РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2021Справа № 910/9820/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., за участю секретаря судового засідання Березовської С.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТМА ГРУП" (02105, м. Київ, вул. Павла Усенка, 8, )

до Державного підприємства "НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ НАФТОПЕРЕРОБНОЇ ТА НАФТОХІМІЧНОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ "МАСМА" (03680, м. Київ, проспект Академіка Палладіна, 46, корпус 1, 0) та

Асоціації "ВСЕУКРАЇНСЬКА СПІЛКА ВИРОБНИКІВ МАСТИЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ "МАСМА" (01042, м. Київ, бульвар Приймаченко Марії, 1/27, )

про спростування недостовірної інформації,

За участю представників сторін:

від позивача: Теплюк В.В.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КАТМА ГРУП" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Науково-дослідний інститут Нафтопереробної та нафтохімічної промисловості "МАСМА" та Асоціації "Всеукраїнська спілка виробників мастильних матеріалів "МАСМА" про спростування недостовірної інформації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/9820/21. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін; підготовче засідання призначено на 14.07.2021.

У засідання суду 14.07.2021 з`явився представник позивача та повідомив про доцільність відкладення розгляду справи, у зв`язку з неявкою представників відповідачів у призначене судове засідання.

Відповідачі участь своїх представників у засідання суду 14.07.2021 не забезпечили, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 відкладено підготовче засідання на 09.08.2021.

У підготовчому судовому засіданні 09.08.2021 присутнім представником позивача надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та про призначення справи до розгляду по суті.

Відповідачі участь своїх представників у засідання суду 09.08.2021 не забезпечили, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.09.2021.

Представник відповідача-2 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості представити суду додаткові докази у справі.

Представник позивача заперечив проти задоволення даного клопотання.

Представник відповідача-2 подав клопотання про витребування додаткових доказів у справі, зокрема, у відповідача-1 Державного підприємства "Науково-дослідний інститут Нафтопереробної та нафтохімічної промисловості "МАСМА" протоколи випробувань Акредитованого випробувального центру Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний дослідницький центр мастильних матеріалів - ЛАБЕКСПЕРТ", які додано до експертного висновку № 38 від 14.05.2021:

- № 31.03/06 від 01.04.2021;

- № 26.04/02 від 27.04.2021;

- № 31.03/01 від 01.04.2021;

- № 31.03/03 від 01.04.2021;

- № 31.03/02 від 01.04.2021;

- № 31.03/07 від 01.04.2021;

та про витребування в Акредитованого випробувального центру Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний дослідницький центр мастильних матеріалів - ЛАБЕКСПЕРТ" належним чином засвідчених копій паспортів якості, сертифікатів, виписку із журналу обліку наданих зразків на дослідження, щодо проведених досліджень наданих зразків, за результатом яких складено протоколи № 31.03/06 від 01.04.2021, № 26.04/02 від 27.04.2021, № 31.03/01 від 01.04.2021, № 31.03/03 від 01.04.2021, № 31.03/02 від 01.04.2021, № 31.03/07 від 01.04.2021.

Представник позивача заперечив проти задоволення даного клопотання.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в експертному звіті № 38 від 14.05.2021, який додано до позовної заяви, зазначено ряд протоколів випробувань Акредитованого випробувального центру Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний дослідницький центр мастильних матеріалів - ЛАБЕКСПЕРТ", які відсутні в матеріалах справи.

Зважаючи на те, для справедливого та неупередженого вирішення даного спору необхідно встановити фактичні обставини, які не підтверджуються та не спростовуються жодними наявними в матеріалах справи доказами, суд визнав за необхідне повернутися до розгляду справи у підготовчому провадженні.

Суд на місці ухвалив задовольнити клопотання представника відповідача-2 про витребування доказів у справі, відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання.

Разом з тим, представником відповідача-2 виявлено ініціативу, вручити дану ухвалу суду Державному підприємству "Науково-дослідний інститут Нафтопереробної та нафтохімічної промисловості "МАСМА" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Міжнародний дослідницький центр мастильних матеріалів - ЛАБЕКСПЕРТ".

Відповідач-1 участь свого представника у засідання суду 08.09.2021 не забезпечив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 відкладено підготовче засідання на 29.09.2021.

29.09.2021 на електронну адресу Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з двотижневим перебуванням на самоізоляції після щорічної відпустки О.П. Ярошенко та неможливістю направити для участі у судовому засіданні іншу уповноважену особу.

Разом з тим, 29.09.2021 на електронну адресу Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, у з в`язку з тим, що 29.09.2021 слідчим Бердянського ВП ГУНП України в Запорізькій області будуть проводитись невідкладні слідчі дії по кримінальному провадженню № 0001161 від 11.09.2021 відносно Рудницького М.М., відносно якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Представник позивача у судовому засіданні 29.09.2021 заперечив проти задоволення клопотання відповідача-2.

Розглянувши дане клопотання відповідача-2, суд на місці ухвалив відмовити у його задоволенні, оскільки останнім не надано доказів його участі у кримінальному провадженні № 0001161 від 11.09.2021, відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання.

Дослідивши клопотання, подане відповідачем-1, суд вказує, що відповідно до пунктів 17, 17.1 та абзацу другого п. 17.15 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі;

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з п. 18 цих Положень справи, розгляд яких розпочато та не закінчено за матеріалами у паперовій формі до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, продовжують розглядатися за матеріалами у паперовій формі. За наявності технічної можливості суд може розглядати таку справу за матеріалами в електронній формі.

Так, подане клопотання не містить відомостей, які вимагаються цим Кодексом, а саме підпису ЕЦП.

За таких обставин суд не розглядає клопотання по суті справи та з процесуальних питань і докази, які подані не в паперовій формі або не підписані ЕЦП.

У підготовчому судовому засіданні 29.09.2021 присутнім представником позивача надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та про призначення справи до розгляду по суті.

Відповідачі участь своїх представників у засідання суду 29.09.2021 не забезпечили, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.10.2021.

У судовому засіданні 20.10.2021 представником вдповідача-2 подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 відкладено розгляд справи на 10.11.2021.

У судовому засіданні 10.11.2021 представник відповідача-2 просив оголосити перерву у судовому засіданні з метою надання можливості сторонам вирішити спір мирним шляхом.

Суд на місці ухвалив задовільнити клопотання відповідача-2 та відкласти розгляд справи на 08.12.2021. Відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 відкладено розгляд справи на 08.12.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 08.12.2021 підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідачі участь своїх представників у засіданні суду 08.12.2021 не забезпечили, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

08.12.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оглянувши оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2021 на веб-сайті «masma.com.ua», що є відкритим інформаційним Інтернет-ресурсом, який належить Асоціації "ВСЕУКРАЇНСЬКА СПІЛКА ВИРОБНИКІВ МАСТИЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ "МАСМА", розміщена стаття, під назвою «Експертне дослідження якості AdBlue® в Україні», за посиланням: https://masma.com.ua/news/102-ekspertne- doslidzhennya-yakosti-adblue-v-ukrajini.

В статті зазначено про здійснення Науково-дослідним інститутом нафтопереробної та нафтохімічної промисловості «МАСМА» разом з Всеукраїнською спілкою мастильних матеріалів «МАСМА» та ТОВ «Міжнародний дослідницький центр мастильних матеріалів - Лабексперт» дослідження якості зразків агенту відновлення NOX AdBlue®, що знаходиться в комерційному обігу, на їх відповідність вимогам ISO 22241-1:2019 (Е) Diesel engines - NOxrcduction agent AUS 32 Part 1: Quality requirements (Дизельні двигуни - Агент відновлення NOX AUS 32 - Частина 1: Вимоги до якості).

При цьому, зазначено, що досліджений зразок відновника азоту AdBlue® виробництва ТОВ «КАТМА ГРУП» має відхилення фактичних значень фізико-хімічних показників «масова концентрація алюмінію», «масова концентрація натрію» та «масова частка карбаміду» від нормованих значень стандарту ISO 22241-1:2019 (Е), що може свідчити про використання у виробництві карбаміду марки Б (сільськогосподарського) призначення, відсутність належної підготовки демінералізованої води та контролю технологічного процесу.

Також у статті вкладено файл « 2021-05-14 Експертний звіт 38 BOB МАСМА AdBlue» в якому міститься Експертний звіт № 38 за вих. № 38 від 14 травня 2021 року «Щодо випробувань фізико-хімічних показників відновника оксиду азоту AUS 32 AdBlue®» (далі за текстом «Експертний звіт»).

Позивач вказує, що випробування фізико-хімічних показників і як наслідок складання Експертного звіту в частині, що стосується продукції, виробником якої є ТОВ «КАТМА ГРУП» здійснено із порушенням норм чинного законодавства України.

У зв`язку з вище зазначеним позивач звернувся з листом до суб`єкта господарювання, який здійснює розповсюдження вищезазначеної продукції за адресою: вул. Чкалова, 17, м. Бровари, Броварський район, Київська область, Товариства з обмеженою відповідальністю «СВРО СМАРТ ГІЛУЕР», про підтвердження останнім факту закупівлі/відбору відповідачем 1 та/або відповідачем 2 зразку 6.

Листом за вих. № 28/05-21/1 від 28 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПЛУЕР» повідомило позивача про те, що закупівлі/відбору відповідачем -1 та/або відповідачем -2 рідини EcoBluе для зниження вмісту оксидів азоту у вихлопних газах автомобіля в 2021 році не здійснювалося.

02.06.2021 позивачем на адресу відповідача-1 та відповідача-2 було надіслано претензію про видалення та спростування недостовірної інформації №01/1 від 01.06.2021. Докази надсилання претензії містяться в матеріалах справи.

Відповідь на зазначену претензію відповідачі не надали.

Позивач стверджує, що інформація щодо нього, поширена Державним підприємством "НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ НАФТОПЕРЕРОБНОЇ ТА НАФТОХІМІЧНОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ "МАСМА" та Асоціацією "ВСЕУКРАЇНСЬКА СПІЛКА ВИРОБНИКІВ МАСТИЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ "МАСМА" через власний загальнодоступний веб-сайт https://mind.ua у вищенаведеній публікації необмеженому колу осіб, не відповідає дійсності, є неправдивою та такою, що завдає шкоди діловій репутації позивача.

За доводами позивача, у діях відповідачів наявний юридичний склад правопорушення щодо поширення відносно позивача недостовірної інформації, яка є недостовірною а саме:

- недостовірну інформацію щодо позивача було поширено відповідачами в мережі інтернет, до якої має доступ значна кількість осіб - при чому не тільки з України.

- недостовірну інформацію було поширено в мережі інтернет саме щодо позивача, зазначивши найменування ТОВ «КАТМА ГРУП»;

- поширена інформація не відповідає дійсності (є недостовірною), адже у відповідачів немає жодних належних доказів, які б підтверджували достовірність такої інформації Експертний звіт, виходячи із вищезазначеного, не є належним доказом;

- поширена інформація порушує особисті немайнові права позивача, оскільки дана інформація є безсумнівно негативною, та створює негативний образ щодо позивача, що не відповідає дійсності.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "КАТМА ГРУП" вказує, що у наведеній публікації міститься недостовірна (неправдива) інформація, що шкодить (дискредитує) діловій репутації позивача, у зв`язку з чим останній звернувся до суду із даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Частиною 4 статті 32 Конституції України гарантовано кожному судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Інформація, тобто документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі, є видом нематеріальних благ, щодо якого можуть виникати цивільні права і відносини. Порядок використання інформації та захисту права на неї встановлюється законом.

Основні правила щодо ведення інформаційної діяльності, тобто одержання, використання, поширення та зберігання інформації і захисту прав суб`єктів інформаційних відносин містяться у статтях 32 і 34 Конституції України, а також у Цивільному кодексі України та Законах України "Про інформацію".

Згідно з статтею 1 Закону України "Про інформацію", приписи якої кореспондуються з частиною 1 статті 200 Цивільного кодексу України, під інформацією розуміються будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частинами 1, 2 статті 7 Закону України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

За приписами статті 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Право на повагу до гідності та честі відноситься до особистих немайнових прав фізичної особи, які не мають економічного змісту (статті 269, 270 Цивільного кодексу України).

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Аналогічна правова позиція викладена у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи".

Тобто, лише встановлення судом наявності всіх чотирьох елементів правопорушення в їх сукупності може мати наслідком притягнення відповідача до відповідальності за поширення недостовірної інформації, в той час як відсутність одного із елементів такого правопорушення свідчить про відсутність в діях відповідача складу такого правопорушення.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №439/1469/15-ц, від 28.02.218 у справі №347/1525/14-ц, від 01.02.2018 у справі №461/6366/15-ц.

Відповідно до п. 1.4 листа Верховного Суду "Огляд судової практики Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справах про захист гідності, честі та ділової репутації" від 02.09.2019 належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Як зазначив позивач, поширення спірної інформації необмеженому колу осіб відбулось на веб-сайті https://masma.com.ua у публікації від 17 травня 2021 року під заголовком: «Експертне дослідження якості AdBlue® в Україні».

При цьому, на веб-сайті https://masma.com.ua не міститься відомостей щодо автора спірних публікацій.

Розміщення спірної інформації на веб-сайті https://masma.com.ua, який належить відповідачу-1, підтверджується матеріалами справи.

Відкритість інтернет-ресурсу " masma.com.ua" та доступність розміщеної на ньому інформації, зокрема, наведеної публікації, підтверджується можливістю без перешкод для будь-кого перейти за посиланням на веб-сайт цього ресурсу, оскільки доступ до сайту надано невизначеному колу осіб.

Враховуючи наведене, матеріалами справи підтверджується факт поширення в мережі інтернет спірної інформації.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" власник веб-сайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту.

Відповідно до ч. 11 ст. 52-1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" власники веб-сайтів та постачальники послуг хостингу, крім фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, зобов`язані розміщувати у вільному доступі на власних веб-сайтах та (або) в публічних базах даних записів про доменні імена (WHOIS) таку достовірну інформацію про себе:

а) повне ім`я або найменування власника веб-сайту та постачальника послуг хостингу;

б) повну адресу місця проживання або місцезнаходження власника веб-сайту та постачальника послуг хостингу;

в) контактну інформацію власника веб-сайту та постачальника послуг хостингу, у тому числі адресу електронної пошти, номер телефону, за якими з ними можливо оперативно зв`язатися.

Факт поширення спірної інформації Асоціацією "ВСЕУКРАЇНСЬКА СПІЛКА ВИРОБНИКІВ МАСТИЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ "МАСМА" та Державним підприємством "НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ НАФТОПЕРЕРОБНОЇ ТА НАФТОХІМІЧНОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ "МАСМА" на інформаційному ресурсі Асоціації "ВСЕУКРАЇНСЬКА СПІЛКА ВИРОБНИКІВ МАСТИЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ "МАСМА", у мережі інтернет, у публікації від 17 травня 2021 року відповідачами не заперечувались.

Частиною 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що мало місце поширення відповідачем-1 та відповідачем-2 спірної інформації необмеженому колу осіб.

Судом встановлено, що спірна інформація стосується саме позивача, оскільки у публікаціях зазначено назву позивача - ТОВ "КАТМА ГРУП", в той час як у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація щодо інших юридичних осіб, які б мали подібну назву.

Отже, відповідачами була поширення інформації, яка стосується позивача.

У публікації від 17 травня 2021 року під назвою: «Експертне дослідження якості AdBlue® в Україні» також вкладено файл « 2021-05-14 Експертний звіт 38 BOB МАСМА AdBlue» в якому міститься Експертний звіт № 38 за вих. № 38 від 14 травня 2021 року «Щодо випробувань фізико-хімічних показників відновника оксиду азоту AUS 32 AdBlue®».

В Експертному звіті зазначено:

« - В таблиці 1. Результати випробувань фізико-хімічних показників зразків відновника азоту AdBlue® - колонка по Зразку 6 містить показники по різним критеріям;

- Зразок 6, виробник: ТОВ «КАТМА ГРУП» - має перевищення за показниками «масова концентрація алюмінію», «масова концентрація натрію» та занижений показник «масова частка карбаміду»;

- Досліджений зразок відновника азоту AdBlue® виробництва ТОВ «КАТМА ГРУП» має відхилення фактичних значень фізико-хімічних показників «масова концентрація алюмінію», «масова концентрація натрію» та «масова частка карбаміду» від нормативних значень стандарту ISO 22241-1:2019 (Е), що може свідчити про використання у виробництві карбаміду марки Б (сільськогосподарського) призначення, відсутність належної підготовки демінералізованої води та контролю технологічного процесу.».

Відповідно до стр.4 Експертного висновку з метою дослідження якості агенту відновлення NOX AdBlue®, який реалізовується в мережах ЛЗС України, були проведені контрольні закупівлі шести зразків AdBlue*;

Згідно з стр. 5 Експертного висновку, зразок 6 Місце відбору зразка: АЗС «БРСМ», вул. Чкалова, 17, м. Бровари, Броварський район, Київська область. Виробник: ГОВ «КАТМА ГРУП», Хмельницька область, місто Шепетівка, вул. Гранітна, 21. Дата виробництва: квітень 2021 року.

Проте, як встановлено судом вище, згідно з листом за вих. № 28/05-21/1 від 28 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПЛУЕР» повідомило позивача про те, що закупівлі/відбору відповідачем -1 та/або відповідачем -2 рідини EcoBluе для зниження вмісту оксидів азоту у вихлопних газах автомобіля в 2021 році не здійснювалося.

Отже, враховуючи факт відсутності купівлі продукції, виробництва позивача відповідачем-1 та/або відповідачем-2, отриманий зразок був набутий у власність фізичною особою, яка є споживачем.

При цьому жодного звернення споживачів щодо якості рідини ЕсоВlue для зниження вмісту оксидів азоту у вихлопних газах автомобіля, виробництва ТОВ «КАТМА ГРУП», ні виробник ТОВ «КАТМА ГРУП», ані розповсюджувач ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУВР» не отримувало.

Матеріали справи не містять доказів протилежного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАТМА ГРУП» є виробником рідини ЕсоВlue для зниження вмісту оксидів азоту у вихлопних газах автомобіля.

Якість продукції, яка виробляється позивачем підтверджується паспортом безпечності від 05 лютого 2021 року, звітом за результатами робіт з розробки паспорту безпечності, затвердженого заступником генерального директора ДП «Житомирегандартметрологія» Лісунова А.К. від 11 лютого 2021 року, паспортом якості № 26/04-01 від 26 квітня 2021 року та сертифікатом відповідності № UA.ZHSM.017-21 (термін дії з 27 січня 2021 року до 26 січня 2022 року).

Вищезазначена продукція виробляється позивачем відповідно до ТУ У 20.1-32054607- 009:2020 «Рідина для зниження вмісту оксидів азоту у вихлопних газах автомобіля. Технічні умови».

З долучених до матеріалів справи документів, які підтверджують якість продукції позивача не вбачається, а відповідачами не доведено, що досліджений зразок відновника азоту AdBlue® виробництва ТОВ «КАТМА ГРУП» має відхилення фактичних значень фізико-хімічних показників «масова концентрація алюмінію», «масова концентрація натрію» та «масова частка карбаміду» від нормованих значень стандарту ISO 22241-1:2019 (Е), що може свідчити про використання у виробництві карбаміду марки Б (сільськогосподарського) призначення, відсутність належної підготовки демінералізованої води та контролю технологічного процесу.

Крім того, судом встановлено, що позивач є виробником рідини ЕсоВlue для зниження вмісту оксидів азоту у вихлопних газах автомобіля.

Проте а відповідачі здійснювали закупівлю агенту відновлення NOX AdBlue®, якого мережа ЛЗК «БРСМ-НАФТА» не продає.

Згідно з ч. 3 ст. 277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 29.11.2017 у справі №6-639цс17, постанові Верховного Суду від 01.02.2018 у справі №757/33799/15-ц.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лінгенс проти Австрії" зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 у справі №918/233/18.

Таким чином, враховуючи висновок Європейського суду з прав людини, фактичні твердження та оціночні судження є різними поняттями, а розмежовування цих термінів лежить в основі захисту права на честь та гідність, як особистих немайнових прав.

Свобода дотримуватися своїх поглядів є основною передумовою інших свобод, гарантованих статтею 10 Європейської конвенції з прав людини, і вона користується майже абсолютним захистом у тому сенсі, що можливі обмеження, закладені в пункті 2 цієї статті.

Суд наголошує, що свобода вираження поглядів не може розцінюватися як право на поширення недостовірної інформації.

Вказана у спірних публікаціях інформація викладена в якості фактів і не є оціночними судженнями, оскільки спростовується доказами, що знаходяться як в матеріалах справи.

За висновками Великої Палати Європейського Суду з прав людини у рішенні від 10.12.2007 у справі "Штоль проти Швейцарії", ст. 10 Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року надає журналістам, які висвітлюють питання, що мають суспільний інтерес, відповідні гарантії за умови, що вони діють добросовісно, керуючись перевіреними фактами і повідомляють достовірну і точну інформацію, дотримуючись при цьому правил журналістської етики (див. також рішення Великої Палати Європейського Суду з прав людини у справах "Фрессоз і Руар проти Франції" від 21.01.1999, рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Моннат проти Швейцарії" від 21.09.2006).

Згідно ст. 17 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", ст. 26, 37 Закону України "Про друковані засоби інформації (пресу) в Україні", ст. 59, 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", журналіст та/або засіб масової інформації звільняються від відповідальності за поширення інформації, яка не відповідає дійсності, якщо суд встановить, що журналіст діяв добросовісно та здійснював її перевірку. Журналіст зобов`язаний передавати для публікації об`єктивну і достовірну інформацію. Якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею відомості відповідають дійсності, вона зобов`язана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати його за власною ініціативою.

Таким чином, виходячи із приписів зазначених вище норм права автор або інформаційний ресурс (видавець) тощо до моменту поширення інформації зобов`язані перевірити її на достовірність та мати цьому відповідні докази.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що висловлювання, які знайшли відображення в оскаржуваній позивачем інформації, не є оціночними судженнями, оскільки висловлювання відповідачів стосуються конкретних фактів, конкретної особи, є точними, чіткими та мають стверджувальний характер, такі факти можливо перевірити на істинність, спростувати або підтвердити конкретними доказами.

Згідно з ст. 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського кодексу України визначено, що дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 25.06.2020 у справі №924/233/18).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Судом встановлено, що поширена відповідачами спірна інформація, не ґрунтується на жодних доказах, є неправдивою та недостовірною.

Проаналізувавши зміст поширеної відповідачем спірної інформації щодо позивача, яка викладена у стверджувальній формі, суд доходить висновку, що право на недоторканість ділової репутації позивача є порушеним, оскільки внаслідок поширення відповідачами недостовірної інформації у інших учасників господарських відносин може сформуватись негативна оцінка підприємницької діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТМА ГРУП", яка безпосередньо впливає на стан його господарських відносин з контрагентами та клієнтами.

З огляду на наведене, матеріалами справи підтверджується, що поширення спірної інформації призвело до порушення особистих немайнових прав позивача.

Отже, судом встановлено сукупність всіх обставин юридичного складу правопорушення щодо поширення відповідачем на веб-сайті https://masma.com.ua недостовірної інформації, яка стосується позивача та порушує особисті немайнові права останнього, що є підставою для задоволення позову.

За таких обставин позовні вимоги в частині визнання недостовірною інформацію та такою, що порушує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «КАТМА ГРУП», поширену Асоціацією "ВСЕУКРАЇНСЬКА СПІЛКА ВИРОБНИКІВ МАСТИЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ "МАСМА", у вигляді статті від 17 травня 2021 року під назвою «Експертне дослідження якості AdBluc® в Україні» та поширену Державним підприємством "НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ НАФТОПЕРЕРОБНОЇ ТА НАФТОХІМІЧНОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ "МАСМА", у вигляді експертного звіту № 38 «Щодо випробувань фізико-хімічних показників відновника оксиду азоту AUS 32 AdBlue®» вих. №38 від 14 травня 2021 року зазначеному у файлі « 2021-05-14 Експертний звіт 38 ВСВ МАСМА AdBlue», підлягають задоволенню повністю.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про зобов`язання Асоціацію "ВСЕУКРАЇНСЬКА СПІЛКА ВИРОБНИКІВ МАСТИЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ "МАСМА" спростувати вищезазначену недостовірну інформацію, у такий же спосіб, у який вона була поширена, зокрема, шляхом розміщення в мережі Інтернет, на сайті Інтернет видання https://masma.com.ua повідомлення (статті) під заголовком «Спростування» без власних зауважень та коментарів, та видаленяя в статті від 17 травня 2021 року під назвою «Експертне дослідження якості AdBlue® в Україні».

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 277 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що позивач, право на недоторканість ділової репутації якого, особисті немайнові права якого порушено внаслідок поширення про нього відповідачем недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

При цьому з урахуванням частин 4, 7 статті 277 Цивільного кодексу України спростування такої недостовірної інформації має здійснити відповідач, як особа яка поширила інформацію, спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Судом встановлено, що спірна інформація була поширена в мережі інтернет на інформаційному ресурсі (веб-сайт) "masma.com.ua"

Таким чином, заявлена позивачем вимога про зобов`язання відповідача-2 спростувати недостовірну інформацію та видалити спірну статтю підлягає задоволенню повністю.

Згідно з приписами статей 78-79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недостовірною інформацію, та такою, що порушує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «КАТМА ГРУП», поширену Асоціацією "ВСЕУКРАЇНСЬКА СПІЛКА ВИРОБНИКІВ МАСТИЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ "МАСМА", у вигляді статті від 17 травня 2021 року під назвою «Експертне дослідження якості AdBluc® в Україні», за посиланням https://mastna.coni.ua/news/102-ekspertne-doslidzhennya-yakosti-adblue-v-ukrajini, а саме:

«Досліджений зразок відновника азоту AdBlue® виробництва ТОВ «КАТМА ГРУП» має відхилення фактичних значень фізико-хімічних показників «масова концентрація алюмінію», «масова концентрація натрію» та «масова частка карбаміду» від нормованих значень стандарту ISO 22241- 1:2019 (Е), що може свідчити про використання у виробництві карбаміду марки Б (сільськогосподарського) призначення, відсутність належної підготовки демінералізованої води та контролю технологічного процесу.».

3. Визнати недостовірною інформацію, та такою, що порушує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТМА ГРУП", поширену Державним підприємством "НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ НАФТОПЕРЕРОБНОЇ ТА НАФТОХІМІЧНОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ "МАСМА", у вигляді експертного звіту № 38 «Щодо випробувань фізико-хімічних показників відновника оксиду азоту AUS 32 AdBlue®» вих. №38 від 14 травня 2021 року зазначеному у файлі « 2021-05-14 Експертний звіт 38 ВСВ МАСМА AdBlue» за посиланням https://masma.com.ua/news/102-ekspertne-doslidzhennya- vakosti-adblue-v-ukraiini, а саме:

« - Зразок 6 Місце відбору зразка: АЗС «БРСМ», вул. Чкалова, 17, м. Бровари, Броварський район, Київська область. Виробник: ГОВ «КАТМА ГРУП», Хмельницька область, місто Шепетівка, вул. Гранітна, 21. Дата виробництва: квітень 2021 року

- В таблиці 1. Результати випробувань фізико-хімічних показників зразків відновника азоту AdBlue® - колонка по Зразку 6 містить показники по різним критеріям;

- Зразок 6, виробник: ТОВ «КАТМА ГРУП» - має перевищення за показниками «масова концентрація алюмінію», «масова концентрація натрію» та занижений показник «масова частка карбаміду»;

- Досліджений зразок відновника азоту AdBlue® виробництва ТОВ «КАТМА ГРУП» має відхилення фактичних значень фізико-хімічних показників «масова концентрація алюмінію», «масова концентрація натрію» та «масова частка карбаміду» від нормативних значень стандарту ISO 22241-1:2019 (Е), що може свідчити про використання у виробництві карбаміду марки Б (сільськогосподарського) призначення, відсутність належної підготовки демінералізованої води та контролю технологічного процесу.».

4. Зобов`язати Асоціацію "ВСЕУКРАЇНСЬКА СПІЛКА ВИРОБНИКІВ МАСТИЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ "МАСМА" спростувати вищезазначену недостовірну інформацію, у такий же спосіб, у який вона була поширена, зокрема, шляхом розміщення в мережі Інтернет, на сайті Інтернет видання https://masma.com.ua повідомлення (статті) під заголовком «Спростування» без власних зауважень та коментарів, протягом десяти днів з моменту набрання законної сили рішення суду у даній справі, за власний рахунок, наступного змісту:

Інформація, що була поширена на цьому сайті 17.05.2021, у статті «Експертне дослідження якості AdBlue® в Україні», про відхилення значень фізико-хімічних показників та відхилення від нормованих значень стандарту відновника азоту AdBlue® виробництва ТОВ «КАТМА ГРУП» є недостовірною інформацією, та спростовується даним повідомлення.

5. Зобов`язати Асоціацію "ВСЕУКРАЇНСЬКА СПІЛКА ВИРОБНИКІВ МАСТИЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ "МАСМА" видалити в статті від 17 травня 2021 року під назвою «Експертне дослідження якості AdBlue® в Україні», за посиланням https://masma.com.ua/news/102- ekspertne-doslidzhennya-yakosti-adblue-v-ukrajini недостовірну інформацію, а саме:

«Досліджений зразок відновника азоту AdBlue'' виробництва ТОВ «КАТМА ГРУП» .мас відхилення фактичних значень фізико-хімічних показників «масова концентрація алюмінію», «.масова концентрація натрію» та «масова частка карбаміду» від нормованих значень стандарту ISO 22241- 1:2019 (Е), що може свідчити про використання у виробництві карбаміду марки Б (сільськогосподарського) призначення, відсутність належної підготовки демінералізованої води та контролю технологічного процесу.»

та вищезазначену недостовірну інформацію у файлі « 2021-05-14 Експертний звіт 38 ВСВ МАСМА AdBlue», що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «КАТМА ГРУП».

6. Стягнути з Державного підприємства "НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ НАФТОПЕРЕРОБНОЇ ТА НАФТОХІМІЧНОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ "МАСМА" (03680, м. Київ, проспект Академіка Палладіна, 46, корпус 1, 0) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТМА ГРУП" (02105, м. Київ, вул. Павла Усенка, 8, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн 00 коп.

7. Стягнути з Асоціації "ВСЕУКРАЇНСЬКА СПІЛКА ВИРОБНИКІВ МАСТИЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ "МАСМА" (01042, м. Київ, бульвар Приймаченко Марії, 1/27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТМА ГРУП" (02105, м. Київ, вул. Павла Усенка, 8, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн 00 коп.

8. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 15.12.2021

Суддя І.О. Андреїшина