ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1100/21

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Прядко О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику

(повідомлення) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна

енергопостачальна компанія"

до Житомирської районної державної адміністрації

про стягнення 5464,78 грн

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" звернулась до суду з вимогою про стягнення з Житомирської районної державної адміністрації 5464,78грн заборгованості за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №23-075 від 21.12.2018.

Ухвалою господарського суду від 18.12.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" судом прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

03.11.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

17.11.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позов мотивований невиконанням Житомирською районною державною адміністрацією, яка є правонаступником сектору освіти Черняхівської райдержадміністрації, обов`язку щодо оплати поставленої електроенергії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що за період грудня 2020 року позивач поставив сектору освіти Черняхівської районної державної адміністрації Житомирської області електроенергію за договором №23-075 від 21.12.2018, за яку відповідач розрахувався не у повному обсязі. За даними позивача, станом на 11.10.2021 заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію за спірний період становить 5464,78 грн.

03.11.2021 до суду надійшов відзив на позов, за змістом якого відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження факту виникнення господарських зобов`язань у Житомирської районної державної адміністрації як правонаступника сектору освіти Черняхівської районної державної адміністрації Житомирської області; відповідно до розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації №179 від 02.03.2021 "Про затвердження передавального акту сектору освіти Черняхівської райдержадміністрації" кредиторська заборгованість по оплаті електроенергії чи будь-яких інших заборгованостей не зареєстрована і не передана. Вказує, що сектор освіти Черняхівської районної державної адміністрації фактично не реорганізований та не ліквідований станом на момент розгляду справи, а отже повинен нести відповідальність за неналежне виконання зобов`язань по спірному договору.

17.11.2021 до суду представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідно до розпорядження голови Черняхівської районної державної адміністрації від 30.12.2020 №224 Сектор освіти Черняхівської районної державної адміністрації Житомирської області реорганізовано шляхом приєднання до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області; пунктом 8 вищевказаного розпорядження встановлено, що Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області є правонаступником прав і обов`язків Сектору освіти Черняхівської районної державної адміністрації Житомирської області; розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області №179 від 02.03.2021 затверджено передавальний акт майна, прав та обов`язків юридичної особи Сектору освіти Черняхівської райдержадміністрації. З таких обставин, позивач вважає, що майно, всі права та обов`язки внаслідок проведеної реорганізації перейшли від сектору освіти Черняхівської районної державної адміністрації Житомирської області до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія", що діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданою постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 429 (постачальник/позивач) та Сектором освіти Черняхівської районної державної адміністрації Житомирської області, правонаступником якого є Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області (споживач/відповідач) укладено договір №23-075 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 21.12.2018 (далі - договір) (а.с. 5-7).

За умовами п.1.1 цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього договору.

Умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2 договору).

Згідно з п.2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційного пропозицією, якає додатком 3 до цього Договору (п.5.1. договору).

Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника (п.5.2 договору).

Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (п. 5.8. договору).

У п.5.10 договору сторонами погоджено, зокрема, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені у рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеної у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Відповідно до п.п.1 п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

В матеріалах справи містяться рахунки за грудень 2020 року (а.с. 14) та докази часткової сплати за використану активну електроенергію (а.с. 9-11).

З даними позивача, у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань у споживача виникла заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію за період грудня 2020 року, яка складає 5464,78грн.

18.02.2021 позивач направив комісії з реорганізації сектору освіти Черняхівської районної державної адміністрації претензію з вимогою включити борг за спожиту електричну енергію в сумі 5464,78грн до кредиторських вимог та оплатити зазначену заборгованість (а.с.12).

11.05.2021 позивач направив на адресу Житомирської районної державної адміністрації як правонаступнику споживача вимогу про сплату заборгованості у сумі 5464,78грн (а.с.13), яка залишена без відповіді та задоволення.

Не проведення відповідачем розрахунків за спожиту електроенергію стало приводом для звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір та інші правочини.

Згідно ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Наведена правова норма кореспондується зі ст.509 Цивільного кодексу України: зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання то воно підлягає виконанню в цей строк.

В силу ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 Цивільного кодексу України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, натомість позивач обґрунтував свої позовні вимоги належними та достатніми доказами.

Щодо заперечень відповідача щодо безпідставності стягнення боргу з Житомирської районної державної адміністрації, суд враховується наступне.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 "Про утворення та ліквідацію районів" у Житомирській області ліквідується Андрушівський, Баранівський, Бердичівський, Брусилівський, Ємільчинський, Житомирський, Коростенський, Коростишівський, Лугинський, Любарський, Малинський, Народицький, Новоград-Волинський, Овруцький, Олевський, Попільнянський, Пулинський, Радомишльський, Романівський, Ружинський, Хорошівський, Черняхівський, Чуднівський райони та утворюється Житомирський район (з адміністративним центром у місті Житомир) у складі територій Андрушівської сільської, Березівської сільської, Брусилівської селищної, Високівської Сільської, Вишевицької сільської, Вільшанської сільської, Волицької сільської, Глибочицької сільської, Городоцької сільської, Житомирської міської, Квітневої сільської, Корнинськ селищної, Коростишівської міської, Курненської сільської, Любарської селищної, Миропільської селищної, Новоборівської селищної, Новогуйвинської селищної, Оліївської сільської, Попільнянської селищної, Потіївської сільської, Пулинської селищної, Радомишльської міської, Романівської селищної, Станишівської сільської, Старосілецької селищної, Тетерівської сільської, Харитонівської сільської, Хорошівської селищної, Черняхівської селищної, Чуднівської міської територіальних громад, затверджених КМУ.

Згідно п.2 Постанови КМУ від 16.12.2020 №1321 "Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються", дія цього порядку поширюється на райдержадміністрації, які у зв`язку з прийняттям постанови Верховної ради України від 17.07.2020 "Про утворення та ліквідацію районів" підлягають утворенню та/або реорганізації.

Пунктом 8 постанови КМУ від 16.12.2020 "Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються" передбачено, що перехід майна, майнових прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється: у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з дня затвердження передавального акта комісії з реорганізації.

Відповідно до розпорядження голови Черняхівської районної державної адміністрації від 30.12.2020 №224, Сектор освіти Черняхівської районної державної адміністрації Житомирської області реорганізовано шляхом приєднання до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області (а.с.94-95).

Пунктом 8 вищевказаного розпорядження встановлено, що Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області є правонаступником прав і обов`язків Сектору освіти Черняхівської районної державної адміністрації Житомирської області.

Розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області №179 від 02.03.2021 затверджено передавальний акт майна, прав та обов`язків юридичної особи сектору освіти Черняхівської райдержадміністрації.

Серед підстав заміни кредитора у зобов`язанні стаття 512 Цивільного кодексу України визначає правонаступництво. Таке універсальне правонаступництво передбачено, зокрема, статтею 104 Цивільного кодексу України, згідно з положеннями якої юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації, у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (ч.8 ст.4) передбачено, що у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Водночас чинне законодавство не містить загальної норми щодо моменту виникнення універсального правонаступництва юридичної особи, утвореної внаслідок приєднання.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення врегульований статтею 107 Цивільного кодексу України, відповідно до положень якої після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до Реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється у результаті реорганізації.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що внаслідок реорганізації всі права та обов`язки Сектора освіти Черняхівської районної державної адміністрації Житомирської області перейшли до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області після затвердження передавального акту.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 5464,78грн заборгованості за спожиту електроенергію обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у розмірі 2270,00грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області (10003, м.Житомир, вул. Лесі Українки,1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (10003, м. Житомир, майдан Перемоги, 10, )

- 5464,78грн - заборгованості за спожиту електроенергію,

- 2270,00грн - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.12.21

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам - рек.