актів за результатами перевірки було визначено зупинити подальше перерахування коштів і тримати постійний зв`язок з роботодавцем щодо зняття арешту з банківського рахунку для забезпечення своєчасного перерахування отриманих коштів на допомогу по ЧБ працівникам у відповідності до вимог пункту 16 Порядку № 306.

Таким чином, Кооператив не використовував грошові кошти у розмірі 14 129,36 грн та не виплатив їх працівникам, у зв`язку із тим, що вони були арештовані на підставі постанови від 25.02.2020 ВП № 60505089.

Отже, відповідач був позбавлений можливості використати грошові кошти, а тому відсутні підстави для застосування пункту 8 Договору, оскільки позивачем не доведено, що Кооператив використав вказані кошти та порушив порядок їх використання.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частина 1 ст. 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з пунктом 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Київського міського центру зайнятості відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 07.12.2021.

Суддя Ю.О. Підченко