РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/1032/21
Господарським судом Чернігівської області у складі судді М. Демидової, розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІКОР ХОЛДИНГ", вул. Шейгусівська, 1-А, с. Сергіївка, Прилуцький район, Чернігівська область, 17592; адреса для листування: а/с 17, м. Прилуки, Чернігівська область, 17501

e-mail:

до Приватного підприємства "ГЕО ГРАФ", вул. Гетьмана Полуботка, 74А, офіс 1, м. Чернігів, 14027

e-mail: не відома

про стягнення 30000 грн. 00 коп.

без виклику сторін

встановив:

Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІКОР ХОЛДИНГ" подано позов до Приватного підприємства "ГЕО ГРАФ" про стягнення 30000 грн. 00 коп. суми попередньої оплати.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного сторонами договору на проведення робіт із землеустрою №001р-/1208/19 НТП від 12.08.2019.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі; надано відповідачу строк (до 02.11.2021) для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України. Вказаною ухвалою відповідача повідомлено про те, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу суду від 06.10.2021 відповідачем отримано 07.10.2021, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №655 від 06.10.2021.

Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не наданий.

Відповідач у справі не повідомляв суд про намір подати відзив на позовну заяву у більш тривалий строк згідно положень п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч.8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів. Відповідач не скористався правом подання до суду відзиву на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

12.08.2019 між Приватним підприємством "ГЕО ГРАФ" (виконавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрікор Холдінг" (замовник, позивач) укладено договір на проведення робіт із землеустрою №001р-/1208/10 НТП (а.с. 20).

Згідно із п.1.1 договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання з виконання наступних робіт з землеустрою: виготовлення обмінних файлів, що розташовані на території Борзнянського району Чернігівської області, а замовник бере на себе зобов`язання прийняти виконані роботи та сплатити вартість робіт виконавця в порядку та на умовах визначених даним договором.

Термін виконання робіт за договору становить 1 місяць (в) (термін погодження технічної документації та державна реєстрація земельної ділянки не входить до терміну виконання робіт).

Вартість робіт становить 30000,00 грн. (без ПДВ) і визнана сторонами договірною ціною (п.2.1 договору).

Розрахунок проводиться протягом трьох банківських днів після підписання замовником даного договору (п.2.2 договору).

Відповідно до п. 3.1.1 договору виконавець зобов`язаний виконати роботи, зазначені у п. 1.1 договору.

Згідно із п.3.2.3 договору замовник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі у відповідності до умов договору здійснювати оплату послуг виконавця.

На виконання умов договору позивач перерахував на поточний рахунок відповідача грошові кошти у сумі 30000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 21421 від 19.08.2019(а.с. 21).

Відповідач свої зобов`язання щодо робіт із землеустрою з виготовлення обмінних файлів, що розташовані на території Борзнянського району Чернігівської області, не виконав.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Як зазначив позивач, у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором протягом тривалого часу, а саме більше одного календарного року, позивач втратив інтерес до виконання відповідачем зобов`язання за договором. У період з 19.08.2019 (дата перерахування коштів на рахунок ПП «ГЕО ГРАФ») до дати подання позовної заяви від відповідача не надходило жодних повідомлень про причини не виконання робіт або про наявність обставин, які об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань з виконання робіт.

28.07.2021 позивачем на адресу відповідача надсилався лист-пропозиція щодо розірвання договору №1067 від 28.07.2021 з додатком ( проект додаткової угоди №1 від 28.07.2021 для підписання)(а.с.22-23). Факт отримання поштового відправлення відповідачем підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 26).

Вимоги відповідачем були залишені без задоволення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, заявивши до стягнення з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 30000,00 грн.

Заперечень на позов відповідач у встановлений судом строк не надав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Договір на проведення робіт із землеустрою №001р-/1208/10 НТП від 12.08.2019, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (стаття 852 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи, її фактичними обставинами доведено факт укладення між сторонами договору на проведення робіт із землеустрою №001р-/1208/10 НТП від 12.08.2019.

Також доведеними є факт перерахування позивачем у рахунок попередньої оплати за договором на проведення робіт із землеустрою №001р-/1208/10 НТП від 12.08.2019 у сумі 30000,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо виконання робіт з землеустрою, а саме виготовлення обмінних файлів передбачених договором на проведення робіт із землеустрою №001р-/1208/10 НТП від 12.08.2019 не виконав, суми передоплати, сплаченої позивачем, не повернув.

У матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази того, що відповідач своєчасно розпочав виконувати роботи, обумовлені договором.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Наведене дозволяє дійти висновку, що обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Верховним Судом у постанові від 15.02.2019 у справі №910/21154/17, предметом позовних вимог у межах якої була позовна вимога товариства про стягнення суми попередньої оплати за договором на виготовлення меблів з індивідуального замовлення, наголошено, що з припиненням дії договору підряду аванс втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави. Відтак, ст. 1212 Цивільного кодексу України застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав. З огляду на зазначене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про можливість застосування до спірних правовідносин положення частини 4 статті 849 Цивільного кодексу України в сукупності з приписами статті 1212 Цивільного кодексу України та стягнення на користь позивача безпідставно отриманих коштів.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до приписів ч. ч. 1-3 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1). Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2). У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3).

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

За змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо в договорі та можуть як ставитись в залежність від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору). Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт, що позивач 28.07.2021 звернувся на на адресу відповідача листом щодо розірвання договору №1067 від 28.07.2021 з додатком (проект додаткової угоди №1 від 28.07.2021 для підписання) (а.с.22-23).

Відповідачем лист -пропозиція з проектом додаткової угоди №1 від 28.07.2021 для підписання отримано 02.08.2021, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 26).

Таким чином, станом на дату звернення позивача із даним позовом договір на проведення робіт із землеустрою №001р-/1208/10 НТП від 12.08.2019 є розірваним та припинив свою дію.

Відповідачем доказів щодо спростування права позивача на відмову від вищезазначеного договору, доказів повернення коштів, виконання робіт суду не подано.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення частини 4 статті 849 Цивільного кодексу України в сукупності з приписами статті 1212 Цивільного кодексу України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.02.2019 у справі №910/21154/17, ).

Близьких за змістом правових висновків щодо застосування положень статті 849 Цивільного кодексу України та можливість стягнення з підрядника на користь замовника коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у постановах від 11.11.2018 у справі № 910/13332/17, від 14.06.2018 у справі № 912/2709/17, від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17, від 25.02.2021 у справі № 904/7804/16.

Враховуючи укладення між сторонами договору на проведення робіт із землеустрою №001р-/1208/10 НТП від 12.08.2019, перерахування позивачем на виконання його умов 30000 грн. авансового платежу, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №21421 від 19.08.20219 на суму 30000,00 грн., та невиконання при цьому відповідачем визначених у договорі робіт, факт відмови позивача від договору суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення суми грошових коштів (як безпідставно набутих коштів в результаті розірвання договору позивачем) у розмірі 30000 грн. є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідачем у справі не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ГЕО ГРАФ", вул. Гетьмана Полуботка, 74А, офіс 1, м. Чернігів, 14027, код 38270874 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІКОР ХОЛДИНГ", вул. Шейгусівська, 1-А, с. Сергіївка, Прилуцький район, Чернігівська область, 17592; адреса для листування: а/с 17, м. Прилуки, Чернігівська область, 17501, код 36279482, передплату у сумі 30000 грн. 00 коп. та судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 06.12.2021.

Суддя М. Демидова