ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2021 р. Справа№ 911/623/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Агрикової О.В.

Козир Т.П.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сеал-ЛТД»

на рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021

у справі № 911/623/21 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сеал-ЛТД»

до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»

про усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання вчинити дії

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сеал-ЛТД» (далі - ТОВ «Сеал-ЛТД», позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», відповідач), в якому просив суд:

- зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» за власний рахунок провести відключення та демонтаж Трансформаторної Підстанції - 3109 з належної ТОВ «Сеал-ЛТД» земельної ділянки, кадастровий номер :02:004:5018;

- зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» за власний рахунок провести відключення та демонтаж Лінії ЛЕП-10 кВ з опорами, що ведуть до Трансформаторної Підстанції - 3109, з належних ТОВ «Сеал-ЛТД» земельних ділянок, кадастрові номери: :02:004:5014; :02:004:5013; :02:004:5017.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Сеал-ЛТД» посилалося на те, що відповідач без дозволу позивача та порушуючи його право приватної власності, побудував на належних останньому земельних ділянках Трансформаторну підстанцію - 3109 (далі - ТП-3109) та Лінію ЛЕП-10 кВ з опорами до ТП-3109, які обмежують його право на користування такими земельними ділянками, оскільки до охоронних зон вказаних об`єктів енергетики застосовується ряд визначених законодавством обмежень.

Під час розгляду справи судом першої інстанції прийнято до розгляду як заяву про зміну предмета позову подану позивачем заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив суд:

- зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» за власний рахунок провести відключення та демонтаж Трансформаторної Підстанції - 3109 з належної ТОВ «Сеал-ЛТД» земельної ділянки, кадастровий номер :02:004:5444;

- зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» за власний рахунок провести відключення та демонтаж Лінії ЛЕП-10 кВ з опорами, що ведуть до Трансформаторної Підстанції - 3109, з належних ТОВ «Сеал-ЛТД» земельних ділянок, кадастрові номери: :02:004:5441; :02:004:5445; :02:004:5444.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що у зв`язку з господарською потребою підприємства 28.01.2021 земельні ділянки, які є власністю позивача та зазначені у позовній заяві, були об`єднані в одну земельну ділянку з метою перерозподілу останньої; кадастровий номер об`єднаної ділянки - :02:004:5059; вказану земельну ділянку 22.02.2021 поділено на п`ять земельних ділянок за кадастровими номерами: :02:004:5441, :02:004:5442, :02:004:5443, :02:004:5444, :02:004:5445.

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.08.2021 у справі № 911/623/21 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт порушення його права власності на земельні ділянки; позивачем на підтвердження створення відповідачем перешкод у користуванні земельними ділянками надано Схему розташування опор ЛЕП 10 кВ на ділянках ТОВ «Сеал-ЛТД» на території Боярської міської ради (далі - Схема), виконавцем якої, як вбачається з печатки на Схемі, є сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_3; вказана Схема не може бути взята судом до уваги, оскільки невідомо за яких обставин така розроблялась, відсутня будь-яка інформація про вихідні дані та правовстановлюючі документи, які використані виконавцем під час розробки такої Схеми, а також відсутня дата її розроблення; достовірність вказаної Схеми, як доказу, позивачем не доведена та, відповідно, такий доказ не може переконливо та об`єктивно свідчити про наявність обставин, на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог; позивачем не було надано суду достатніх, належних і допустимих доказів, які б давали суду можливість вважати доведеною обставину встановлення відповідачем на земельних ділянках ТОВ «Сеал-ЛТД» об`єктів енергетики.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ТОВ «Сеал-ЛТД» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт посилався на те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки судом безпідставно не прийнято до уваги в якості доказу додану позивачем до позовної заяви Схему, яка ілюструє порушення права власності позивача та розроблена сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_3 (кваліфікаційний сертифікат №010468) на виконання договору щодо проведення робіт із землеустрою, а саме відновлення меж земельних ділянок в натурі та закріплення їх межовими знаками встановленого зразка; відомості про інженера-землевпорядника ОСОБА_3, яким розроблено Схему, містяться в державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників (витяг №10691 від 09.11.2021), що підтверджує його відповідність кваліфікаційним вимогам та спроможність самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації з оцінки земель; під час відновлення меж спірних земельних ділянок в натурі (на місцевості) використовувались дані Державного земельного кадастру про координати поворотних точок даних ділянок та виявлено, що опори ЛЕП напругою 10 кВ, які підходять до ТП-3109 розташовані в межах контурів земельних ділянок :02:004:5441, :02:004:5445 та :02:004:5444, що зображено на Схемі розташування; на підтвердження свого порушеного права позивач також звернувся до інженера-землевпорядника (сертифікат №011799), інженера-геодезиста (сертифікат №014844) ОСОБА_1 щодо проведення топографо-геодезичних вишукувань, а саме, створення збірного кадастрового плану земельних ділянок в Боярській міській раді Фастівського (раніше Києво-Святошинського) району Київської області, з якого вбачається, що об`єкти енергетики (ТП-3109 та лінії ЛЕП-10 кВ) знаходяться на вищевказаних земельних ділянках позивача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 поновлено ТОВ «Сеал-ЛТД» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021 у справі № 911/623/21, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, призначено її до розгляду на 15.12.2021, встановлено ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, зупинено дію рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021 у справі № 911/623/21, витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/623/21.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/6296/21 від 09.12.2021 у зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г., який входить до складу колегії суддів на лікарняному з 07.12.2021, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/623/21.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2021 справу №911/623/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Козир Т.П., Агрикової О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2021 апеляційну скаргу ТОВ «Сеал-ЛТД» на рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021 у справі № 911/623/21, призначену на 15.12.2021, прийнято до провадження вищевказаним складом суду.

15.12.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив продовжити строк для надання відзиву на апеляційну скаргу, прийняти відзив на апеляційну скаргу, залишити рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021 у справі № 911/623/21 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія звертає увагу, що з огляду на отримання 30.11.2021 позивачем ухвали Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021, якою було встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, вказаний відзив ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» поданий після закінчення встановленого судом строку.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст. 119 ГПК України за заявою учасника справи суд може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, тоді як встановлений судом процесуальний строк за заявою учасника справи може бути продовжений судом.

При цьому, з вказаної норми вбачається, що заява про продовження встановленого судом процесуального строку має бути подана саме до закінчення цього строку, проте, у даному випадку відповідач звернувся із заявою про продовження строку на подання відзиву поза межами встановленого судом строку, що виключає можливість його продовження, у зв`язку з чим колегія суддів залишає поданий відповідачем відзив на апеляційну скаргу без розгляду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення суду залишити без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

15.12.2021 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 29.12.2016 між ОСОБА_2 (у тексті договору - продавець) та ТОВ «Сеал-ЛТД» (у тексті договору - покупець) було укладено договори купівлі-продажу земельних ділянок, а саме:

- площею 0,5 га, кадастровий № :02:004:5013, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район (договір посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А. та зареєстровано в реєстрі за № 7228);

- площею 0,5 га, кадастровий № :02:004:5014, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка (договір посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А. та зареєстровано в реєстрі за № 7223);

- площею 0,2 га, кадастровий № :02:004:5017, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район (договір посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А. та зареєстровано в реєстрі за № 7218);

- площею 0,3 га, кадастровий № :02:004:5018, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район (договір посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А. та зареєстровано в реєстрі за № 7213).

У пункті 1.2 вказаних договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 29.12.2016 вказано цільове призначення земельних ділянок: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; вид використання земельних ділянок: для ведення особистого селянського господарства; склад угідь: рілля; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, не зареєстровані.

Пунктом 6.4 договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 29.12.2016 обумовлено, що відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельні ділянки виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього права. Право власності на земельні ділянки, що є предметом цих договорів, підлягає державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно одночасно з нотаріальним посвідченням цих договорів, що здійснюється Біккінеєвою І.А. державним реєстратором - приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області.

З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 29.12.2016 за ТОВ «Сеал-ЛТД» зареєстровано право власності на земельні ділянки, які знаходяться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, а саме:

- площею 0,5 га з кадастровим номером :02:004:5014, цільове призначення - для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу (номер запису про право власності: 18413345);

- площею 0,5 га з кадастровим номером :02:004:5014, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (номер запису про право власності: 18412078);

- площею 0,2 га з кадастровим номером :02:004:5017, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (номер запису про право власності: 18416283);

- площею 0,3 га з кадастровим номером :02:004:5018, цільове призначення - для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу (номер запису про право власності: 18417953).

Як свідчать матеріали справи, представник ТОВ «Сеал-ЛТД» звернувся до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» з адвокатським запитом за вих. № 03/12-2020 від 07.12.2020 (отримано відповідачем за вх. № 13369 від 08.12.2020), в якому вказувалось на те, що під час будівництва ТП-3109 у місті Боярка по вулиці Магістральній були порушені межі встановлення опор ПЛ-10 кВ до ТП-3109 та самої ТП, а саме, опори були встановлені на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:004:5014; :02:004:5013; :02:004:5017; :02:004:5018, які є приватною власністю ТОВ «Сеал-ЛТД», яке жодних дозволів на використання своєї землі для встановлення зазначених опор не надавало.

У вказаному запиті викладено вимоги про припинення правопорушення та вжиття заходів щодо демонтажу розташованих опор та вказаної ТП на землі загального користування та встановлення опор по межам, а також про надання інформації та копій документів, відповідно до яких під час будівництва ТП-3109 у місті Боярка по вулиці Магістральній було порушено право приватної власності на землю ТОВ «Сеал-ЛТД», оскільки опори були встановлені на земельних, ділянках з кадастровими номерами :02:004:5014, :02:004:5013, :02:004:5017, :02:004:5018, що є приватною власністю ТОВ «Сеал-ЛТД».

Відповіді на вказаний адвокатський запит за вих. № 03/12-2020 від 07.12.2020 матеріали справи не містять.

Водночас, ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» листом за вих. № 03/830/10787 від 11.12.2020 про розгляд звернення ТОВ «Сеал-ЛТД» (вх. № 13216 від 04.12.2020) щодо дотримання вимог чинного законодавства при будівництві об`єктів електроенергетики по вул. Магістральній в м. Боярка, Київської області повідомило позивача про те, що на виконання умов договору про приєднання до електричних мереж № К-14-17-1288, невід`ємним додатком до якого є технічні умови стандартного приєднання електроустановок до електричних мереж № К-14-17-1288, а також для перспективи розвитку зазначеної вище території ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» розроблено проектну документацію на мережі зовнішнього електропостачання, згідно з якою передбачалось встановлення ЩТП-10/0,4 кВ та будівництво мереж 10 кВ та 0,4 кВ.

За викладеним у вказаному листі твердженням ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», на момент розробки проектної документації, згідно з публічною кадастровою картою, ЩТП-10/0,4 кВ, а також мережі 10 та 0,4 кВ було запроектовано на землях загального користування, тобто на землях, які не перебувають у приватній власності. Крім того зауважено, що на момент виконання будівельно-монтажних робіт ТОВ «Сеал-ЛТД» не було винесено в натурі межі земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:004:5013, :02:004:5014, :02:004:5017 та :02:004:5018.

Враховуючи зазначену у листі-відповіді ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» інформацію, позивач вважає, що відповідачем підтверджується порушення прав ТОВ «Сеал-ЛТД», а правильно розроблена проектна документація не спростовує такого факту.

При цьому, позивач вказує, що винесення чи не винесення меж земельних ділянок в натурі є його правом, а не обов`язком та не є правовою підставою для такого грубого порушення відповідачем права приватної власності.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач розмістив ТП-3109 на ділянці з кадастровим номером :02:004:5018 (цільове призначення: для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу), яка належить позивачеві і на якій наразі функціонує багатопаливна АЗС, що введена в експлуатацію та на якій позивач здійснює господарську діяльність.

Разом з тим, за твердженнями позивача, у зв`язку з господарською потребою підприємства 28.01.2021 земельні ділянки, які є власністю позивача, у тому числі, земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:004:5014; :02:004:5013; :02:004:5017 - об`єднані в одну земельну ділянку з метою перерозподілу останньої. Кадастровий номер об`єднаної земельної ділянки - :02:004:5059, яка 22.02.2021 поділена на п`ять земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:004:5441, :02:004:5442, :02:004:5443, :02:004:5444, :02:004:5445.

Внаслідок зазначеного поділу, за доводами позивача, ТП-3109 опинилася на земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:5444, а лінії ЛЕП-10 кВ з опорами, що ведуть до ТП-3109 - земельних ділянках з кадастровими номерами :02:004:5441, :02:004:5445 та :02:004:5444, що належать ТОВ «Сеал-ЛТД» на праві власності.

Так, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 02.02.2021 (індексний номер витягу: 242656646), 28.01.2021 за ТОВ «Сеал-ЛТД» зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:5059 площею 2,6954 га; підстава для державної реєстрації права власності - заява від 13.12.2020 за № 9197.

До матеріалів справи позивачем долучено копію заяви від 30.12.2020, посвідченої приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С. та зареєстрованої у реєстрі за № 9197, адресованої до компетентних органів, за змістом якої ТОВ «Сеал-ЛТД» просить, зокрема, об`єднати належні йому на праві власності земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:004:5044 (площею 1,1954 га), :02:004:5018 (площею 0,3 га), :02:004:5017 (площею 0,2 га), :02:004:5014 (площею 0,5 га), :02:004:5013 (площею 0,5 га) - в одну земельну ділянку площею 2,6954 га згідно з кадастровим планом, розробити відповідну документацію, зареєструвати зміни в Державному земельному кадастрі та зареєструвати право власності на земельну ділянку у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

У матеріалах справи також міститься копія заяви ТОВ «Сеал-ЛТД» від 03.02.2021 до компетентних органів, посвідченої приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С. та зареєстрованої у реєстрі за № 555, про поділ земельної ділянки площею 2,6954 га з кадастровим номером :02:004:5059 на п`ять земельних ділянок площами: 1) - 0,9865 га; 2) - 0,5744 га; 3) - 0,5857 га; 4) - 0,2781 га; 5) - 0,2707 га.

Відповідно до інформації з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, на підставі вказаної заяви від 03.02.2021 за реєстровим № 555 за ТОВ «Сеал-ЛТД» 22.02.2021 та 26.02.2021 зареєстровано право власності на земельні ділянки: площею 0,5857 га з кадастровим номером :02:004:5441; площею 0,5744 га з кадастровим номером :02:004:5442; площею 0,9865 га з кадастровим номером :02:004:5443; площею 0,2707 га з кадастровим номером :02:004:5444; площею 0,2781 га з кадастровим номером :02:004:5445.

За змістом заяви позивача про уточнення позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду в якості заяви про зміну предмета позову, ТОВ «Сеал-ЛТД» просить суд зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» за власний рахунок провести відключення та демонтаж трансформаторної підстанції - 3109 з належної ТОВ «Сеал-ЛТД» земельної ділянки, кадастровий номер :02:004:5444, а також зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» за власний рахунок провести відключення та демонтаж лінії ЛЕП-10 кВ з опорами, що ведуть до трансформаторної підстанції - 3109, з належних ТОВ «Сеал-ЛТД» земельних ділянок, кадастрові номери: :02:004:5441; :02:004:5445; :02:004:5444.

При цьому позивач зауважив, що ні предмет позову, ані позовні вимоги не змінились, лише змінились номери земельних ділянок.

Позивач вважає, що факт наявності на належних ТОВ «Сеал-ЛТД» земельних ділянках ТП-3109 та лінії ЛЕП-10 кВ з опорами, що ведуть до ТП-3109 підтверджується долученою до матеріалів справи Схемою розташування опор ЛЕП 10 кВ на ділянках ТОВ «Сеал-ЛТД» на території Боярської міської ради.

Посилаючись на те, що відповідач без дозволу позивача та порушуючи його право приватної власності, побудував на належних останньому земельних ділянках Трансформаторну підстанцію - 3109 та Лінію ЛЕП-10 кВ з опорами до ТП-3109, які обмежують його право на користування такими земельними ділянками, оскільки до охоронних зон вказаних об`єктів енергетики застосовується ряд визначених законодавством обмежень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач стверджував, що ним не здійснювалось встановлення ТП-3109 та опор ЛЕП-10 кВ на земельних ділянках, вказаних позивачем.

За твердженнями відповідача, встановлення ЩТП-10/0,4 кВ та будівництво по вулиці Магістральна у місті Боярка Києво-Святошинського р-ну Київської області здійснено відповідачем у третьому кварталі 2018 року в рамках реалізації Технічних умов № К-14-17-1288 від 08.09.2017 з метою приєднання належних ТОВ «Газовик», як замовнику, електроустановок до електричних мереж на виконання умов договору про приєднання до електричних мереж № К-14-17-1288 від 28.09.2017, що укладено між ТОВ «Газовик» та ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

При цьому, як наголошував відповідач, на момент розробки проектної документації, згідно з Публічною кадастровою картою, ЩТП-10/0,4 кВ, а також мережі 10 та 0,4 кВ було запроектовано на землях загального користування, тобто на землях, які не перебувають у приватній власності.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи апелянта вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положеннями ч. 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України.

З огляду на положення зазначених норм та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Разом з тим, звертаючись до господарського суду, позивач вказує у позовній заяві предмет та підстави позову, тобто, самостійно визначає, яке його право, на його суб`єктивну думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права.

Натомість, вирішуючи спір, судам належить з`ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

При цьому, апеляційний господарський суд зазначає, що під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено приписами ч. 2 ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, зокрема, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як було зазначено вище, звертаючись з даним позовом до суду, позивач просив захистити його право шляхом зобов`язання відповідача за власний рахунок провести відключення та демонтаж ТП-3109 з земельної ділянки кадастровий номер :02:004:5444, а також провести відключення та демонтаж Лінії ЛЕП-10 кВ з опорами, що ведуть до ТП- 3109, з земельних ділянок кадастрові номери: :02:004:5441; :02:004:5445; :02:004:5444, які належать на праві власності ТОВ «Сеал-ЛТД».

За своєю правовою природою позов, який містить вимогу про усунення перешкод у користуванні майном, є негаторним. Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

При цьому, для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

Позивачем на підтвердження створення відповідачем перешкод у користуванні земельними ділянками надано суду першої інстанції Схему розташування опор ЛЕП 10 кВ на ділянках ТОВ «Сеал-ЛТД» на території Боярської міської ради (далі - Схема), виконавцем якої, як вбачається з печатки на Схемі, є сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_3.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду про те, що достовірність Схеми розташування опор ЛЕП 10 кВ на ділянках ТОВ «Сеал-ЛТД» на території Боярської міської ради, як доказу, позивачем не доведена та, відповідно, такий доказ не може переконливо й об`єктивно свідчити про наявність обставин, на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог.

Так, з вказаної Схеми неможливо встановити за яких обставин така була розроблена, відсутня будь-яка інформація про те, які вихідні дані та правовстановлюючі документи використані виконавцем під час розробки такої Схеми, а також відсутня дата її розроблення.

Жодних інших доказів на підтвердження факту встановлення відповідачем на земельних ділянках позивача об`єктів енергетики (ТП-3109 та ліній ЛЕП-10 кВ з опорами до ТП-3109) суду першої інстанції надано не було.

При цьому, колегія суддів не може взяти до уваги докази, які додані позивачем до апеляційної скарги, зокрема Висновок інженера-землевпорядника ОСОБА_3 від 21.05.2021, Свідоцтво № 6379 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки повірки приймача GPS GS08, яким виконувалась робота, Кваліфікаційний сертифікат №010468 та свідоцтво про підвищення кваліфікації Серія АА№1151 інженера-землевпорядника ОСОБА_3 , Витяг №10691 від 09-11-2021 з Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників щодо ОСОБА_3 , збірний кадастровий план земельних ділянок ТОВ «Сеал-ЛТД», виконаний інженером-землевпорядником, інженером-геодезистом ОСОБА_1 , пояснювальну записку до збірного кадастрового плану земельних ділянок ТОВ «Сеал-ЛТД», кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника, виданий ОСОБА_1 , Свідоцтво про підвищення кваліфікації інженера-землевпорядника Серія АА №0854, видане ОСОБА_1 , Сертифікат калібрування, виданий ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що підставами для задоволення клопотання про додаткове подання доказів на підставі ч. 3 ст. 269 ГПК України можуть бути: а) додаткові докази, що існували в момент розгляду справи в суді першої інстанції, але особа, яка їх подає, не знала і не могла знати про їх існування; б) додаткові докази, що існували в момент розгляду справи в суді першої інстанції, і особа, яка їх подає, знала про їх існування, але не змогла надати їх суду з причин, які від неї не залежали; в) суд першої інстанції помилково виключив з судового розгляду надані особою докази, які мали значення для справи; г) суд першої інстанції необґрунтовано відмовив особі в задоволенні клопотання про витребування чи залучення доказів, які мають значення для справи.

В силу приписів ч. 4 ст. 236 ГПК України колегія суддів також враховує правові висновки Верховоного Суду, викладені у постанові від 16.12.2020 у справі № 908/1908/19, відповідно до якої Господарський процесуальний кодекс України допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона. Однак неприйнятною є ситуація, коли суд першої інстанції відмовив у позові, а заявник апеляційної скарги просить долучити до апеляційної скарги матеріали дослідження (висновок), який виготовлено на його замовлення після вирішення справи судом першої інстанції. Виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції саме в суді першої інстанції.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що в апеляційній скарзі позивач не наводить жодних обставин, які перешкоджали йому надати вищевказані документи суду першої інстанції, а також з огляду на те, що частина з таких доказів, а саме, збірний кадастровий план земельних ділянок ТОВ «Сеал-ЛТД» та пояснювальна записка до нього, виконані інженером-землевпорядником, інженером-геодезистом ОСОБА_1 на замовлення позивача вже після вирішення справи місцевим господарським судом, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для прийняття доданих до апеляційної скарги копій документів, як додаткових доказів у справі.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Водночас, саме позивач повинен довести обставини, які входять до предмету доказування у справі та які підтверджують факт порушення його права відповідачем.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, всупереч наведених вище правових норм, позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, зокрема, встановлення відповідачем на земельних ділянках ТОВ «Сеал-ЛТД» відповідних об`єктів енергетики, а також того, що його права, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено факт порушення його права власності на земельні ділянки, у зв`язку з чим заявлені ним позовні вимоги про зобов`язання ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» за власний рахунок провести відключення та демонтаж ТП- 3109 з належної ТОВ «Сеал-ЛТД» земельної ділянки, кадастровий номер :02:004:5444, а також зобов`язання ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» за власний рахунок провести відключення та демонтаж лінії ЛЕП-10 кВ з опорами, що ведуть до ТП-3109, з належних ТОВ «Сеал-ЛТД» земельних ділянок, кадастрові номери :02:004:5441, :02:004:5445, :02:004:5444, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021 у справі №911/623/21 прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків місцевого господарського суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга ТОВ «Сеал-ЛТД» - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 270-271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства обмеженою відповідальністю «Сеал-ЛТД» на рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021 у справі № 911/623/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021 у справі № 911/623/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021 у справі № 911/623/21.

4. Матеріали справи № 911/623/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.12.2021.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді О.В. Агрикова

Т.П. Козир