номер провадження справи 18/85/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 справа № 908/1312/21

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом фізичної особи-підприємця Братенькова Івана Сергійовича ( АДРЕСА_1 )

до відповідача фізичної особи-підприємця Полевої Галини Костянтинівни ( АДРЕСА_2 )

треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. Державна архітектурно-будівельна інспекція України (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26) в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 8-А)

2. Виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пл.. Єдності, 2)

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та у праві власності на будівлю шляхом зобов`язання вчинити дії

Господарський суд Запорізької області у складі судді Левкут В.В.

при секретарі судового засідання Непомнящій Н.П.

учасники справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Стребіж С.О., ордер серії АР №1048856 від 24.06.2021 - в режимі відеконференції

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

Розглядаються позовні вимоги фізичної особи-підприємця Братенькова Івана Сергійовича до фізичної особи-підприємця Полевої Галини Костянтині про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та у праві власності на будівлю шляхом зобов`язання вчинити дії, а саме, зобов`язати фізичну особу-підприємця Полеву Галину Костянтинівну за власний рахунок знести самочинно збудовані будівлі і споруди торгового комплексу за адресою: Запорізька обл., АДРЕСА_3.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 справу № 908/1312/21 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 07.06.2021, після усунення позивачем обставин, які зумовили залишення позову без руху, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/1312/21, присвоєно справі номер провадження 18/85/21, залучено до участі у справі треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області; 2. Виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 06.08.2021 ухвалено розглядати справу № 908/1312/21 за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, призначено підготовче засідання на 15.09.2021; строк підготовчого провадження продовжувався на тридцять днів; підготовче засідання відкладалось на 20.10.2021 та на 03.11.2021; ухвалою від 03.11.2021 підготовче провадження закрито, розгляд справи по суті призначено на 24.11.2021.

Судове засідання 24.11.2021 проводилось в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon за участю представника фізичної особи-підприємця Полевої Галини Костянтинівни (відповідача).

У судовому засіданні 24.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, по дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Позовні вимоги вмотивовані наступним. Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.11.2006, виданого на підставі рішення виконкому Бердянської міської ради від 16.11.2006 № 632, Братенькову Івану Сергійовичу на праві власності належить нежитлова будівля АДРЕСА_3 . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Братенькову Івану Сергійовичу на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2015 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,0154га, кадастровий номер :01:003:0097 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Належна позивачу на праві власності земельна ділянка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0053 власником якої є Бердянська міська рада, а орендарями ФОП Полева Галина Костянтинівна та ТОВ «Бердянські ковбаси». У лютому 2021 року відповідачем ФОП Полевою Г.К. на земельній ділянці АДРЕСА_3 в м. Бердянську розпочате будівництво торгового комплексу. Оскільки будівництво здійснювалось на відстані 2,4 метри від стіни належної позивачу на праві власності нежитлової будівлі № 99в по АДРЕСА_3 в м. Бердянську (а по виступаючим конструкціям менш ніж 2 метри), позивач звернувся до депутатської комісії з питань архітектури та містобудівництва і Бердянського міськрайонного управління Головного управління ДСНС України в Запорізькій області із скаргами про усунення порушення. Із наданих відповідей позивачу стало відомо, що відділом містобудування та архітектури Виконавчого комітету Бердянської міської ради видано Полевій Галині Костянтинівні містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва від 30 грудня 2020 року № 34 щодо реконструкції на земельній ділянці по АДРЕСА_3 . Листом № 488 від 05.04.2021 року Головним управлінням ДСНС України у Запорізькій області повідомлено, що відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в містобудівних умовах та обмеженнях для проектування об`єктів будівництва повинні бути вказані мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд, які приймаються відповідно до ДБН Б2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», якщо інше не передбачено нормативно технічною документацією. Позивач вважає, що будівництво здійснюється ФОП Полевою Г.К. самочинно з порушенням діючих норм та правил, оскільки нею повністю демонтовано будівлі, право власності на які внесено до державного реєстру прав власності на нерухоме майно, та здійснюється нове будівництво. Як стверджує позивач, істотне порушення будівельних норм і правил при будівництві торгівельного комплексу полягає у порушенні протипожежної відстані від житлових,громадських, адміністративно-побутових будинків промислових підприємств, гаражів до виробничих, складських, сільськогосподарських будинків і споруд. Також позивач зазначив, що з реєстру ДАБІ у Запорізькій області вбачається, що відсутня інформація про реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт, щодо реконструкції будівель та споруд торгового комплексу за адресою: Запорізька обл., АДРЕСА_3. За доводами позивача, оскільки ФОП Полевою Г.К. будівництво здійснюється без реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт та з порушенням протипожежних норм, воно є самочинним, перебудувати будівлю неможливо, а порушення можливо усунути виключно шляхом його знесення. Позивач зазначив, що недотримання встановлених відповідними нормативно-правовими актами вимог до проектування та будівництва, а саме планувальних обмежень, мінімально допустимих відстаней від об`єкту, що проектується до існуючих будинків, передбаченого узгодження з відповідними органами, безпосередньо порушує права позивача на належну протипожежну безпеку, як особи, що є власником сусіднього будинку. Посилаючись на ст.ст. 316, 317, 319, 321, 328, 376, 391 ЦК України, ст.ст. 23, 29 Закону України «Про планування та забудівлю території, ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», позивач просив позов задовольнити.

Відповідач 30.06.2021 (в межах визначеного судом строку) надав відзив на позов, в якому проти заявлених вимог заперечив. Відповідачем повідомлено, що в її користуванні на праві оренди на підставі договору оренди землі перебуває земельна ділянка площею 0,2175 га (кадастровий номер: :01:003:0053), на якій розміщено належний їй на праві власності комплекс будівель та споруд за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, АДРЕСА_3 (розмір частки: 27/40). З метою реконструкції вищевказаного майна, 30.12.2020 відповідачем отримано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 34 «Реконструкція будівель та споруд торгового комплексу: Запорізька обл., АДРЕСА_3», які станом на сьогодні є чинними та відповідають вимогам чинного законодавства України. Відповідач відзначив, що 25.05.2021 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № ЗП57. За поясненнями відповідача, будівництво здійснюється на підставі проектної документації, розробленої ПП «АРКАДА-5» з урахуванням та відповідно до чинних будівельних норм і правил, нове будівництво за вищевказаною адресою не здійснюється, відбувається реконструкція належного ФОП Полевій Г.К. на праві власності комплексу будівель та споруд за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, АДРЕСА_3. Також відповідач відзначив, що Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва від 30.12.2020 № 34 «Реконструкція будівель та споруд торгового комплексу: Запорізька обл., АДРЕСА_3» не відносяться до предмету заявленого ФОП Братеньковим І.С. позову, відповідають вимогам законодавства, є чинними та не скасованими у встановленому законом порядку, а відтак припущення позивача щодо їх незаконності є необґрунтованим. Посилаючись на вище викладене, відповідач просив в позові відмовити.

Від третьої особи-1 01.07.2021 надійшли пояснення, в яких Державною архітектурно-будівельною інспекцією України надано пояснення щодо набуття права на початок будівельних робіт та зазначено, що в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція будівель і споруд торгового комплексу за адресою: Запорізька область, АДРЕСА_3» за № ЗП 57 від 25.05.2021 - замовник ФОП Полева Галина Костянтинівна.

Від третьої особи-2 02.07.2021 до суду надійшли пояснення щодо позову, в яких Виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області зазначив про роз`яснення позивачу листом виконавчого комітету Бердянської міської ради про розгляд звернення від 13.04.2021 № Б-1126 щодо відстаней до існуючих будинків та споруд, що Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» не регламентує обов`язковість зазначення таких показників в метрах. У виданих МБУ № 34 зазначено: «Відстані до навколишньої забудови прийняти в залежності від ступеня вогнестійкості об`єктів згідно вимог розділу 15.2 ДБН Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій", ДБН В.В. 1-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» з дотриманням санітарних вимог у відповідності до ДсанПін № 173-96, ДБН В.1.2-12:2008 «Будівництво в умовах ущільненої забудови». Такі умови надані оскільки чинні будівельні норми ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» регламентують відстані між будівлями і спорудами в залежності від їх ступеня вогнестійкості з примітками про можливість зменшення або збільшення таких відстаней в залежності від прийнятих конструкцій будівель. Водночас, згідно п. 15.2.3 ДБН Б.2.2-12:2019 вимоги щодо нормативних відстаней можуть не застосовуватися при дотриманні конкретних умов. Під час прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень відсутня інформація щодо ступеня вогнестійкості проектованого об`єкту, його конструктива, відсутня інформація щодо ступеня вогнестійкості та конструктива оточуючої забудови, тому вирахувати протипожежні відстані під час надання містобудівних умов та обмежень і зазначити їх як обов`язковою умовою для проектування, не є можливим.

Від позивача 26.08.2021 надійшов документ без супровідного листа - протокол виїзної комісії від 05.07.2021 та три аркуша із фотозображеннями.

Від відповідача 22.07.2021 надійшли заперечення проти приєднання доказів ("виїзна комісія від 05.07.2021" та три аркуша із фотозображеннями).

Протокол виїзної комісії від 05.07.2021, направлений позивачем, судом залучено до справи, оскільки про необхідність його надання суду зазначено в ухвалі від 06.08.2021 (про надання протоколу виїзної комісії від 05.07.2021 позивачем зазначено у клопотанні від 13.07.2021, проте суду не надано).

Від відповідача 28.08.2021 надійшло клопотання про приєднання доказів - Декларації про готовність до експлуатації від 14.07.2021 № ЗП63 та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.08.2021 № 271332574. Клопотання відповідача про приєднання доказів судом задоволено, додані документи залучено до справи.

Від відповідача 29.10.2021 надійшло клопотання про приєднання доказів на виконання ухвали суду від 20.10.2021 - копії проекту реконструкції будівель за адресою Запорізька область, м. Бердянськ, АДРЕСА_3, розробленого приватним підприємством "Аркада-5". Клопотання судом задоволено, докази приєднані до матеріалів справи.

Третя особа-1 та третя особа-2 своїх представників у судове засідання 24.11.2021 не направили. В раніше поданій заяві третьою особою-2 заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника Виконавчого комітету Бердянської міської ради.

Щодо строку розгляду справи по суті суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 №255 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 №211" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), установлено з 12 березня до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин, дія якого неодноразово продовжувалася і наразі не припинена.

З 17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 № 731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким внесено зміни до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

За період дії карантину звернень щодо необхідності реалізації своїх прав у більш тривалий строк від учасників справи не надходило.

Оскільки карантинні заходи в Україні не скасовані, з метою недопущення безпідставного затягування строку розгляду справи, враховуючи те, що сторонам надана можливість подати свої процесуальні заяви, навести доводи та заперечення суду з урахуванням строку дії карантину, суд вирішив за доцільне розглянути справу у судовому засіданні 24.11.2021 за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутності представників позивача та третіх осіб.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.11.2006, виданого на підставі рішення виконкому Бердянської міської ради від 16.11.2006 № 632, Братенькову Івану Сергійовичу на праві власності належить нежитлова будівля АДРЕСА_3 .

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Братенькову Івану Сергійовичу на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2015 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,0154 га, кадастровий номер :01:003:0097 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - комплекс будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_3 , розмір частки: 27/40, належить на праві приватної власності Полевій Галині Костянтинівні .

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна також вбачається, що у користування приватного підприємця Полевої Галини Миколаївни та товариства з обмеженою відповідальністю «Бердянські ковбаси» на праві оренди на підставі договору оренди землі перебуває земельна ділянка площею 0,2175 га (кадастровий номер: :01:003:0053). Орендодавець - Бердянська міська рада.

За поясненнями позивача, належна йому на праві власності земельна ділянка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0053, орендарями якої є ФОП Полева Галина Костянтинівна та ТОВ «Бердянські ковбаси».

Полевій Галині Костянтинівні видано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва від 30 грудня 2020 року № 34 щодо реконструкції на земельній ділянці по АДРЕСА_3 .

У лютому 2021 року відповідачем ФОП Полевою Г.К. на земельній ділянці АДРЕСА_3 в м. Бердянську розпочате будівництво торгового комплексу.

Позивач звернувся до голови депутатської комісії з питань архітектури та містобудівництва і Бердянського міськрайонного управління Головного управління ДСНС України в Запорізькій області з листом щодо незаконного будівництва за адресою: м.Бердянськ, АДРЕСА_3.

Листом від 05.04.2021 № 488 Бердянське міськрайонне управління ГУ ДСНС України у Запорізькій області повідомило позивача, що відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в містобудівних умовах та обмеженнях для проектування об`єктів будівництва повинні бути вказані мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд, які приймаються відповідно до ДБН Б2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», якщо інше не передбачено нормативно технічною документацією.

Позивач вважає, що будівництво здійснюється ФОП Полевою Г.К. самочинно, оскільки в реєстрі ДАБІ у Запорізькій області відсутня інформація про реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції будівель та споруд торгового комплексу за адресою: Запорізька обл., АДРЕСА_3. А істотне порушення будівельних норм позивач вбачає у порушенні протипожежної відстані від житлових,громадських, адміністративно-побутових будинків промислових підприємств, гаражів до виробничих, складських, сільськогосподарських будинків і споруд.

За доводами позивача, недотримання встановлених відповідними нормативно-правовими актами вимог до проектування та будівництва порушує його права на належну протипожежну безпеку, як власника сусіднього будинку, які підлягають захисту у судовому порядку.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення, невизнання або оспорення прав чи законних інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або законних інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України в постанові від 21.10.2015 у справі №3-649гс15.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 18.05.2016 у справі №6-658цс15 суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 9.12.2015 по справі №6-849цс15.

Таким чином, вирішуючи спір, суд має перевірити наявність у особи, яка звертається з позовом, порушеного права чи охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано цей позов, з`ясувати, у чому полягає порушення цих прав та інтересів. При цьому обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, становлять підставу позову, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення.

Отже, із наведених норм випливає висновок, що обов`язковим при зверненні до суду з певною матеріально-правовою вимогою є доведення, зокрема, позивачем під час розгляду справи фактів порушення, невизнання, оспорювання своїх прав та законних інтересів, на захист яких заявлено позов. Факт доведення має відбуватися в порядку, передбаченому главою 5 ГПК України.

Суд, в свою чергу, на підставі поданих сторонами доказів, з урахуванням усіх обставин справи, керуючись відповідним законодавством, встановлює факт наявності порушення, невизнання чи оспорювання прав та інтересів позивача, на захист яких подано позов, захищає порушені або оспорювані суб`єктивні майнові права та охоронювані законом інтереси особи, яка подала позов, шляхом прийняття рішення про задоволення позовних вимог; в іншому випадку, тобто в разі не доведення позивачем факту порушення, оспорювання, тощо його прав та законних інтересів, відмовляє у позові.

В даному випадку право власності позивача на належну йому будівлю та земельну ділянку ніким не оспорюється. Жодних доводів та доказів того, що будь-хто перешкоджає йому здійснювати своє право власності позивачем не наведено і не надано.

Доводи позивача про здійснення ФОП Полевою Г.К. самочинного будівництва на сусідній з належною позивачу земельній ділянці та невідповідність будівництва державним будівельним нормам не знайшли свого підтвердження.

У користуванні ФОП Полевої Галини Миколаївни (спільно з ТОВ «Бердянські ковбаси») на праві оренди перебуває земельна ділянка площею 0,2175 га. Будівництво на зазначеній земельній ділянці здійснюється згідно з виданими їй містобудівними умовами та обмеженнями для проектування об`єкта будівництва від 30.12.2020 № 34.

Приписами статті 25 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендар має право, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження. При цьому орендар зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Відповідно до частини четвертої статті 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Цільове призначення земель України покладено законодавцем в основу розмежування правових режимів окремих категорій земель (розділ ІІ "Землі України" ЗК України), при цьому такі режими характеризуються високим рівнем імперативності, відносно свободи розсуду власника щодо використання ним своєї земельної ділянки.

Статтею 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Аналіз положень вказаної норми права дає підстави для висновку про те, що право власника на забудову земельної ділянки є нормативно регламентованим та здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. При цьому, правові наслідки будівництва на земельній ділянці самочинної забудови встановлюються статтею 376 ЦК України.

Положеннями частини першої статті 376 ЦК України (у редакції, чинній станом на час звернення до суду із цим позовом) передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про основи містобудування» (із змінами та доповненнями) забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Право на забудову (будівництво) виникає щодо земельних ділянок, визначених для містобудівних потреб містобудівною документацією, місцевими правилами забудови.

Право на забудову (будівництво) полягає у можливості власника, користувача земельної ділянки здійснювати на ній у порядку, встановленому законом, будівництво об`єктів містобудування, перебудову або знесення будинків та споруд.

Матеріалам справи доведено, що у користуванні ФОП Полевої Галини Костянтинівни (спільно з ТОВ «Бердянські ковбаси») на праві оренди перебуває земельна ділянка площею 0,2175 га. З метою реконструкції належного їй майна, 30.12.2020 ФОП Полевою Г.К. отримано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 34 «Реконструкція будівель та споруд торгового комплексу: Запорізька обл., АДРЕСА_3».

Статтею 12 Закону України «Про планування і забудову територій» встановлено, що відповідно до генеральних планів населених пунктів сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, вирішують питання щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування та упорядкування територій; організують розроблення та затвердження місцевих правил забудови, детальних планів території, планів червоних ліній, іншої містобудівної документації та проектів; узгоджують питання забудови та іншого використання територій, в яких заінтересовані територіальні громади суміжних адміністративно-територіальних одиниць.

За приписами статті 29 вказаного Закону дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо роботи не були виконанні раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд.

Здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 6 ст. 23 Закону України «Про планування і забудову територій» будівництво об`єктів містобудування здійснюється згідно з вимогами законодавства та відповідно до затвердженої проектної документації. Аналогічна норма міститься в ч.1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області 25.05.2021 зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт за №ЗП57:

- вид будівництва - реконструкція;

- назва об`єкта будівництва - реконструкція будівель та споруд торгового комплексу за адресою: Запорізька область, АДРЕСА_3;

- клас наслідків - СС1;

- містобудівні умови та обмеження - МU01:9107-6557-5117-3953 №34 від 202012-30/Діючий (видав ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ БЕРДЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ);

- спосіб будівництва - господарський;

- документ на право користування земельною ділянкою площею 0,2175 га, кадастровий номер: :01:003:0053; цільове призначення 03.07. Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі надано замовником;

- авторський нагляд: Бондаренко Сергій Миколайович;

- технічний нагляд: Марцонь Андрій Анатолійович (НОМЕР_1 )

Будівництво здійснюється на підставі проектної документації, розробленої приватним підприємством «АРКАДА-5» з урахуванням та відповідно до чинних будівельних норм і правил. Копію проекту реконструкції будівель торговельного комплексу по АДРЕСА_3 № 97-а в м. Бердянськ надано відповідачем до матеріалів справи.

Наведені відомості підтверджуються загальнодоступними відомостями з Порталу державної електронної системи у сфері будівництва, які вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою в порядку ч.ч. 10, 11 ст. 22-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також суд приймає до уваги, що Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області 14.07.2021 зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта - реєстраційний номер ЗП63. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.08.2021 на підставі декларації про готовність об`єкта проведено реєстрацію права власності Полевої Галини Костянтинівни на об`єкт нерухомого майна в результаті здійсненої реконструкції.

Враховуючи викладене, твердження позивача про самочинність збудованого відповідачем комплексу будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_3 , здійснення ним нового будівництва за вказаною адресою, проведення будівництва без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та з істотними порушеннями будівельних норм і правил, не відповідають дійсності.

Відносно посилання позивача на те, що видані відповідачу містобудівні умови не містять відстаней між об`єктом будівництва та існуючими об`єктами суд відзначає, що пункт 4 містобудівних умов від 30.12.2020 № 34 містить наступні умови: «Реконструкцію об`єкта передбачити по червоній лінії. Відстані до навколишньої забудови прийняти в залежності від ступеня вогнестійкості об`єктів згідно вимог розділу 15.2 ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування і забудова територій» ДБН В.В. 1-7-2016 «Пожежна безпека» об`єктів будівництва» з дотриманням санітарних вимог у відповідності до ЖСанПін № 173-96, ДБН В. 1.2-12:2008 «Будівництво в умовах ущільненої забудови». При цьому, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» не регламентує обов`язковість зазначення таких показників в метрах.

Крім того, встановлення відповідності містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва від 30.12.2020 № 34 «Реконструкція будівель та споруд торгового комплексу: Запорізька обл., АДРЕСА_3» не є предметом розгляду даної справи, вони не скасовані у встановленому законом порядку і є чинними.

Відповідно ч.ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Під час розгляду справи суд встановив, що доводи позивача про його порушене право власності не знайшли підтвердження і тому не можуть вважатись законним інтересом. Крім того цей інтерес спрямований на утискання прав відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу, згідно з частиною третьою якої не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Позивач не довів належним чином, що його вимога про зобов`язання фізичної особи-підприємця Полевої Галини Костянтинівни за власний рахунок знести самочинно збудовані будівлі і споруди торгового комплексу за адресою: Запорізька обл., АДРЕСА_3, є законною та відповідає встановленим законом способам захисту порушених прав та інтересів.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Вказані докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001, пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994; пункт 29).

В даному випадку, за наведених у позовній заяві та доповненнях до неї підстав, позовні вимоги позивача не є обґрунтованими. Позивачем не доведено факт порушення відповідачем норм чинного законодавства та будівельних норм при здійсненні реконструкції належного їй майна, тому в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено, оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 06.12.2021.

Суддя В.В. Левкут