ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2021 р. Справа№ 910/5461/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 14.09.2021 (повний текст рішення складено та підписано 24.09.2021)

у справі №910/5461/21 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННЕР-ТЕХНО"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 1 534 794,42 грн

за зустрічним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно"

про стягнення 2 789,51 грн

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 1 534 794,42 грн, у якій просило суд стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" грошові кошти у сумі 1 534 794,42 грн, у тому числі:

- заборгованість за поставлений за договором на постачання товару №53-123-01-20-06372 від 28.04.2020 товар у розмірі 1 199 640,00 грн;

- пеню у розмірі 191 087,15 грн;

- штраф у розмірі 83 974,80 грн;

- 3 % річних у розмірі 15 705,79 грн;

- інфляційних нарахувань у розмірі 44 386,68 грн.

Крім того від ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшла зустрічна позовна заява про стягнення з ТОВ "Віннер-Техно" 2 789,51 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 прийнято для спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" про стягнення 2 789,51 грн. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" 1 199 640 грн основного боргу, 15 705,79 грн 3% річних, 44 386, 68 грн інфляційних втрат та 18 901,41 грн судового збору. В частині вимог про стягнення пені та штрафу відмовлено. Зустрічний позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 2 789,51 грн пені та 2 270 грн судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 у справі №910/5461/21 частково і ухвалити нове рішення в частині стягнення 15705 грн 79 коп. 3% річних та 44386 грн 68 коп. інфляційних втрат, стягнувши з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" 9849,32 грн 3% річних та 38 748,34 грн інфляційних втрат.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено позовні вимоги у вказаному в рішенні розмірі. За твердженням апелянта стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 9849,32 грн 3% річних та 38 748,34 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 відкрите апеляційне провадження у справі №910/5461/21 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2021, призначено справу до розгляду на 17.11.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 відкладено розгляд справи до 01.12.2021.

ТОВ "Віннер-Техно" подало письмовий відзив на апеляційну скаргу у якому просило суд рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення. При цьому відповідач посилається на безпідставність вимог апеляційної скарги та обґрунтованість і законність оскаржуваного рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" (позивач/постачальник) та Державним підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (відповідач/покупець) 28.04.2020 укладено договір на постачання товару № 53-123-01-20-06372.

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати Покупцю, а Покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар CPV 44320000-9 по ДК 021:2015 - Кабелі та супутня продукція (кабель), (далі - товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у Специфікації №1 (Додаток до Договору №1), що є невід`ємною частиною цього Договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2019 року.

Відповідно до п. 2 Договору, визначена Вартість договору та умови оплати.

Згідно п. 2.1. Договору, загальна вартість товару є твердою та складає:

разом: 999 700,00 грн без ПДВ;

крім того ПДВ 20 % 199 940,00 грн;

Всього з ПДВ: 1 199 640,00 грн.

Відповідно до п.2.2. Договору, оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно Специфікації № 1 (Додаток до Договору № 1) та виконання Постачальником умов п.п.3.2, 5.1 цього Договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Відповідно до п. 3.1 Договору, постачання здійснюється на протязі 45 днів з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 30.06.2020 на умовах - DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська обл., ЮУВ ВП "Складське господарство", відповідно до правил Інкотермс - 2010, з обов`язковою присутністю Постачальника.

Відповідно до п. 3.3. Договору датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Відповідно до положень п.2.2., 3.3 Договору, та наявними видатковими накладними датами постачання товару та оплати є:

- видаткова накладна № 23 від 26.06.2020 за поставлений товар - Кабель A - DQ (ZN) B2Y 4G50/125 (800755) вартістю 26 208,00 грн з ПДВ - відмітка в накладній вантажоодержувача зав.складом Бахмельев І.С. - 30.06.2020, - крайня дата оплати - 01.09.2020;

- видаткова накладна № 24 від 26.06.2020 за поставлений товар - провід АС 120/27/А1/С1, провід МГ 16, Провід МГ 35, провід МГ70, Провід АС 300/39-А1/С1, Провід АС 500/64-А1/С1 вартістю 708 513,60 грн з ПДВ - відмітка в накладній вантажоодержувача зав.складом Бахмельев І.С. - 30.06.2020, - крайня дата оплати - 01.09.2020;

- видаткова накладна № 25 від 06.07.2020 за поставлений товар - Кабель КУПЭВнг (4х2х0,5)э-250, Кабель Кабель КУПЭВнг (27х2х0,5)э-250, Кабель КУПЭВнг (7х2х0,5)э-250 вартістю 464 918,40 грн. з ПДВ - відмітка в накладній вантажоодержувача зав.складом Бахмельев І.С. - 07.07.2020, - крайня дата оплати - 08.09.2020.

Відповідно до п. 3.2 Договору, Постачальник надає Покупцю:

- видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно УКТ ЗЕД

по - позиційно;

- електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у установленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про довірчі послуги" у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН;

- документ, який посвідчує якість товару (оригінал або засвідчена копія).

Як убачається з матеріалів справи, Позивач виконав умови п. 3.2. Договору, та надав Покупцю разом з товаром видаткові накладні (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД попозиційно, про що свідчать наявні у справі Видаткові накладні № 23 від 26.06.2020, № 24 від 26.06.2020, № 25 від 06.07.2020.

Указані видаткові накладні містять підписи та відмітку уповноваженого представника Відповідача на отримання відвантаженого товару.

Також Позивачем надано електронні податкові накладні №35 від 26.06.2020, № 36 від 26.06.2020, № 38 від 06.07.2020. Указані податкові накладні оформлені та прийняті контролюючим органом відповідного до чинного законодавства, про що свідчать надані до матеріалів справи Квитанції про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН: № , № , № .

Ураховуючи, що відповідач оплату за поставлений товар не здійснив, позивач 31.12.2020 направив йому Претензію №114 про сплату заборгованості. Оскільки указана претензія залишилася без відповіді, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам Договору не здійснив оплату за отриманий товар. Таким чином, в результаті неналежного виконання відповідачем зобов`язань у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 1 199 640,00 грн. Крім того, Ураховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 44 386,68 грн, 3% річних у розмірі 15 705,79 грн, пені у розмірі 191 087,15 грн та штрафу у розмірі 83 974,80 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, Ураховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" підлягають частковому задоволенню. При цьому судом ураховується наступне.

У зв`язку із укладенням Договору № 53-123-01-20-06372 від 28.04.2020 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України установлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не установлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом установлено, що Позивачем виконано умови Договору та було поставлено визначений товар, у розмірі та якості обумовленій умовами Договору. При цьому в порушення умов Договору відповідачем не виконано обов`язок за договором щодо оплати у відповідності до умов Договору. Заборгованість Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" за Договором від 28.04.2020 №53-123-01-20-06372 становить 1 199 640,00 грн.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимоги щодо стягнення суми основного боргу за поставлений товар у сумі 1 199 64,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду позивач також просив стягнути з відповідача на його користь 3% річних за період з 01.09.2020 по 30.12.2020 в розмірі 15 705,79 грн. та інфляційних втрат у сумі 44 386,68 грн.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідальність сторін за Договором передбачена його 4 пунктом.

Згідно зі статтею 50 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати зобов`язання у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайно не випливає із Договору або актів цивільного законодавства.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 15705,79 грн, вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013)

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 44386,68 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 191 087,15 грн. та штрафу в сумі 83 974,80 грн колегія суддів відзначає наступне.

За правилами ст. 208 ЦК України правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма, належить вчиняти у письмовій формі.

Згідно ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ст. 546 ЦК України неустойка є одним з видів забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Виходячи з зазначених норм закону, згоди щодо застосування такого виду відповідальності, як пені та штраф, сторони мають досягти у письмовому вигляді.

Як убачається з тексту Договору, а саме п. 2.2 пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Отже, оскільки умовами укладеного сторонами договору не передбачено нарахування пені та штрафу за прострочення виконання зобов`язання, колегія суддів вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 191 087,15 грн та штрафу у сумі 83974,80 грн необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню.

Щодо зустрічного позову ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення з ТОВ "Віннер-Техно" 2 789,51 грн пені. колегія суддів відзначає наступне.

Відповідно до п. 3.1 Договору, постачання здійснюється на протязі 45 днів з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 30.06.2020 на умовах - DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська обл., ЮУВ ВП "Складське господарство", відповідно до правил Інкотермс - 2010, з обов`язковою присутністю Постачальника.

Публікація Договору в системі ProZorro відбулась 18.01.2020.

Вказана обставина сторонами не заперечується.

Як вказано вище, постачання здійснено у повному обсязі на суму 1199640,00 грн згідно з накладними: №23 від 26.06.2020, №24 від 26.06.2020, №25 від 06.06.2020 - 07.07.2020, тобто з 6 - денним простроченням.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися у повному обсязі належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно повинно бути виконане в цей строк.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою.

Як слідує з п. 4.1 Договору, за порушення термінів постачання товару Постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару у визначений термін за кожен день прострочення.

Відтак, розрахунок пені за зустрічним позовом, слід здійснити наступним чином: 464 918,40 (вартість поставленого товару з простроченням)/100*0,1*6(кількість днів прострочення) = 2 789,51 грн.

02.03.2021 Відповідачем на адресу Позивача надіслана Претензія № 32/3947 на вказану суму 2 789,51 грн.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що оскільки матеріали справи не містять доказів сплати Позивачем нарахованої суми пені за Договором постачання, відтак, вимога зустрічного позову Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" , в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 у справі №910/5461/21, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 у справі №910/5461/21 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" на рішення Господарського суду м. Києва від 14.09.2021 у справі №910/5461/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 14.09.2021 у справі №910/5461/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" .

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.12.2021.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов