ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

14 грудня 2021 року м. Херсон Справа № 923/1625/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М., розглянувши матеріали

за заявою: AXENTS TRADING FZ-LLC, UNITED ARAB EMIRATES

до боржника: CONCORDE SHIPPING LTD, Marshall Islands MH96960

про забезпечення позову до подачі позовної заяви

без участі представників сторін

в с т а н о в и в :

AXENTS TRADING FZ-LLC звернувся до Господарського суду Херсонської області з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, у порядку ст. 136, ч. 3 ст. 139 ГПК України, шляхом накладення арешту на судно «AMANOS» (IMO: 7816147), судновласником якого є компанія «CONCORDE SHIPPING LTD», та яке знаходиться в акваторії морського порту Херсон Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (просп. Ушакова, 4, м. Херсон, 73000 Україна) та прямує до ПП «Дніпрянський річковий порт» (вул. Пилипа Орлика, 15, кімната 525/3, м. Херсон, 73000) шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії морського порту Херсон Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» просп. Ушакова, 4, м. Херсон, 73000 Україна та акваторії ПП «Дніпрянський річковий порт» (вул. Пилипа Орлика, 15, кімната 525/3, м. Херсон, 73000).

Вимоги заяви про забезпечення позову обґрунтовано тим, що Компанія "AXENTS TRADING FZ-LLC" (надалі - «Заявник») має чинну морську вимогу до компанії «CONCORDE SHIPPING LTD» (надалі - Боржник), яка виникла у зв`язку із збитками, завданими Боржником в результаті невиконання умов договору фрахтування від 17.11.2021 (надалі - Договір).

Сума морської вимоги складає 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, які представляють собою збитки Заявника, викликані вимушеним укладенням іншого договору фрахтування через порушення умов Договору зі сторони Боржника.

Розглянувши заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви, суд визнав її такою, що підлягає задоволенню з врахуванням наступного.

Частиною 2 статті 136 ГПК визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 137 ГПК позов забезпечується арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Частиною 4 статті 137 ГПК встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що 17.11.2021 між Заявником та Боржником в особі менеджера BROMARINE NAK VETIC LTD. ST (надалі - Менеджер) було укладено договір фрахтування т/х «AMANOS» (ІМО 7816147) (надалі - Судно), щодо перевезення вантажу (металобрухту) з України до Туреччини. Сторонами було погоджено здійснення рейсу із порту Дніпряни в порти Бартін/Мармара.

За умовами Договору:

«Сталійний час: 26-30 листопада 2021»

«Арбітраж у Лондоні, застосовується англійське право»

«Договір фрахтування інкорпорує стандартну проформу GENCON 94»

«Сума фрахту люмпсум (фіксована оплата): 90 000 доларів США».

24.11.2021 Боржник через Менеджера повідомив Заявника про скасування рейсу, передбаченого Договором (не дочекавшись навіть початку відліку сталійного часу). Коли Судно не прибуло до порту завантаження протягом узгодженого сторонами терміну, Заявник надіслав Боржнику повідомлення про скасування Договору та попередив про майбутні збитки, що виникнуть у Боржника зв`язку із таким скасуванням.

Так, оскільки проформа GENCON 94 інкорпорована в Договір, процедура розірвання договору фрахтування регулюється саме п. 9 GENCON 94. Відповідно до п. 9 (b) GENCON 94, якщо Судновласник не встигає надати судно у погоджений сталійний час, він має право запитати продовження сталійного часу лише один раз, і у випадку ненадання Судна протягом продовженого строку, Фрахтувальник має право розірвати договір фрахтування.

Боржник у даному випадку не запитав у Заявника продовження сталійного часу і безпідставно скасував рейс до 26 листопада 2021 року - тобто ще до початку відліку сталійного часу. Таким чином, рейс було скасовано Боржником неправомірно.

Враховуючи, що договір підпорядкований англійському праву, то за загальним правилом фрахтувальник (Заявник за Договором) має чітко встановлене право припинити договір фрахтування, якщо судно не надане у його розпорядження для проведення подальших операцій у строк (дату / час), визначений умовами відповідного договору.

Крім того, згідно із загальними принципами англійського права, якщо Судновласник (Боржник) не надав судно для перевезення вантажу або не завантажив весь або частину запропонованого вантажу, Фрахтувальник має право оцінити та вимагати сплати збитків, завданих через таке порушення з боку Судновласника.

Оскільки Договір було скасовано Боржником, задля зменшення своїх збитків, Заявник 02.12.2021 уклав договір фрахтування т/х «MILA» (IMO:8865987) з іншим Судновласником.

Звертаючись до норм англійського права, коли Фрахтувальник обґрунтовує свою вимогу додатковими витратами на транспортування іншими засобами, збитки становлять вартість отримання відповідного альтернативного тоннажу на ринку за вирахуванням заощадженого фрахту за договором фрахтування. Крім того, якщо виникає затримка до того часу, коли альтернативний тоннаж може бути отриманий, Фрахтувальник може вимагати сплати додаткових витрат на зберігання та перевалку, а також втрату ринку викликану такою затримкою.

Заявник через необхідність сплати фрахту іншому Судновласнику (відповідно до договору фрахтування т/х «MILA» (IMO:8865987)), зазнав прямих збитків у вигляді витрат на отримання відповідного альтернативного тоннажу. Відповідно до положень англійського права, збитки складаються з різниці у фрахті, яка розраховується на кількість вантажу з фіксованою ставкою за метричну тонну.

Заявник здійснив розрахунок суми збитків, що були понесені Заявником через порушення Боржником своїх зобов`язань за Договором:

т/х «AMANOS»: місткість тюків: приблизно 90439 куб.фут; 1500 м: сума фрахту люмпсум: 90 000 доларів США, що становить 60 доларів США за метричну тонну;

т/х «MILA»: місткість тюків: 200 000 куб.фут; 3300 м; сума фрахту люмпсум: 230 000 доларів США, що становить 70 доларів США за метричну тонну.

Різниця 10 доларів США за метричну тонну * 1500 метричних тонн =15 000 доларів США. Таким чином, різниця у фрахті склала 15 000 (п`ятнадцять тисяч доларів США).

З матеріалів заяви вбачається, що заявник звертався з офіційним повідомленням до Боржника 06.12.2021 із пропозицією добровільно відшкодувати збитки. Проте, до добровільного відшкодування збитків це не призвело, а представники Боржника повідомили про наявність поважних причин для відхилення сплати суми заявлених збитків - несплата Заявником фрахту ще до початку відліку сталійного часу 24.11.2021, у той час як умовами договору від 17.11.2021 передбачено, що фрахт має сплачуватись Заявником (Фрахтувальником) лише після видачі коносаменту.

Для видачі коносаменту необхідно, щоб судно прибуло в порт та почало завантажувати вантаж. У даному випадку, Боржник (Судновласник) вимагав сплати фрахту ще до видачі коносаменту, що порушує умови Договору. Таким чином, аргументи Боржника є невалідними, не відповідають умовам Договору, а відтак - не можуть слугувати законною підставою для одностороннього розірвання Договору.

Оскільки Боржник не має наміру добровільно сплатити завдані ним Заявнику збитки, Заявник має обґрунтовані сумніви в тому, що Боржник не буде вживати заходів для ухилення від відповідальності (наприклад, приховання майна та активів з метою ухилення від примусової компенсації збитків) у разі ухвалення рішення, яким задані ним збитки будуть офіційно визнані та виставлені для погашення Боржником.

Зважаючи на вищенаведені факти, Заявник вважає необхідним вжиття заходів судового забезпечення своєї майнової вимоги до Боржника.

Заявник надав суду інформацію, що єдиним майном, належним Боржнику, яке знаходиться на території України, є судно «AMANOS» (ІМО 7816147) (надалі - Судно).

Оскільки Боржник відхиляє вимоги щодо компенсації завданих збитків, пов`язаних з порушенням Договору, то на думку заявника, існує загроза того, що він не виконає рішення компетентного судового органу щодо їх компенсації у разі, якщо його вимоги до Лондонської асоціації морських арбітрів не будуть належним чином забезпечені на момент подачі відповідного позову.

Таким чином, заявник стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладання арешту на Судно ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення уповноваженого суду (Лондонської асоціації морських арбітрів) у майбутньому спорі з Боржником щодо стягнення завданих збитків.

При таких обставинах, суд дійшов до висновку про задоволення заяви про забезпечення морської вимоги шляхом вжиття запобіжних заходів на підставі наступних норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність, зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. У разі експорту послуг (крім транспортних) зовнішньоекономічний договір (контракт) може укладатися шляхом прийняття публічної пропозиції про угоду (оферти) або шляхом обміну електронними повідомленнями, або в інший спосіб, зокрема шляхом виставлення рахунка (інвойсу), у тому числі в електронному вигляді, за надані послуги, тобто офіційне листування по електронній пошті є належним доказом існування певних господарських правовідносин між сторонами, що в свою чергу обґрунтовують законність заявлених вимог.

07 вересня 2011 року Україною ратифіковано Міжнародну конвенцію з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна (далі по тексту Брюссельська конвенція, Конвенція), яка регулює питання накладення арешту на морські судна за морською вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Брюсельської конвенції, морська вимога це вимога, яка виникає з одного чи більше пунктів, зазначених в ст. 1 цієї Конвенції.

Пунктом k) ст. 1 Брюсельської конвенції встановлено, що вимога стосовно поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування, незалежно від того, де ці поставки здійснюються, є морською вимогою.

Згідно із статтею 2 Конвенції, судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештовано в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав та повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади, портова чи докова влада згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

Пунктом 1 статті 3 Конвенції встановлено, що з урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, Заявник (позивач) може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття.

Відповідно до п. 2 ст. 8 Конвенції, судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статі 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт.

Конвенція 16.05.2012 р. набрала для України чинності та діє на її території згідно Закону України Про приєднання України до Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладання арешту на морські судна, частиною 1 статті 9 та частиною 1 статті 19, відповідно яких зазначено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і частиною національного законодавства і застосовується у порядку, передбаченого для норм національного законодавства.

Згідно статті ч. 1 та ч. 2 ст. 41 Кодексу Торгового Мореплавства України судно може буди арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії. При цьому, арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження його пересування, що здійснюється для забезпечення морських вимог під час перебування судна в морських портах України.

Відповідно до пункту 7 статті 42 КТМ судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна або здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з будь-яким договором використання або фрахтування судна.

Частиною другою статті 43 КТМ визначено, що будь-яке судно або судна можуть бути арештовані, якщо на момент початку процедури, пов`язаної з арештом судна або суден, вони перебувають у власності особи, яка несе відповідальність за морською вимогою і яка на час виникнення вимоги була власником судна, стосовно якого морська вимога виникла або фрахтувальником такого судна за бербоут-чартером, тайм-чартером або рейсовим чартером.

Частиною 2 статті 136 ГПК визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 137 ГПК позов забезпечується арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Частиною 4 статті 137 ГПК встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 76 Закону України Про міжнародне приватне право суди можуть прийняти до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо на території України відповідач у справі має рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення.

Приписами ст. 366 ГПК України передбачено, що підсудність справ з участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно частин 2 статті 30 ГПК справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням порту України, в якому перебуває судно, або порту реєстрації судна.

На підтвердження того, що судно знаходиться у порту Херсон та прямує до порту Дніпряни, заявник надав роздруківку відомостей, які містяться в міжнародній електронній базі даних географічних місцезнаходжень морських суден MarineTraffic, доступних на однойменному веб-сайті - http://www.marinetraffic.com/ .

Враховуючи, що на момент виникнення морської вимоги, судно пришвартоване у морському порту Херсону, який знаходиться за адресою: просп. Ушакова, 4, м. Херсон, 73000 Україна, заявник звернувся з заявою до Господарського суду Херсонської області.

Відповідно до пункту 10 Типової технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних, та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 р. № 451, капітан судна (представник судновласника, морський агент, оператор морського термінала, який обслуговує яхти) заздалегідь, щонайменше за чотири години до приходу або відходу судна, звертається з використанням наявних засобів комунікації до адміністрації порту, підрозділу охорони державного кордону, митного органу та інших контролюючих органів та надає документи, передбачені Конвенцією про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 року, для здійснення прикордонного, митного, ветеринарного, фітосанітарного контролю. Контроль, як правило, здійснюються моментально у приміщеннях контролюючих органів до прибуття (вибуття) судна до (із) порту.

Згідно пунктів 4.1 та 4.2 Порядку оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на огляд судна у море та оформлення виходу суден із морського порту, затверджено наказом Міністерства інфраструктури України 27.06.2013 р. № 430, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 липня 2013 року за № 1230/23762:

- капітан судна повинен сповістити капітана морського порту про запланований вихід судна з порту завчасно, але не пізніше ніж за 6 годин до запланованого часу виходу;

- вихід судна оформляється протягом 2-3 годин до виходу судна з порту після виконання необхідних процедур портовими властями та контролюючими органами, після завершення завантаження і закріплення вантажу.

Враховуючи порядок та швидкість проведення оформлення виходу суден з порту України вбачається, що невжиття забезпечення позову відносно Судна в порядку статті 137 ГПК у вигляді арешту утруднить та зробить взагалі неможливим судовий захист законних прав Заявника.

Частиною 2 ст. 140 ГПК України передбачено, що Заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

Частиною 3 ст. 140 ГПК України встановлено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Відповідно до ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 3 статті 138 ГПК у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись статтями ст.ст. 136-140, ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1.Заяву AXENTS TRADING FZ-LLC про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити.

2.Накласти арешт на судно «AMANOS» (IMO: 7816147), судновласником якого є компанія «CONCORDE SHIPPING LTD» (Тrust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake Island, Marshall Islands MH96960), та яке знаходиться в акваторії морського порту Херсон Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (просп. Ушакова, 4, м. Херсон, 73000 Україна) та прямує до ПП «Дніпрянський річковий порт» (вул. Пилипа Орлика, 15, кімната 525/3, м. Херсон, 73000) шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії морського порту Херсон Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» просп. Ушакова, 4, м. Херсон, 73000 Україна та акваторії ПП «Дніпрянський річковий порт» (вул. Пилипа Орлика, 15, кімната 525/3, м. Херсон, 73000).

3.Заборонити Капітану ДП Херсонський морський порт Херсонської філії ДП АМПУ оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна «AMANOS» (IMO: 7816147), яке належить Компанії «CONCORDE SHIPPING LTD» (Тrust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake Island, Marshall Islands MH96960).

4.Ухвалу про арешт судна «AMANOS» (IMO: 7816147), яке належить Компанії «CONCORDE SHIPPING LTD» (Тrust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake Island, Marshall Islands MH96960), направити для негайного виконання Капітану ДП Херсонський морський порт, Херсонської філії ДП АМПУ, до Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Стрітенська, 7, м. Херсон, 73000, , тел. +38(0552) 42-83-86).

5.Боржником за даною ухвалою є Компанія «CONCORDE SHIPPING LTD» (Тrust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake Island, Marshall Islands MH96960).

6.Стягувачем за даною ухвалою є Компанія AXENTS TRADING FZ-LLC (A2-404A BUILDING A2 AL HARMA INDUSTRIAL ZONE-FZ RAK, UNITED ARAB EMIRATES).

7. Ухвала набирає законної сили з 14.12.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя Л.М. Немченко