У Х В А Л А

13.12.2021 м. КиївСправа № 911/3400/21

Суддя Балац С.В., розглянувши

заяву: товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНДПРОМІНВЕСТ АГ";

до: фізичної особи-підприємця АЛЬЖАРАДАТ МОХАММЕД СААДІ-АБДУЛА;

про: видачу наказу про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНДПРОМІНВЕСТ АГ" (далі - Заявник) звернулося до господарського суду Київської області із заявою до фізичної особи-підприємця АЛЬЖАРАДАТ МОХАММЕД СААДІ-АБДУЛА (далі - Боржник) про видачу наказу про стягнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.11.2021 № 911/3400/21 вказану заяву передано на розгляд до господарського суду м. Києва.

Так, Заявником заявлені вимоги про стягнення з боржника заборгованості за укладеним між сторонами договором оренди від 14.02.2018 № 282/2/19 в сумі 40.000,00 грн., відповідно до актів надання послуг, а саме:

- від 31.05.2018 № 224;

- від 30.06.2018 № 347;

- від 31.07.2018 № 477;

- від 31.08.2018 № 604;

- від 30.09.2018 № 733;

- від 31.10.2018 № 861;

- від 30.11.2018 № 987;

- від 31.12.2018 № 1126;

- від 31.01.2019 № 58;

- від 28.02.2019 № 277;

- від 31.03.2019 № 413;

- від 30.04.2019 № 30;

- від 31.05.2019 № 686;

- від 30.06.2019 № 818;

- від 30.06.2019 № 898;

- від 04.07.2019 № 897.

Приписами пункту 5 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, та встановлення обставин спливу позовної давності щодо заявленої вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, щодо спливу позовної давності, в тому числі щодо наявності прострочення виконання зобов`язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності). Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст. 15 Господарського процесуального кодексу України). Так, у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині або у випадку заявлення вимог поза межами позовної давності, навіть щодо частини періоду нарахування в межах певного виду вимог, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав. При цьому, законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та право суду видавати судовий наказ в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, так як у протилежному випадку суд, буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить цільовому призначенню інституту наказного провадження.

Положеннями статті 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу наказу про стягнення заборгованості 18.11.2021.

Приймаючи до уваги дати виникнення у боржника грошового зобов`язання з оплати оренди за актами надання послуг від 31.05.2018 № 224, від 30.06.2018 № 347, від 31.07.2018 № 477, від 31.08.2018 № 604, від 30.09.2018 № 733 та від 31.10.2018 № 861 та дату звернення заявника до суду із заявою про видачу наказу, з моменту виникнення права вказаної вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Оскільки процесуальним законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та видачі судового наказу в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, суд дійшов висновку про відмову у видачі наказу про стягнення з боржника заборгованості за договором оренди від 14.02.2018 № 282/2/19 в сумі 40.000,00 грн. в заявлений період.

Керуючись ст. 257 Цивільного кодексу України, п. 5 ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 152, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

У видачі наказу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац