РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.12.2021Справа № 910/12581/21

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБМ ГАЗ"

до Компанії "Transcargo Services Limited" в особі представництва "Транскарго Сервісез Лімітед"

про стягнення 20 991,21 Євро

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПБМ ГАЗ" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Компанії "Transcargo Services Limited" в особі представництва "Транскарго Сервісез Лімітед" (відповідач) про стягнення 20 991,21 Євро.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки № 26082020 від 26.08.2020 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 відкрито провадження у справі № 910/12581/21 вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень щодо відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/12581/21 відповідач повідомлявся належним чином.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача - 03057, м. Київ, вул. В. Васильківська, 9/2, оф. 53, проте була повернута на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 32 Закону України «Про міжнародне приватне право» зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом. У разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок із правочином. Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно пов`язаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України «Про міжнародне приватне право» у разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право відповідно до частин другої і третьої статті 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, є, зокрема, продавець - за договором купівлі-продажу.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Відповідно до листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (Мінекономіки) від 23.04.2021 представництво фірми "Transcargo Services Limited" (Транскарго Сервісез Лімітед), Великобританія, було зареєстровано Міністерством 23.12.2008 року, реєстраційний номер ПІ-4257. Реєстрація представництва є безстроковою і на даний час не скасована. Адреса представництва: 03057, м. Київ, вул. В. Васильківська, 9/2, оф. 53.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач письмового відзиву не надав, про відкриття провадження у справі повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КДС», Товариством з обмеженою відповідальністю "ПБМ ГАЗ" та Компанією "Transcargo Services Limited" укладено Договір поставки № 26082020 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «КДС» отримує, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ПБМ ГАЗ" зобов`язується поставити автомобільним транспортом і передати хладагент марки R290 (пропан чистотою не менше 99,9 %, далі - товар), у кількості 15,979 тон (метричних).

Пунктом 1.4. Договору сторони погодили, що кінцевий строк поставки товару: 17.09.2020.

Згідно з п. 1.5 Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "ПБМ ГАЗ" зобов`язується поставити товар, вказаний в п. 1.1. Договору, у погоджений Товариством з обмеженою відповідальністю «КДС» пункт, а Товариство з обмеженою відповідальністю «КДС» прийняти товар, а Компанія "Transcargo Services Limited" оплатити товар у відповідності з умовами Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору ціна за 1 тону (метричну) товару складає - 2 627,35 Євро. Загальна ціна договору на поставку товару складає 41 982,43 Євро.

Згідно з п. 2.3. Договору оплата товару здійснюється Компанією "Transcargo Services Limited" шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБМ ГАЗ" у наступному порядку:

-передплата у розмірі 50 % від всієї кількості товару, що складає - 20 991,21 Євро протягом 3 (трьох) операційних банківських днів після надання рахунку Товариством з обмеженою відповідальністю "ПБМ ГАЗ", і 50 % від усієї кількості товару, що складає 20 991,22 Євро протягом 3 (трьох) операційних банківських днів після підписання Акту приймання-передачі товару.

Згідно з п. 3.5 Договору товар передається Товариством з обмеженою відповідальністю "ПБМ ГАЗ" Товариству з обмеженою відповідальністю «КДС» по кількості та якості відповідно до Акту приймання-передачі і згідно з Додатками № 1, № 2, № 3 до Договору. Право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі, псування товару переходять від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБМ ГАЗ" Товариству з обмеженою відповідальністю «КДС» з дати підписання Товариством з обмеженою відповідальністю «КДС» Акту приймання-передачі.

Відповідно до п. 5.4. Договору за результатами приймання по якості буде складено Акт приймання-передачі товару у двох екземплярах, по одному екземпляру для Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБМ ГАЗ" та Товариства з обмеженою відповідальністю «КДС».

Пунктом 8.1. Договору сторони погодили, що даний Договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими особами сторін і діє до повного виконання сторонами зобов`язань.

На виконання умов Договору Товариством з обмеженою відповідальністю "ПБМ ГАЗ" здійснено поставку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КДС» 15,979 тон товару, що підтверджується прибутковим ордером записів № 8 від 26.08.2020, накладною на поставку товару на суму 41 982,43 Євро, митною декларацією з експорту товару UA903160/2020/000217, митною декларацією з імпорту товару № 50717/180920/0000269, міжнародною товарно-транспортною накладною № 26082020.

Позивач зазначає, що відповідачем поставлений товар оплачено лише частково у розмірі 20 991,21 Євро, внаслідок чого за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 20 991,21 Євро, що і стало підставою для звернення до суду.

Позивачем неодноразово направлялися претензії про сплату заборгованості, проте останні були залишені відповідачем без задоволення.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору Товариством з обмеженою відповідальністю "ПБМ ГАЗ" здійснено поставку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КДС» 15,979 тон товару, що підтверджується прибутковим ордером записів № 8 від 26.08.2020, накладною на поставку товару на суму 41 982,43 Євро, митною декларацією з експорту товару UA903160/2020/000217, митною декларацією з імпорту товару № 50717/180920/0000269, міжнародною товарно-транспортною накладною № 26082020.

Відповідачем поставлений товар оплачено частково на суму 20 991,21 Євро.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором становить 20 991,21 Євро, з урахуванням часткової сплати заборгованості відповідачем.

Відповідачем зазначені вище обставини не спростовано.

Суд зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, суду у розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (як-то: обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця).

У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18.

Відсутність певного документа за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.04.2015 у справі № 3-77гс15).

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем спірних грошових коштів у розмірі 20 991,21 Євро.

Отже, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, відповідач не здійснив оплату поставленого товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 20 991,21 Євро є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБМ ГАЗ" до Компанії "Transcargo Services Limited" в особі представництва "Транскарго Сервісез Лімітед" про стягнення 20 991,21 Євро підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБМ ГАЗ" до Компанії "Transcargo Services Limited" в особі представництва "Транскарго Сервісез Лімітед" про стягнення 20 991,21 Євро - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Компанії "Transcargo Services Limited" (реєстраційний номер компанії: 4983353, адреса: Suite 4G, Devonshire Street, W1W 5 DT, UK, Лондон, Великобританія) в особі представництва "Транскарго Сервісез Лімітед" (03057, м. Київ, вул. В. Васильківська, 9/2, оф. 53, реєстраційний номер ПІ-4257) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБМ ГАЗ" (65006, Одеська обл., місто Одеса, вул. Вапняна, будинок 87/5А, ідентифікаційний код 33311787) 20 991 (двадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто один) Євро 21 євроцент заборгованості, 9 981 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят одну) грн. 98 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.12.2021.

Суддя С. В. Стасюк