ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/2084/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

при секретарі судового засідання Корчинській М.В.

за участю представників учасників справи:

від ТОВ «Порше Лізинг Україна» - не з`явився,

від ФОП Чернявського Г.Ю. - Попова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна»

на рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021, ухвалене суддею Рогою Н.В., м. Одеса, повний текст складено 24.09.2021

у справі № 916/2084/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна»

до Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича

про стягнення 234590,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі ТОВ «Порше Лізинг Україна») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича (далі ФОП Чернявський Г.Ю.), в якому просило суд стягнути з останнього 234590,36 грн., з яких:

- 76192,97 грн. плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення договору лізингу, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 16.10.2020 по 08.07.2021;

- 2814,30 грн. пені за прострочення плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення договору лізингу, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 16.10.2020 по 08.07.2021;

- 145446,42 грн. неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу, нарахованої за період з 02.09.2020 по 08.07.2021;

- 9503,77 грн. відшкодування інших витрат (збитків), з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 10.10.2020 по 08.07.2021;

- 632,90 грн. пені за прострочення відшкодування інших витрат (збитків), нарахованої за період з 10.10.2020 по 08.07.2021.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем умов договору про фінансовий лізинг від 19.07.2018 № 00016524 (далі договір) в частині повної та своєчасно сплати лізингових платежів, а також неповерненням об`єкту лізингу після припинення договору.

Заперечуючи проти задоволенні позову, ФОП Чернявський Г.Ю. зазначив, зокрема, що не отримував від позивача, як Лізингодавця, вимог про сплату заборгованості за договором, про повернення об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору. Позивачем не було надано суду належних доказів отримання відповідачем вказаних вимог, що свідчить про те, що договір лізингу не є припиненим, а підстави для стягнення плати за фактичне користування об`єктом лізингу після розірвання договору відсутні.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 у справі № 916/2084/21 у задоволенні позову ТОВ «Порше Лізинг Україна» відмовлено повністю.

Місцевий господарський суд виходив, зокрема, з того, що позивачем не було надано суду належних доказів повідомлення відповідача про відмову від договору. Надані позивачем докази свідчать, що відповідне повідомлення було направлене не ТОВ «Порше Лізинг Україна», а ТОВ «ВПС-ГРУПП», тобто іншою особою. Крім того, опис-вкладення № 199, який не містить підпису уповноваженої особи ТОВ «Порше Лізинг Україна», однак, містить відбиток печатки позивача, не датований та не містить підпису уповноваженої особи АТ «Укрпошта» щодо перевірки відправлення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на виконання положень ч. 3 ст. 7 Закону "Про фінансовий лізинг" Лізингодавець фактично не вчинив відмови від договору, у зв`язку з чим у відповідача не виник обов`язок з повернення об`єкту лізингу.

Не погодившись з рішення суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу,в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Суд дійшов помилкового висновку, що за змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір фінансового лізингу вважається припиненим лише у разі фактичного отримання Лізингоодержувачем відповідного повідомлення Лізингодавця. Відповідач, як Лізингоодержувач, міг довідатися про припинення договору.

Норми Закону України «Про фінансовий лізинг» не зобов`язують Лізингодавця особисто здійснювати таку технічну операцію, як безпосереднє передання поштового відправлення оператору поштового зв`язку для його надсилання.

ТОВ «ВПС-ГРУПП», направляючи ФОП Чернявському Г.Ю. повідомлення ТОВ «Порше Лізинг Україна» про відмову від договору, діяло на підставі укладеного з ТОВ «Порше Лізинг Україна» договору від 26.03.2018 № 26/03/2, відповідно до якого ТОВ «ВПС-ГРУПП» зобов`язується за завданням ТОВ «Порше Лізинг Україна» виконати роботи/послуги,пов`язані з відправкою листів (поштової кореспонденції).

Не проставлення підпису працівника поштового зв`язку на описі вкладення № 199 є проявом його службової недбалості та не може свідчити про не надсилання поштового відправлення. Дії оператора поштового зв`язку не перебуваюсь під прями впливом чи контролем позивача.

Суд не звернув увагу, що відповідач зобов`язаний знати про стан своїх справи та діяв недобросовісно.

ФОП Чернявський Г.Ю. знав про факт направлення ТОВ «Порше Лізинг Україна» повідомлення про припинення договору, про що свідчить розгляд Господарським судом м. Києва справи № 910/11216/20.

До апеляційної скарги ТОВ «Порше Лізинг Україна» додало наступні документи:

- договір № 26/03/2 від 26.03.2018, укладений між ТОВ «ВПС-ГРУПП та ТОВ «Порше Лізинг Україна»;

- додаток № 1 до вищевказаного договору;

- адвокатський запит вих. № 2-28/09/21 від 28.09.2021, адресований АТ «Укрпошта»;

- відповідь АТ «Укрпошта» на вищевказаний адвокатський запит.

- копію рішення Господарського суду м. Києва від 26.11.2020 у справі № 910/11216/20;

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2021 для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 за апеляційною скаргою ТОВ «Порше Лізинг Україна» відкрито апеляційне провадження, встановлено відповідачу строк до 08.11.2021 для подання відзиву, роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань, витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи № 916/2084/21.

08.11.2021 від ФОП Чернявського Г.Ю. надійшло клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву на апеляційну скаргу.

19.11.2021 від ФОП Чернявського Г.Ю. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість, зокрема, що можливості одностороннього розірвання договору лізингу передує повідомлення Лізингоодержувача про припинення такого договору. Саме позивач мав довести належними та допустимими доказами факт направлення відповідного повідомлення відповідачу. Скаржником не спростовані висновки суду щодо відсутності належних та допустимих доказів направлення позивачем цього повідомлення відповідачу. Надані позивачем до апеляційної скарги додаткові докази не можуть прийматись судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки позивачем не обґрунтовано неможливість їх подання в суд першої інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 справу № 916/2084/21 призначено до розгляду на 09.12.2021 о 14:30 год.

01.12.2021 від представника ТОВ "Порше Лізинг Україна" адвоката Ізвєкова Віталія Володимировича надійшло клопотання про його участь в судовому засіданні 09.12.2021 о 14:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 задоволено.

В судове засідання 09.12.2021 з`явився представник ФОП Чернявського Г.Ю. Представник ТОВ "Порше Лізинг Україна" не з`явився в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" для проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду.

Частиною 5 ст. 197 ГПК України передбачено, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Враховуючи, що за об`єктивних обставин проведення відеоконференції з представником ТОВ "Порше Лізинг Україна" виявилося неможливим, судове засідання проводилось без його участі.

Розглянувши клопотання ФОП Чернявського Г.Ю. від 08.11.2021 про продовження процесуального строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає наступне.

Вказане клопотання мотивоване тим, що відповідач не отримував копії апеляційної скарги, а ознайомився з її змістом лише 08.11.2021 під час ознайомлення з матеріалами даної справи.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно частин 2, 3, 4, 6ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

З матеріалів справи вбачається, що в якості доказів направлення копії апеляційної скарги з доданими до неї документами відповідачу, ТОВ «Порше Лізинг Україна» додано опис вкладення №656 на ім`я ФОП Чернявського Г.Ю. за адресою: АДРЕСА_1.

Колегія суддів зазначає, що будь-яких відомостей про вручення ФОП Чернявським Г.Ю. поштового відправлення за трек-номером 656 (апеляційної скарги ТОВ «Порше Лізинг Україна») з веб-сайту Укрпошта не вбачається.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та залучити його відзив на апеляційну скаргу до матеріалів даної справи.

Щодо доданих ТОВ «Порше Лізинг Україна» до апеляційної скарги доказів, зокрема: договору № 26/03/2 від 26.03.2018, укладеного між ТОВ «ВПС-ГРУПП та ТОВ «Порше Лізинг Україна»; додатку № 1 до цього договору; адвокатського запиту за вих. № 2-28/09/21 від 28.09.2021, адресованого АТ «Укрпошта»; відповіді АТ «Укрпошта» на вищевказаний адвокатський запит; колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 80 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Обґрунтовуючи неподання вказаних документів в суд першої інстанції, скаржник зазначив, що питання взаємовідносин між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «ВПС-ГРУПП судом не розглядалось.

Відповідно до висновку щодо застосування статей 80, 269 ГПК України, викладеного Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку на відповідача).

Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмово обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

За імперативним приписом ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв матиме наслідком порушення приписів ст. 269 ГПК України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Колегія суддів зазначає, що вищевказані документи існували у позивача на момент його звернення до Господарського суду Одеської області з даним позовом, а тому він не був позбавлений права подати відповідні докази разом із позовною заявою.

Позивачем жодного разу під час розгляду справи в суді першої інстанції не було зазначено про існування у нього відповідних доказів та причин, з яких ці докази не можуть бути подані у встановлений законом строк в порядку ч. 4 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що наведені скаржником обставини не можуть вважатись саме тим винятковим випадком неможливості подання доказів до суду першої інстанції у строк, встановлений ч. 3 ст. 80 ГПК України, з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а тому надані до апеляційної скарги документи (договір № 26/03/2 від 26.03.2018, укладений між ТОВ «ВПС-ГРУПП та ТОВ «Порше Лізинг Україна»; додаток № 1 до цього договору; адвокатський запит вих. № 2-28/09/21 від 28.09.2021, адресований АТ «Укрпошта»; відповідь АТ «Укрпошта» на вищевказаний адвокатський запит;) залишаються колегією суддів без розгляду.

В судовому засіданні 09.12.2021 представник ФОП Чернявського Г.Ю. заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги ТОВ «Порше Лізинг Україна», просив залишити її без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 у справі № 916/2084/21 - без змін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.07.2018 між ФОП Чернявським Г.Ю. (Лізингоодержувач) та ТОВ «Порше Лізинг Україна» (Лізингодавець) укладено договір про фінансовий лізинг №00016524 (далі договір), за умовами якого: об`єкт лізингу: транспортний засіб VW Polo sedan Life 1.6 МРІ, шасі: № НОМЕР_1 , двигун: № НОМЕР_2 (далі автомобіль); вартість об`єкта лізингу: 320200 грн.;, авансовий платіж: 64040 грн.; обсяг фінансування: 256160 грн; кількість лізингових платежів 60; строк лізингу: 60 місяців; розмір лізингового платежу: 8754,63 грн. зі строком оплати відповідно до Графіка; процентна ставка: 19,99 % (змінювана відповідно до п. 6.4 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу).

Договором визначено, що проценти, комісії, інші платежі підлягають сплаті у відповідності до Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, рахунків для Лізингових платежів/Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування).

Розділом 1 Загальних умов, що є додатком до договору (далі Загальні умови), передбачено, що Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (надалі разом із Договором про фінансовий лізинг спільно іменуються як "Контракт"), а також Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) як додаток до Контракту, що є невід`ємною його частиною, та інші додатки, що є невід`ємними його частинами, являють собою угоду між Сторонами щодо придбання ТОВ «Порше Лізинг Україна» та його передання Лізингоодержувачу (відповідно до визначених у цьому контракті значень вищезгаданих термінів) згідно з положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг» № 723/97-ВР від 16.12.1997, іншими чинними положеннями українського законодавства, Внутрішніми правилами надання послуг з фінансового лізингу ТОВ «Порше Лізинг Україна», затвердженими Наказом Директора ТОВ «Порше Лізинг Україна» №68 від 11.04.2017.

Відповідно до п.4.1 Загальних умов ТОВ «Порше Лізинг Україна» зберігатиме за собою право власності на об`єкт лізингу, в той час як Лізингоодержувач матиме право на експлуатацію об`єкта лізингу впродовж усього строку дії Контракту (окрім випадків, коли ТОВ «Порше Лізинг Україна» матиме право припинити цей контракт/відмовитися від Контракту та вимагати повернення об`єкта лізингу, як зазначено в цьому Контракті).

Згідно з пунктами 5.1 та 5.4 Загальних умов об`єкт лізингу буде доставлений та переданий ТОВ «Порше Лізинг Україна» або належним чином уповноваженою особою (дилером-продавцем) безпосередньо Лізингоодержувачу відповідно до умов Контракту. Лізингоодержувач забезпечує оформлення доставки об`єкта лізингу шляхом підписання Лізингоодержувачем та ТОВ «Порше Лізинг Україна» акта приймання-передачі.

Відповідно до п. 6.1., 6.5 Загальних умов для експлуатації об`єкта лізингу Лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» лізингові платежі у відповідності до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), що являє собою невід`ємну частину цього контракту, та інших положень Контракту. Лізингові платежі перераховуються Лізингоодержувачем на рахунок, визначений ТОВ «Порше Лізинг Україна» у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування).

Пунктом 6.18 Загальних умов сторони погодили, що у випадку припинення контракту/відмови від Контракту за ініціативою ТОВ «Порше Лізинг Україна» відповідно до п. 12 Контракту лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об`єктом лізингу.

У випадку прострочення сплати платежу до Лізингоодержувача застосовується, зокрема, такі санкції: пеня у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу (п. 8.2.1 Загальних умов); компенсація будь-яких витрат, понесених ТОВ «Порше Лізинг Україна», та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених Лізингоодержувачем відповідно до Контракту (п. 8.2.3 Загальних умов).

Пунктом 8.3.2 Загальних умов встановлено, що якщо Лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 (одного) лізингового платежу, при цьому, якщо прострочення лізингового платежу триває більш ніж 30 днів (відповідно до Закону України Про фінансовий лізинг) ТОВ «Порше Лізинг Україна» має право припинити контракт/відмовитися від контракту і витребувати об`єкт лізингу від Лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса.

Згідно з п. 8.4. Загальних умов Лізингоодержувач погоджується, що всі строки, зазначені у цьому контракті, є прийнятними для виконання Лізингоодержувачем своїх зобов`язань.

Пунктами 12.6, 12.6.1 Загальних умов передбачено, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» має право в односторонньому порядку припинити цей контракт/відмовитися від контракту, та також, серед іншого, право на повернення об`єкта лізингу, зокрема, якщо Лізингоодержувач не сплатив 1 (один) наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково і строк виконання зобов`язання зі сплати перевищує 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до п. 12.9 Загальних умов у разі дострокового закінчення строку лізингу/припинення контракту відповідно до п. 12 контракту, відмови Лізингоодержувача придбати об`єкт лізингу, як передбачено пунктом 4.2, а також, якщо ТОВ «Порше Лізинг Україна» вимагає повернення об`єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, Лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу за свій власний рахунок у відповідному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження ТОВ «Порше Лізинг Україна», якщо інша адреса не вказана ТОВ «Порше Лізинг Україна», впродовж 10 робочих днів від дати одержання відповідного запиту.

Пунктом 13.1 Загальних умов зазначено, що Лізингоодержувач зобов`язаний у строки, встановлені ТОВ «Порше Лізинг Україна», повернути об`єкт лізингу в усіх випадках дострокового закінчення строку лізингу, припинення контракту, крім випадку, коли Лізингоодержувач набуває право власності на об`єкт лізингу відповідно до умов Контракту. Якщо Лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення об`єкта лізингу, ТОВ «Порше Лізинг Україна» має право вилучити (повернути) об`єкт лізингу без попередньої згоди Лізингоодержувача у визначеному законодавством України порядку.

19.07.2018 між ТОВ «Порше Лізинг Україна» (покупець) та ТОВ «Автомобільний Дім» (постачальник/продавець) укладено договір купівлі-продажу №3297, за умовами якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало у свою власність автомобіль, що є об`єктом лізингу, за ціною 320200 грн.

27.07.2018 територіальним сервісним центром МВС № 8044 об`єкт лізингу зареєстровано на ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» про що видано відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

30.07.2018 об`єкт лізингу переданий Лізингоодержувачу для користування, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі від 30.07.2018 до договору.

Учасниками справи визнається, що ФОП Чернявським Г.Ю. неналежним чином виконувались умови договору в частині своєчасної сплати лізингових платежів. В порушення умов договору відповідачем не було у повному обсязі сплачені виставлені позивачем рахунки, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 14519,61 грн.

14.07.2020 відповідач звернувся до позивача з листом про перенесення строків оплати за договором.

Листом від 17.07.2020 позивач повідомив відповідача, що у зв`язку з наявністю поточної заборгованості зі сплати лізингових платежів, позивач не може надати відстрочення чергових платежів.

В матеріалах даної справи міститься вимога ТОВ «Порше Лізинг Україна» за вих. № 00016524 від 20.07.2020, адресована ФОП Чернявському Г.Ю., про сплату заборгованості за договором, повернення об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору, в якій позивач вимагає протягом 3 (трьох) днів погасити поточну заборгованість за несплаченими лізинговими платежами в розмірі 14519,61 грн. та 606,13 грн. нарахованих штрафних санкцій. Також позивач повідомляє відповідача про відмову від договору лізингу та вимагає повернути автомобіль протягом 10 днів з дати одержання вимоги.

29.09.2020 приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис про повернення Лізингоодержувачем об`єкту лізингу до Лізингодавця у зв`язку із існуванням заборгованості за договором лізингу.

Предметом спору у даній справі є вимога ТОВ «Порше Лізинг Україна» стягнути з ФОП Чернявського Г.Ю. 234590,36 грн., з яких: 76192,97 грн. плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення договору лізингу, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 16.10.2020 по 08.07.2021; 2814,30 грн. пені за прострочення плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення договору лізингу, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 16.10.2020 по 08.07.2021; 145446,42 грн. неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу, нарахованої за період з 02.09.2020 по 08.07.2021; 9503,77 грн. відшкодування інших витрат (збитків), з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 10.10.2020 по 08.07.2021; 632,90 грн. пені за прострочення відшкодування інших витрат (збитків), нарахованої за період з 10.10.2020 по 08.07.2021.

Підставами задоволення позову зазначено неналежне виконання відповідачем умов договору в частині повної та своєчасно сплати лізингових платежів, а також неповерненням об`єкту лізингу після припинення договору.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт направлення відповідачу повідомлення про припинення договору.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Частинами 1, 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» (в редакції, чинній на момент укладення договору) (далі Закон) передбачено, що Лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Лізингоодержувач має право вимагати відшкодування збитків, у тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до такої відмови (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг»). Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Як вже зазначалось, в матеріалах даної справи міститься вимога ТОВ «Порше Лізинг Україна» за вих. № 00016524 від 20.07.2020, адресована ФОП Чернявському Г.Ю., про сплату заборгованості за договором, повернення об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору (а.с.52 т.1), в якій позивач, зокрема, повідомляє відповідача про відмову від договору лізингу та вимагає повернути автомобіль протягом 10 днів з дати одержання вимоги.

На підтвердження направлення вищевказаної вимоги відповідачу, позивачем надані суду наступні документи:

- опис-вкладення № 199 (а.с.192 т.1),

- список згрупованих внутрішніх поштових відправлень № 35678 від 27.07.2020 (а.с.193 т.1)

- роздруківку з веб-сайту АТ «Укрпошта» за трек-номером № 199 (а.с.54 т.1).

Відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

З наданого позивачем опису-вкладення (а.с.192 т.1) вбачається, що він містить ПІБ одержувача (Чернявський Г.Ю., ФОП) та його належну адресу (АДРЕСА_1).

У ньому зазначено відправника (ТОВ «Порше Лізинг Україна») та найменування самого відправлення (вимога про сплату заборгованості № 00016524 від 20.07.2020 з підписом та печаткою).

На ньому також міститься номер поштового відправлення 199), проставлений відбиток календарного штемпеля об`єкта поштового зв`язку (27.07.2020) та печатка ТОВ «Порше Лізинг Україна».

Роздруківка з веб-сайту АТ «Укрпошта» (а.с.54 т.1) фактично підтверджує, що поштове відправлення № 199 була направлено одержувачу.

Колегією суддів враховується, що вказаний опис-вкладення не містить підпису працівника поштового зв`язку.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Слід зауважити, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж.К. та інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») Європейський суд з прав людини наголосив, що цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей", тобто суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Оцінивши в сукупності вищевикладені обставини та враховуючи, що у наданому позивачем описі-кладення зазначено відправника, найменування самого відправлення, на ньому міститься номер поштового відправлення, проставлений відбиток календарного штемпеля об`єкта поштового зв`язку та печатка відправника, а також те, що згідно роздруківки з веб-сайту АТ «Укрпошта» саме відправлення було направлено одержувачу, колегія суддів приходить до висновку, що лише відсутність підпису працівника поштового зв`язку на описі вкладення не може беззаперечно свідчити про недоведеність позивачем направлення відповідної вимоги відповідачу.

Те, що згідно копії списку згрупованих внутрішніх поштових відправлень № 35678 від 27.07.2020 (а.с.193 т.1) відправником поштового відправлення зазначено ТОВ «ВПС-ГРУПП» також не спростовує той факт, що на адресу ФОП Чернявського Г.Ю. було направлено вимогу, яка складена та підписана безпосередньо ТОВ «Порше Лізинг Україна».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає передчасним висновок місцевого господарського суду про недоведеність позивачем факту направлення відповідачу вимоги про припинення дії договору.

Крім того, колегією суддів враховується, що згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.

Колегією суддів встановлено, що у липні 2020 року ФОП Чернявський Г.Ю. звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ «Порше Лізинг Україна», в якому просив суд внести зміни, зокрема, до договору № 00016524 від 19.07.2018 в частині графіку платежів та погодити його у редакції, яка наведена позивачем у прохальній частині позову.

Позов був мотивований скрутним матеріальним становищем відповідача, яке виникло як в державі в цілому, так і у нього особисто через світову пандемію короновірусної хвороби.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.11.2020 у справі № 910/11216/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.

При цьому, зі змісту мотивувальної частини вказаного рішення суду вбачається, що 01.10.2020 ТОВ «Порше Лізинг Україна» подало до суду заперечення, в яких посилався на те, що з квітня 2020 року ФОП Чернявський Г.Ю. неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання, зокрема, за договором лізингу № 00016524, у зв`язку з чим ТОВ «Порше Лізинг Україна» направило на його адресу вимогу про сплату заборгованості, повернення об`єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору, а також рахунки на оплату. Відповідно до інформації з веб-сайту Укрпошти, поштові відправлення не були отримані адресатом та повернуті відправнику.

Колегією суддів враховується, що у справі № 910/11216/20 судом не досліджувалось питання саме направлення ТОВ «Порше Лізинг Україна» повідомлення про відмову від договору ФОП Чернявському Г.Ю.

Разом з тим, наведені у мотивувальній частині рішенні Господарського суду м. Києва від 26.11.2020 у справі № 910/11216/20 доводи ТОВ «Порше Лізинг Україна» свідчать про те, що ФОП Чернявський Г.Ю. знав, або мав знати про те, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» відмовляється від договору № 00016524 від 19.07.2018.

Як вбачається з опису-вкладення та роздруківки з веб-сайту АТ «Укрпошта» за трек-номером № 199, відповідне відправлення (повідомлення ТОВ «Порше Лізинг Україна» про відмову від договору) було направлено ФОП Чернявському Г.Ю. 27.07.2020, проте не було вручено адресату під час доставки.

Причиною невручення даного поштового відправлення зазначено: «інші причини».

Пунктом 12.7 Загальних умов сторони погодили настання для Лізингоодержувача наслідків у випадку неотримання ним відповідного повідомлення, відповідно до якого повідомлення/вимога надсилається на адресу Лізингоодержувача, а у випадку неотримання ним повідомлення/вимоги з будь-яких причин, Лізингоодержувач вважається повідомленим на 10 календарний день з дня відправлення такого повідомлення, що підтверджується документами з відміткою УДППЗ «Укрпошта» про прийняття повідомлення для відправки.

Враховуючи п. 12.7 Загальних умов, колегія суддів зазначає, що ФОП Чернявський Г.Ю. вважається таким, що повідомлений про відмову від договору та про необхідність повернення предмета лізингу 06.08.2020, тобто на 10-ти день з дати направлення вимоги.

Пунктом 6.18 Загальних умов сторони погодили, що у випадку припинення Контракту/відмови від Контракту за ініціативи Лізингодавця відповідно до п. 12 Лізинговий платіж буде вважатись платою за користування об`єктом лізингу.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» виставлялись ФОП Чернявському Г.Ю. відповідні рахунки на оплату на загальну суму 74543,31 грн., а саме:

- рахунок-фактура № 59101-00516839 від 01.10.2020 на суму 8282,59 грн. (а.с.59 т.1);

- рахунок-фактура № 59101-00520946 від 02.11.2020 на суму 8282,59 грн. (а.с.61 т.1);

- рахунок-фактура № 59101-00525296 від 01.12.2020 на суму 8282,59 грн. (а.с.62 т.1);

- рахунок-фактура № 59101-00531001 від 04.01.2021 на суму 8282,59 грн. (а.с.63 т.1);

- рахунок-фактура № 59101-00535485 від 01.02.2021 на суму 8282,59 грн. (а.с.64 т.1);

- рахунок-фактура № 59101-00539614 від 01.03.2021 на суму 8282,59 грн. (а.с.65 т.1);

- рахунок-фактура № 59101-00544160 від 01.04.2021 на суму 8282,59 грн. (а.с.66 т.1);

- рахунок-фактура № 59101-00548665 від 05.05.2021 на суму 8282,59 грн. (а.с.67 т.1);

- рахунок-фактура № 59101-00553189 від 01.06.2021 на суму 8282,59 грн. (а.с.68 т.1);

15.10.2021 ФОП Чернявським Г.Ю. сплачено ТОВ «Порше Лізинг Україна» 1820,10 грн.

ФОП Чернявським Г.Ю. не заперечується, ним не було сплачено залишок заборгованості у розмірі 72723,21 грн. та не було повернуто предмет лізингу ТОВ «Порше Лізинг Україна».

Щодо вимоги ТОВ «Порше Лізинг Україна» стягнути з ФОП Чернявського Г.Ю. 76192,97 грн., з яких: 72723,21 грн. плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення договору лізингу, 844,29 грн. 3% річних та 2625,47 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 16.10.2020 по 08.07.2021, колегія суддів, перевіривши наданий позивачем розрахунок вказаної вимоги (а.с.16 т.1), погоджується з ним та зазначає про наявність підстав для її задоволення.

Щодо вимоги ТОВ «Порше Лізинг Україна» стягнути з ФОП Чернявського Г.Ю. 2814,30 грн. пені за прострочення плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення договору лізингу, нарахованої на підставі п. 8.2 Загальних умов, колегія суддів, перевіривши наданий позивачем розрахунок вказаної вимоги (а.с.22 т.1), також погоджується з ним та зазначає про наявність підстав для її задоволення.

Щодо вимоги ТОВ «Порше Лізинг Україна» стягнути з ФОП Чернявського Г.Ю. 145446,42 грн. неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу, нарахованої на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 785 ЦК України визначено, що У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Як вже зазначалось, ФОП Чернявським Г.Ю. визнається, ним не було сплачено залишок заборгованості у розмірі 72723,21 грн. та не було повернуто предмет лізингу ТОВ «Порше Лізинг Україна».

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з ФОП Чернявського Г.Ю. на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» 145446,42 грн. (72723,21 грн. х 2).

Щодо вимоги ТОВ «Порше Лізинг Україна» стягнути з ФОП Чернявського Г.Ю. 9503,77 грн. відшкодування інших витрат (збитків), з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 10.10.2020 по 08.07.2021), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 8.6. Загальних умов будь-які збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням стороною своїх обов`язків за Контрактом, підлягають відшкодуванню у повному обсязі додатково до штрафних санкцій, передбачених Контрактом.

Лізингоодержувач відшкодовує всі та будь-які витрати, понесені ТОВ «Порше Лізинг Україна» у зв`язку з вилученням (поверненням) об`єкта лізингу, у тому числі витрати, пов`язані із залученням будь-яких третіх осіб, що надають послуги, пов`язані з вилученням об`єкта лізингу (п. 13.5. Загальних умов).

З матеріалів справи вбачається, що 21.06.2012 між ТОВ «Порше Лізинг Україна» (Замовник) та ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» (Агенство) укладено договір про надання юридично-консультативних послуг, за умовами якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» доручає, а ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» приймає на себе зобов`язання надати ТОВ «Порше Лізинг Україна» юридично-консультативні послуги відповідно до умов договору, а ТОВ «Порше Лізинг Україна» - прийняти та оплатити їх.

29.09.2020 між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» складено та підписано без жодних зауважень акт наданих послуг № 76 за вищевказаним договором, згідно якого ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» 29.09.2020 надало ТОВ «Порше Лізинг Україна» юридично-консультативні послуги на загальну суму 17000 грн., зокрема, по клієнту ФОП Чернявському Г.Ю. (договір № 00016524) на суму 8500 грн.

02.10.2020 ТОВ «Порше Лізинг Україна» перерахувало на користь ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» 17000 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с.76 т.1).

Враховуючи приписи п. 8.6., 13.5 Загальних умов, колегія суддів зазначає, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 8500 грн.

Докази сплати ФОП Чернявським Г.Ю. 8500 грн. на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» матеріали даної справи також не містять.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат (а.с.25-26 т.1), нарахованих на вищевказану суму заборгованості за період з 10.10.2020 по 08.07.2021, колегія суддів погоджується з ним.

Також з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» нарахувало до стягнення з ФОП Чернявського Г.Ю. 632,90 грн. пені за прострочення відшкодування вищевказаних витрат (8500 грн.) за період з 10.10.2020 по 08.07.2021.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені (а.с.27 т.1), колегія суддів також погоджується з ним.

Колегією суддів також враховується, що відповідач ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час перегляду справи в апеляційному порядку жодного разу не заперечував щодо правильності здійснених позивачем розрахунків заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Порше Лізинг Україна» в повному обсязі та стягнення з ФОП Чернявського Г.Ю. на його корить 234590,36 грн.

Колегією суддів також враховується, що в прохальній частині позовної заяви ТОВ «Порше Лізинг Україна» просило суд зазначити в рішенні про нарахування 3% річних на розмір заборгованості ФОП Чернявського Г.Ю. до моменту повного виконання рішення суду.

Згідно з ч. 10 ГПК ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає про наявність підстав для задоволення клопотання позивача та зазначення в рішення суду про проведення нарахування органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, 3% річних від суми заборгованості за період з 09.07.2021 до моменту виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Частиною першою ст. 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, повноваження суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 у справі № 916/2084/21 підлягає скасуванню, із прийняттям нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 235, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 у справі № 916/2084/21 скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» 234590,36 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» 3518,85 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» 5278,28 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати та стягнути з Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» 3% річних на фактичну (несплачену суму заборгованості) за період: з 09.07.2021 до моменту виконання цього рішення суду в частині сплати заборгованості за такою формулою:

«(С х 3 х Д): 365 : 100 = сума процентів, де: С - сума боргу, Д - кількість днів прострочення».

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 14.12.2021.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя І.Г. Філінюк