ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1107/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Пинзіна Ю.О., довіреність від 20.05.2021 (приймає участь в судовому

засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної

філії "Донецька залізниця "Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м.Лиман,

Краматорський район, Житомирська область)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет-Інвест" (м.Баранівка,

Житомирська область)

про стягнення 150070,00грн.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця" звернулося до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет-Інвест" про стягнення штрафу в розмірі 150070,00грн за неправильно зазначену масу вантажу у накладній.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 21.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.11.2021.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.11.2021 розгляд справи по суті було відкладено на 14.12.2021.

Позивач в судовому засіданні 14.12.2021 позовні вимоги підтримала, з підстав наведених в позовній заяві №1880 від 06.10.2021 та просила позов задовольнити у повному обсязі (а.с.1-2).

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням №925 про вручення 19.11.2021 відповідачу рекомендованого листа (а.с.42).

На електронну адресу Господарського суду Житомирської області 14.12.2021 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет-Інвест" надійшов відзив від 14.12.2021 (з додатками) на позовну заяву.

У зв`язку з тим, що відзив подано ТОВ "Укрмет-Інвест" з пропуском строку на його подачу і клопотань про поновлення пропущеного строку заявлено не було, ухвалою від 14.12.2021 відзив ТОВ "Укрмет-Інвест" було залишено без розгляду.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

З огляду на наведене та те, що неявка в засідання суду представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать про те, що 18.04.2021 зі станції Радулино регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрмет-Інвест" (відповідач), згідно накладної №33031410, завантажено та відправлено вантажоодержувачу - ПАТ "МК "Азовсталь" вагон №67866186 з вантажем - металобрухт до станції призначення Сартана регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця".

В транспортній накладній №33031410 відправником вказано, що маса вантажу у вагоні №67866186 становить 57000кг (графа 24); спосіб визначення маси - на електронних вагах (графа 26) (а.с.6).

На станції призначення Сартана, на підставі акту загальної форми (ф.ГУ-23) від 25.04.2021 №398/ПП, було проведено контрольне комісійне переважування вагона №67866186 по відправці 33031410. В результаті переважування вантажу у вказаному вагоні було виявлено розбіжність між даними вказаними в накладній, а саме: у вагоні №67866186 - менше ваги зазначеної в документі на 1850кг.

26.04.2021 було складено комерційний акт №484809/274 (а.с.5) в якому зазначено , що на підставі акту загальної форми №398/ПП від 25.04.2021 ст.Сартана Дон було проведено комісійне контрольне зважування вагона №67866186, який прибув по відправці вказаній на лицьовій стороні акту, вантаж м/брухт з розчепкою на справних 150т. держповірених 04.03.2021 в/вагах вантажоодержувача. Перевіркою встановлено, що у вагоні №67866186 по документу значиться: брутто не вказано, тара 22200кг, нетто 57000кг, фактично виявилось брутто 77350кг, тара 22200кг (згідно документу), нетто 55150кг, що менше документу на 1850кг. Вагон зважувався двічі, результат не змінився. По документу м/брухт, вид 17, пакетований, маркування білою фарбою. Фактично прибув з ВОХР ст.Волноваха Баштовий. Двері, люки зачинені. Технічно справний. З моменту прибуття і до ком. зважування вагон знаходився під охороною служби безпеки к-та Азовсталь та ком. агентів ст.Сартана. Повідомлені ВОХР ст.Маріуполь. Ком.зважування поводили ваговик та ст. пр-к к-та Азовсталь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ДСЗМ ст.Сартана ОСОБА_1 та ком/агент ст.Сартана ОСОБА_2 зав. вантажним двором штатним розкладом не значиться.

Враховуючи, що за неправильно зазначену у накладній масу вантажу, відповідач не сплатив нарахований позивачем штраф у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

Слід зазначити, що згідно з частинами 2, 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Як вбачається з додатків до позовної заяви, позивачем надано копії документів, які засвідчені у встановленому законом порядку - відповідно до п.5.26 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163:2020, чинних від 01.09.2021), у зв`язку з чим судом розглядається справа за поданими належним чином засвідченим документами.

Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи документи, приймаючи до уваги вищенаведені встановлені судом обставини справи, господарський суд враховує наступне.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов`язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше (ч.3 ст.173 ГК України).

Згідно ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з перевезенням вантажу залізничним транспортом на підставі накладної №33031410, які за своєю правовою природою становлять договір перевезення вантажу.

Відповідно до статті 908 ЦК України встановлено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч.1 ст.909 ЦК України, яка кореспондується зі змістом ч.1 ст.307 ГК України).

Предметом даного спору є стягнення залізницею штрафу за неправильне зазначення у накладній маси вантажу в порядку, передбаченому національним законодавством.

Згідно ч.5 ст.307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

За змістом ч.3 ст.909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Так, постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р затверджено Статут залізниць України, відповідно абз.2 ст.2 якого Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст.23 Статуту залізниць України та п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 (з відповідними змінами й доповненнями), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України №542 від 20.08.2001р, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001р за №798/5989).

Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються, у разі зміни відомостей, внесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ (п.1.3 Правил оформлення перевізних документів).

Маса вантажу згідно ст.37 Статуту залізниць України визначається відправником.

З матеріалів справи вбачається, що у транспортній накладній №33031410 вантажовідправником у вагоні №67866186 маса вантажу нетто - 57000кг відповідно (маса вагону 22200 кг), спосіб визначення маси - "на електронних вагах" (а.с. 6).

У графі "Відправник" зазначеної вище залізничної накладної вказано найменування відправника: ТОВ "Укрмет-Інвест", тобто відповідача у даній справі.

Згідно абз.4 п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України №861/5082 від 24.11.2000р, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами, встановленими судом вище, підтверджено факт невідповідності маси вантажу у вагоні №67866186, де в накладній вказана маса нетто 57000кг, в дійсності нетто фактично становить 55150кг, що на 1850 кг менше, ніж зазначено відправником у транспортній накладній №33031410.

Відповідно до наявної у матеріалах справи відомості зважування вантажу та перевірки кількості вантажу у вагонах станції Сартана за 26.04.2021-27.04.2021 (а.с.8), контрольне зважування вагона №67866186 з метою перевірки кількості вантажу здійснювалось 26.04.2021 о 04:22.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України акти загальної форми та комерційні акти складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності сторін.

За приписами статті 3 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності.

Згідно з статтею 4 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р, комерційні акти складаються, зокрема, у разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона. У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку, комерційний акт №484809/274 від 26.04.2021 був складений на наступний день зважування вагону з вантажем при перевірці маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, тобто з дотриманням вимог чинного законодавства та у встановлені строки.

Пунктом 10 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

З матеріалів справи вбачається, що комерційний акт №484809/274 від 26.04.2021, в розділі "Д", підписано наступними особами: ДСЗМ Шелехов А.Ю., агент ком Шевченко Л.А., агент/ком. Павелко О.В., вед. інженер Колесникова О.О. (а.с.5 на звороті).

Судом також враховуються пояснення представника позивача, що вантаж було прийнято представником вантажоодержувача Колесниковою О.О. на підставі довіреності №01.01-85/8474 від 30.12.2020, про що міститься відмітка у комерційному акті №484809/274 (а.с.44).

Отже, суд приходить до висновку, що даний комерційний акт підписано трьома працівниками залізниці, відповідно до займаних посад на станції Сартана, а тому його складено з дотриманням вимог чинного законодавства України та підписано уповноваженими особами.

За правилами статті 24 Статуту та пункту 5.5. Правил оформлення перевізних документів, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Таким чином, стаття 24 Статуту надає залізницям право перевіряти правильність відомостей, зазначених відправником у залізничній накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, у тому числі і на попутній станції.

Враховуючи наведені норми закону, суд зазначає, що чинним законодавством імперативно покладено на вантажовідправника відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, що є основним перевізним документом, який підтверджує укладення договору перевезення вантажу.

Правильність внесених відомостей підтверджено відповідальною особою відповідача - Ільчук Н.В., ЕЦП 18.04.2021 12:32, про що міститься відповідна відмітка в графі 55 накладної.

Як зазначено в пункті 2.3. Правил оформлення перевізних документів, у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документів.

Як зазначено в пункті 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. (із змінами та доповненнями), загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пунктів 2.1. Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України №442 від 31.07.2012р, засоби ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ), які перебувають у власності як залізниць, так і організацій, які не належать до сфери управління Укрзалізниці (далі - сторонні організації), підлягають обліку залізницями.

У відповідності до пункту 7 Правил приймання вантажів до перевезення, маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

В пункті 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р вказано, що перевірка маси вантажу на станції призначення проводиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України №442 від 31.07.2012р., якщо ЗВВТ відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, вони беруться на облік ревізором вагового господарства дирекції, який відповідно до вимог пункту 2.2 розділу 2 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996 року № 411, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 лютого 1997 року за № 50/1854, оформлює технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (далі - технічний паспорт ЗВВТ) згідно з додатком 1 до цієї Інструкції.

У технічному паспорті ЗВВТ робиться запис про повірку або державну метрологічну атестацію, вказується нормована похибка для різних режимів зважування згідно з вимогами пункту 1.9 розділу І цієї Інструкції, зазначається можливість зважування небезпечних вантажів згідно з наданими документами та робиться запис про придатність ЗВВТ для зважування відповідних вантажів, що перевозяться залізничним транспортом.

У технічному паспорті електронних ЗВВТ записуються також заводські номери датчиків, вагопроцесора, у разі потреби - контрольне число фіскальної реєстрації регулювання ЗВВТ, зазначене в експлуатаційних документах виробника ЗВВТ, яке визначає його технічний стан.

Технічні паспорти ЗВВТ, які зберігаються у начальника станції, є документами, згідно з якими розглядаються претензії, пов`язані з визначенням маси вантажу.

Судом досліджено та встановлено, що як вбачається з копії технічного паспорта засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) вагонних вагів позивача (а.с.9-10), модифікація ЗВВТ ВВ-150-1-50, вид ЗВВТ - тензометричні та 05.03.2021 було проведено профілактичне обслуговування та визнано їх придатними для експлуатації. Дані ваги взяті на облік ревізором вагового господарства дирекції.

Таким чином, у даному випадку, зважування позивачем вантажу відповідача здійснювалось на повірених вагонних, тензометричних вагах, які перебувають на обліку вагового господарства дирекції, що підтверджується відповідною відміткою в технічному паспорті ЗВТ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт допущення відповідачем порушення, передбаченого статтею 122 Статуту.

Відповідно до ст.920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Як суд зазначав вище, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній (ст.24 Статуту залізниць України).

Згідно зі ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

У відповідності до ст.118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як вбачається з транспортної накладної №33031410 (а.с.6), провізна плата вантажу вагону №67866186 становить 30014,00грн. З її розміру позивачем визначено розмір штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній маси вантажу, який, відповідно до наданого позивачем розрахунку, складає 150070,00грн (30014,00грн (провізна плата) х 5 (згідно ст.118 Статуту залізниць України) х 1 (кількість вагонів, в яких виявлено невірне зазначення маси вантажу).

Зі змісту ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України вбачається, що вантажовідправники несуть відповідальність за неправильно зазначену, у тому числі, масу вантажу й відповідальність останніх настає лише за сам факт допущення такого порушення.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 150070,00грн є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет-Інвест" (12700, Житомирська область, Баранівський район, м.Баранівка, вул.Старченка, буд. 12; ідентифікаційний код 42256159) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд.5; ідентифікаційний код 40075815):

- 150070,00грн штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу;

- 2270,00грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.12.21

Суддя Кравець С.Г.

Друк.:

1 - до справи,

2,3 - сторонам (рек. з пов.),

та на електронну пошту позивача: @mail.gov.ua