ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"13" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3724/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Петрова В.С., розглянувши матеріали позовної заяви № 3841/21 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди в розмірі 95997097,30 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди в розмірі 95997097,30 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що всупереч статутним положенням АТ Фінростбанк, Закону України Про банки і банківську діяльність, приписів Національного банку України заступник Голови Правління АТ Фінростбанк та водночас виконуюча обов`язки Голови Правління - Подгорниц Юлія Валеріївна здійснила протиправні операції шляхом укладення договорів застави майнових прав № 3-Ю/12/055 від 28.08.2012 р., № 1448/13-ЮР від 27.12.2013 р. та № 1461/14-ЮР від 17.01.2014 р. за договорами міжбанківських вкладів №ММ27996DG від 22.01.2014 р., № 271213.03-МБД від 27.12.2013 р. та № 170114.01-МБД від 17.01.2014 р. та відступлення права вимоги за цими договорами, в забезпечення вимог за кредитними договорами позичальників, що не мали реальної мети обслуговувати та повернути кредитні кошти, без оформлення належного та співмірного із сумою застави забезпечення, що призвело до заподіяння відповідачем шкоди банку в розмірі 95997097,30 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, як встановлено судом, позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку суми заборгованості, що заявлена до стягнення. Так, позивач зазначає, що заподіяна відповідачем шкода банку в розмірі 95997097,30 грн. розраховується наступним чином: 47000000,00 грн. + 35000000,00 грн. + 12000000,00 грн. = 94000000,00 грн. (загальна сума заборгованості за трьома договорами міжбанківського вкладу); 1512369,86 грн. + 373972,61 грн. + 118356,15 грн. = 2004698,62 грн. (загальна сума заборгованості по процентах за трьома договорами міжбанківського вкладу); 3841,04 грн. + 2800,79 грн. + 959,49 грн. = 7601,32 грн. (загальна вартість продажу трьох активів); 94000000,00 грн. + 2004698,62 грн. - 7601,32 грн. = 95997097,30 грн. (загальна сума завданої шкоди за трьома договорами міжбанківського вкладу). Ті обставини, що у позовній заяві зазначена загальна сума заборгованості по процентах за трьома договорами міжбанківського вкладу, не свідчить про виконання заявником положень п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України. Адже, самого розрахунку суми по процентів за трьома договорами міжбанківського вкладу заявником у позові не наведено.

Також згідно ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вказує, що 28.08.2012 р. АТ Фінростбанк розмістив депозит у АТ Авант-Банк у сумі 30000000,00 грн. згідно договору від 28.08.2012 р., при цьому 28.08.2012 р. АТ Авант-Банк надало кредит ТОВ Приватконсалтінг в розмірі 30000000,00 грн. на підставі кредитного договору № К-Ю/12/037 від 28.08.2012 р. Також позивач зазначає, що 27.12.2013 р. АТ АБ Порто-Франко надало кредит ТОВ Бізнес та інформаційні технології в розмірі 35000000,00 грн. на підставі кредитного договору № 888/1-13 від 27.12.2013 р. Разом з тим позивач зауважує, що 17.01.2014 р. АТ АБ Порто-Франко надало кредит ТОВ Компанія з управління активами Прайвєд Еквіті в розмірі 12000000,00 грн. на підставі кредитного договору № 33/1-14 від 17.01.2014 р. Водночас, вказані докази, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, а саме докази розміщення 28.08.2012 р. АТ Фінростбанк депозиту в АТ Авант-Банк у сумі 30000000,00 грн. згідно договору від 28.08.2012 р., а також кредитні договори № К-Ю/12/037 від 28.08.2012 р., № 888/1-13 від 27.12.2013 р. та № 33/1-14 від 17.01.2014 р. позивачем до матеріалів позову не надано. При цьому про неможливість їх подання позивачем не зазначено у позові.

Також згідно положень ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вбачається із матеріалів поданого позову, позивачем до позовної заяви надано копії змін до статуту ПАТ Фінростбанк, затверджених загальними зборами акціонерів від 11.10.2013 р., договору № 3-Ю/12/055 застави майнових прав від 28.08.2012 р., додаткового договору № 1 від 22.01.2014 р. до договору № 3-Ю/12/055 застави майнових прав від 28.08.2012 р., договору міжбанківського вкладу (депозиту) № 271213.03-МБД від 27.12.2013 р., протоколу електронного аукціону № UA-EA-2019-02-18-000018-b. При цьому, як встановлено судом, додані позивачем до позовної заяви копії зазначених доказів виготовлені неякісно, деякі словосполучення, а в деяких випадках цілі речення та абзаци, неможливо прочитати, тобто є нечитаємими.

Відповідно до Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій від 31.05.2002 року № 04-5/608, господарський суд приймає як докази офіційні документи, що походять з інших держав, за умови їх легалізації дипломатичними або консульськими службами України. Господарський суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом на українську або російську мову з урахуванням вимог норм законодавства.

Наразі господарський суд зазначає, що вірність перекладу документів повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України Про нотаріат. Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012 р., визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 р. у справі № 910/4473/17.

Крім того, відповідно до вимог статті 38 Закону України Про нотаріат консульські установи України також засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. Нотаріус засвідчує справжність підпису перекладача на перекладі тексту документа за правилами, передбаченими пунктом 6 глави 7 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Підпис перекладача на нотаріальному документі виконується ним власноручно у присутності нотаріуса. При засвідченні справжності підпису перекладача, нотаріусу необхідно встановити особу перекладача, а також його кваліфікацію.

У Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України прямо не вказано, яким кваліфікаційним вимогам повинен відповідати перекладач, а лише зазначено, що перекладач разом з документом, який встановлює його особу, повинен надати документ, що підтверджує його кваліфікацію.

Для перекладу надаються оригінали документів або їх нотаріально засвідчені копії. Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, що подаються для засвідчення вірності перекладу або засвідчення справжності підпису перекладача, повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, пронумеровані і скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

Водночас, як встановлено судом, позивачем до позовної заяви надано SWIFT повідомлення від 10.09.2014 р., яке не засвідчено належним чином, оскільки відсутній нотаріально засвідчений його переклад на українську мову.

Відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб при зверненні до господарського суду з поданою позовною заявою не виконано вимоги ч. 3 ст. 162 та ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди в розмірі 95997097,30 грн. залишити без руху.

2. Встановити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 10-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили 13.12.2021 року та оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Петров