ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 6/291

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 (головуючий - Алданова С. О., судді Зубець Л. П., Мартюк А. І.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг"

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Святошинінвестбуд",

2) Відкритого акціонерного товариства "Укроліяжирпром",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Т.М.М.",

про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

Короткий зміст і підстави подання позову та заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

1. 29.04.2009 Товариство з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг" (далі - ТОВ "Імека-Консалтинг", Товариство, позивач, заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви від 22.06.2009 про зміну предмета позову) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Святошинінвестбуд" (далі - ТОВ "Святошинінвестбуд", підрядник, відповідач-1) і Відкритого акціонерного товариства "Укроліяжирпром" (далі - ВАТ "Укроліяжирпром"), правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Укроліяжирпром" (далі - ПрАТ "Укроліяжирпром", замовник, відповідач-2) про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва адміністративного центру за адресою: м. Київ, вул. Командарма Уборевича, 5, будівельною готовністю "нульовий цикл" (фундамент) вартістю 4998288,40 грн.

Позовна заява обґрунтовується тим, що на підставі двох договорів про відступлення права вимоги від 01.03.2009, укладених із Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрінвестбуд" (далі - ТОВ "Укрінвестбуд") і Товариством з обмеженою відповідальністю "Литий камінь" (ТОВ "Литий камінь") як первісними кредиторами, позивач набув право вимоги до ТОВ "Святошинінвестбуд" на оплату виконаних робіт за підрядними договорами від 19.05.2005 № 508/1 та від 01.08.2005 №7, укладеними підрядником з ТОВ "Укрінвестбуд" і ТОВ "Литий камінь" відповідно.

2. 23.02.2021 Товариство звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 у справі № 6/291, якою (постановою) було скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 у цій справі та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заявник просив суд скасувати зазначену постанову, відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Т.М.М." (далі - ТОВ "Фірма "Т.М.М.", Фірма, третя особа) на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009, а вказане рішення залишити в силі.

Заява обґрунтовується посиланням на те, що у розумінні пункту 2 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) нововиявленою обставиною є встановлений ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23.12.2020 у справі № 754/15954/20 факт підробки інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08 на виконання робіт по будівництву офісного комплексу від 18.03.2008 (далі - інвестиційно-підрядний договір № ІП 18-03-08), укладеного між ТОВ "Фірма "Т.М.М." і ВАТ" Укроліяжирпром", який (факт) підтверджує як відсутність у Фірми підстав для набуття майнових прав на будівлю по вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва па підставі вказаного договору, так і відсутність підстав для оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 у справі № 6/291 у зв`язку з відсутністю порушення прав третьої особи.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 (суддя Ковтун С. А.) позов задоволено повністю у зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог.

4. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 (головуючий - Жук Г. А., судді Мальченко А. О., Суховий В. Г.) апеляційну скаргу ВАТ "Укроліяжирпром" задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 у справі № 6/291 скасовано. В позові відмовлено.

5. Постановою Вищого господарського суду України від 06.10.2015 (головуючий - Малетич М. М., судді Круглікова К. С., Момонтова О. М.) касаційну скаргу ТОВ "Імека-Консалтинг" задоволено частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 у справі № 6/291 та додаткову постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 скасовано повністю. Апеляційне провадження щодо здійснення перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 припинено.

6. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 (головуючий - Смірнова Л. Г., судді Кропивна Л. В., Чорна Л. В.), залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.07.2017 (головуючий - Нєсвєтова Н. М., судді Карабань В. Я., Ковтонюк Л. В.) апеляційну скаргу ТОВ "Фірма "Т.М.М." задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

7. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2018 (головуючий - Смірнова Л.Г., судді Кропивна Л. В., Чорна Л. В.), залишеною без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.08.2018 (головуючий - Кушнір І. В., судді Мачульський Г. М., Пільков К. М.), у задоволенні заяви ТОВ "Імека-Консалтинг" від 25.01.2018 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 у справі № 6/291 відмовлено з тих мотивів, що наданий на адвокатський запит лист Департаменту державної архітектурної-будівельної інспекції міста Києва від 28.12.2017 № 10/26-3/2812/05, який позивач вважає нововиявленою обставиною у розумінні пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України, в дійсності є новим несвоєчасно поданим доказом, що з огляду на загальнодоступність вміщеної у ньому інформації не може бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

8. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Імека-Консалтинг" від 22.02.2021 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 у справі № 6/291. Вказану постанову залишено в силі.

Зазначена ухвала аргументована посиланням на положення статті 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і статей 75, 320 ГПК України, з урахуванням яких апеляційний суд дійшов висновку про те, що: 1) підставою для прийняття судового рішення про відмову в задоволенні позову стало встановлення судом апеляційної інстанції обставин набуття позивачем лише права вимоги з оплати вартості виконаних підрядних робіт або визнання права власності на будівельні матеріали, тобто висновок суду про відсутність підстав для визнання за позивачем права власності на об`єкт незавершеного будівництва не було поставлено в залежність від інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08, укладеного між ТОВ "Фірма "Т.М.М." і ВАТ "Укроліяжирпром"; 2) виходячи з аналізу сукупності усіх необхідних ознак існування нововиявлених обставин, викладена в ухвалі Деснянського районного суду міста Києва про закриття кримінального провадження від 23.12.2020 обставина підробки інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08, що заявник визначає як нововиявлену, не є істотною для вирішення цього спору, оскільки не впливає на юридичну оцінку обставин, здійснену Київським апеляційним господарським судом при ухваленні постанови від 15.06.2016 у справі № 6/291. Тобто при її врахуванні ця обставина не буде мати визначального впливу на той результат розгляду цієї справи, який викладений у вказаному судовому рішенні; 3) встановлений ухвалою від 23.12.2020 факт підробки інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08 не спростовує презумпцію правомірності правочину; 4) кваліфікація обставин як нововиявлених у розрізі пункту 2 частини 2 статті 320 ГПК України охоплюється основною їх характеристикою - наявністю підробленого письмового доказу, що зумовив ухвалення незаконного рішення у цій справі, проте наведеного в межах розгляду цієї справи не встановлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, ТОВ "Імека-Консалтинг" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про задоволення своєї заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 у справі № 6/291.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

10. На обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції положень статті 204 ЦК України та пункту 2 частини 2 статті 320 ГПК України, наголошуючи, що: 1) всупереч висновкам, викладеним у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 2-508/2007 і від 24.06.2020 у справі № 206/6720/15, апеляційний суд в оскаржуваній ухвалі не надав належної оцінки ухвалі Деснянського районного суду міста Києва від 23.12.2020 у справі № 754/15954/20, якою встановлено таку нововиявлену обставину як факт підробки інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08, що, в свою чергу, підтверджує відсутність у ТОВ "Фірма "Т.М.М." підстав для набуття майнових прав на об`єкт по вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва на підставі вказаного договору та відсутність підстав для оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 у справі № 6/291 саме за апеляційною скаргою Фірми у зв`язку з відсутністю порушення її прав; 2) натомість порушення прав заявника постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 у справі № 6/291 полягає у позбавленні його права власності на об`єкт незавершеного будівництва адміністративно-офісного центру за адресою: м. Київ, вул. Командарма Уборевича, 5, будівельною готовністю "нульовий цикл" (фундамент) вартістю 4998288,40 грн; 3) суд апеляційної інстанції встановив, що саме на підставі інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08 ТОВ "Фірма "Т.М.М." набуло майнові права щодо предмета спору в цій справі та що саме цим договором підтверджується обставина безпосереднього впливу рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 на права та інтереси Фірми як заявника апеляційної скарги.

Узагальнені доводи інших учасників справи

11. ПрАТ "Укроліяжирпром" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення з мотивів, викладених в оскаржуваній ухвалі. Зокрема, відповідач-2 зазначає, що з ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 23.12.2020 про закриття кримінального провадження у справі № 754/15954/20 не вбачається, що встановлені обставини підробки саме того документа, який було надано ТОВ "Фірма "Т.М.М." при його зверненні з апеляційною скаргою.

Розгляд справи Верховним Судом

12. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.11.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Імека-Консалтинг" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі № 6/291 та постановлено здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

З огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності, комплексності правової кваліфікації відносин, з яких виник спір, без чого неможливо правильно розглянути справу та застосувати норми матеріального та процесуального права, визначається розумність строку розгляду цієї справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

13. 23.12.1998 між Київською міською державною адміністрацією та ВАТ "Укроліяжирпром" укладено договір № 75-5-00029 на право тимчасового довгострокового користування землею, за умовами якого передано відповідачу-2 у тимчасове довгострокове користування строком на 49 років земельну ділянку загальною площею 4247 м2 із земель громадської забудови, згідно з планом землекористування для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-офісного приміщення центру "Укроліяжирпром" на 180 робочих місць і бібліотеки на 20 тис томів на вул. Командарма Уборевича, 5 у Ленінградському районі.

24.05.1999 ВАТ "Укроліяжирпром" отримало дозвіл Управління державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва на виконання будівельних робіт № 125-Лн відповідно до проектної документації, що узгоджена та зареєстрована Головним Управлінням архітектури та містобудування за № 508 від 28.12.1996 зі строком дії до 31.07.2001 з подальшим продовженням на 2002- 2006рр.

Рішенням Київської міської ради від 21.04.2005 № 292/2867 "Про передачу земельної ділянки відкритому акціонерному товариству "Укроліяжирпром" для організації будівельних робіт на вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва" передано відповідачу-2 у короткострокову оренду на 3 роки земельну ділянку площею 0,16 га для організації будівельних робіт на вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування, у тому числі площею 0,06 га в межах червоних ліній.

Рішенням Київської міської ради від 24.05.2007 № 693/1354 "Про внесення змін до договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 23.12.1998 № 75-5-00029, укладеного між Київською міською державною адміністрацією та ВАТ "Укроліяжирпром", внесено зміни до зазначеного договору, замінивши у пункті 1.2 слова та цифри "на 180 робочих місць і бібліотеки на 20 тис. томів на вул. Командарма Уборевича, 5 у Ленінградському районі" на "і бібліотеки на вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі".

14. 17.05.2005 між ВАТ "Укроліяжирпром" (замовник) і ТОВ "Святошинінвестбуд" (підрядник) було укладено договір підряду, за умовами пунктів 1.1, 1.6, 2.1 якого підрядник зобов`язався своїми або залученими силами та засобами здійснити підготовчі (тимчасові) та будівельні роботи з будівництва адміністративного-офісного центру за адресою: м. Київ, вул. Командарма Уборевича, 5 та здати його замовнику повністю та поетапно відповідно до підписаних актів виконаних робіт у строк до березня 2007 року. Вартість робіт за договором - 1187873,40 грн.

01.08.2005 між ВАТ "Укроліяжирпром" та ТОВ "Святошинінвестбуд" укладено договір будівельного підряду № 01/08/05 на проведення будівельних робіт вартістю 3810415,00 грн з будівництва адміністративного-офісного центру за адресою м. Київ, вул. Командарма Уборевича, 5.

На виконання умов зазначених договорів між відповідачами було підписано акти приймання виконаних підрядних робіт (форми КБ-2в) за червень 2005 року на суму 11307,60 грн, червень 2005 року на суму 129652,80 грн, червень 2005 року на суму 108018 грн, червень 2005 року на суму 463,20 грн, червень 2005 року на суму 25042 грн, червень 2005 року на суму 21408 грн, червень 2005 року на суму 16606 грн, червень 2005 року на суму 144578 грн, липень 2005 року на суму 683981 грн, липень 2005 року на суму 146788,80 грн, липень 2005 року на суму 15354 грн, липень 2005 року на суму 31462,80 грн, серпень 2005 року на суму 495440 грн, вересень 2005 року на суму 1215,60 грн, вересень 2005 року на суму 1126132,80 грн, вересень 2005 року на суму 682756,80 грн, жовтень 2005 року на суму 6716026,80 грн, жовтень 2005 року на суму 20782,80 грн, листопад 2005 року на суму 42957,60 грн, листопад 2005 року на суму 514045,20 грн, за грудень 2005 року на суму108668,40 грн.

15. На виконання робіт з будівництва адміністративного-офісного центру за адресою: м. Київ, вул. Командарма Уборевича, 5 за договором підряду від 17.05.2005 № 508/1 та за договором будівельного підряду від 01.08.2005 № 01/08/05 у подальшому було укладено договір субпідряду від 19.05.2005 № 508/1 між ТОВ "Святошинінвестбуд" і ТОВ "Укрінвестбуд", а також договір субпідряду від 01.08.2005 № 07 між ТОВ "Святошинінвестбуд" і ТОВ "Литий камінь".

Роботи за договором субпідряду від 01.08.2005 № 07 прийнято ТОВ "Святошинінвестбуд" від ТОВ "Литий камінь" за: актом приймання виконаних робіт за серпень 2005 року в сумі 495440 грн, актом приймання виконаних робіт за серпень 2005 року в сумі 682756,80 грн, актом приймання виконаних робіт за вересень 2005 року в сумі 1215,60 грн, актом приймання виконаних робіт за вересень 2005 року в сумі 1126132,80 грн.

У свою чергу, роботи за договором субпідряду від 17.05.2005 № 508/1 прийнято ТОВ "Святошинінвестбуд" від ТОВ "Укрінвестбуд" за актами виконаних підрядних робіт за червень 2005 року в сумі 129652,80 грн, за червень 2005 року в сумі 463,20 грн, за червень 2005 року в сумі 108018 грн, за червень 2005 року в сумі 11307,60 грн, за липень 2005 року в сумі 683981 грн, за липень 2005 року в сумі 15354 грн, за липень 2005 року в сумі 146788,80 грн, за липень 2005 року в сумі 31462,80 грн.

16. 18.03.2008 між ТОВ "Фірма "Т.М.М." (Генпідрядник-Інвестор) і ВАТ "Укроліяжирпром" (Замовник-Інвестор) було укладено інвестиційно-підрядний договір № ІП 18-03-08, за умовами пунктів 2.1, 4.1, 4.2, 8.2 якого його сторони домовилися здійснити будівництво офісного комплексу по вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва на земельній ділянці площею 0,4247 га, кадастровий номер 7519113 (далі - Об`єкт), і ввести його в експлуатацію. Замовник-Інвестор здійснює інвестицію шляхом надання права користування земельною ділянкою, зазначеною в пункті 2.1 Договору, під забудову, та розробленням проектно-кошторисної документації об`єкту стадії "П", а також виконаними будівельними роботами по нульовому циклу. Генпідрядник-Інвестор здійснює інвестицію в розмірі, який за умов виконання пункту 4.1 повністю забезпечує будівництво Об`єкта та введення його в експлуатацію у виді грошових коштів, будівельних матеріалів, робіт, обладнання тощо. Погашення інвестиції Генпідряднику-Інвестору здійснюється після введення Об`єкта (його частини) в експлуатацію шляхом передачі йому 82 % від загальної площі нежилих приміщень Об`єкта та 82 % від загальної площі машиномісць.

17. 01.03.2009 між ТОВ "Литий камінь" (первісний кредитор) та ТОВ "Імека-Консалтинг" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, згідно з пунктами 1.1, 2.1 якого ТОВ "Литий камінь" відступило новому кредитору всі права, що належать первісному кредитору за договором від 01.08.2005 № 07 шляхом отримання від боржника - ТОВ "Святошинінвестбуд" оплати робіт за цим договором в сумі 3663626,40 грн.

01.03.2009 між ТОВ "Укрінвестбуд" (первісний кредитор) та ТОВ "Імека-Консалтинг" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, за умовами пунктів 1.1, 2.1 якого ТОВ "Укрінвестбуд" відступило новому кредитору всі права, що належать первісному кредитору за договором від 01.08.2005 № 07 (укладено між ТОВ "Святошинінвестбуд" і ТОВ "Литий камінь") шляхом отримання від боржника - ТОВ "Святошинінвестбуд" оплати робіт за цим договором в сумі 1334661,60 грн.

Позиція Верховного Суду

18. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у ній доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

19. В основу оскаржуваної ухвали покладено висновок апеляційного суду про те, що висновок про відсутність підстав для визнання за позивачем права власності на об`єкт незавершеного будівництва не залежить від інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08, укладеного між ТОВ "Фірма "Т.М.М." і ВАТ" Укроліяжирпром", у зв`язку з чим викладена в ухвалі Деснянського районного суду міста Києва від 23.12.2020 про закриття кримінального провадження у справі № 754/15954/20 обставина підробки інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08, яку заявник вважає нововиявленою, не є істотною для вирішення цього спору, оскільки не впливає на юридичну оцінку обставин, здійснену Київським апеляційним господарським судом при ухваленні постанови від 15.06.2016 у справі № 6/291. Тобто ця обставина при її врахуванні не матиме визначального впливу на той результат розгляду цієї справи, який викладений у вказаному судовому рішенні.

20. Проте колегія суддів вважає передчасним зазначений висновок суду апеляційної інстанції та водночас погоджується з твердженням скаржника про неврахування цим судом висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 2-508/2007, з огляду на таке.

21. Відповідно до частини 1 статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

22. Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 320 ГПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі.

23. Зі змісту положень пункту 2 частини 2 статті 320 ГПК України вбачається, що для його застосування необхідні такі умови: 1) судове рішення у справі ухвалено господарським судом на підставі оцінених ним певних, чітко визначених в цьому рішенні доказів, як то висновку експерта, показань свідка, перекладу, письмових, речових чи електронних доказів; 2) встановлений саме вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, тобто, встановлений саме кримінальним (а не господарським) судом, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, покладених в основу ухваленого господарським судом рішення у справі; 3) саме цей факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів потягнув за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі (схожий правовий висновок викладено у пункті 28 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 7/86-1298).

24. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27- 34 рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії").

25. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

26. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. В аспекті застосування пункту 2 частини 2 статті 320 ГПК України особливими необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх одночасна відповідність таким умовам: по-перше, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-друге, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято).

27. При з`ясуванні наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у випадку встановлення факту фальшивості письмових доказів вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження, які (докази) покладено в основу ухваленого судом рішення у справі, має значення лише сам факт встановлення відповідних обставин (тобто підробки письмових доказів) після вирішення спору по суті. Таким чином, щодо цієї підстави перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами не застосовується критерій обов`язку існування такої обставини під час первісного розгляду справи (схожий правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.10.2021 у справі № 916/1526/20).

28. Звертаючись із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 за нововиявленими обставинами, позивач зазначив, що нововиявленою обставиною є встановлений ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23.12.2020 у справі № 754/15954/20 факт підробки інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08, укладеного між ТОВ "Фірма "Т.М.М." і ВАТ "Укроліяжирпром", який (факт), на думку заявника, підтверджує як відсутність у Фірми підстав для набуття майнових прав на будівлю по вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва па підставі вказаного договору, так і відсутність підстав для оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 у справі № 6/291 у зв`язку з відсутністю порушення прав третьої особи. Як наслідок, подання Фірмою підробленого доказу свідчить про незаконність як відкриття апеляційного провадження, так і ухваленої в подальшому постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 у справі № 6/291.

29. З наявної у матеріалах справи копії ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 23.12.2020 у справі № 754/15954/20, що набрала законної сили 30.12.2020, вбачається, що ОСОБА_1 підозрюється в тому, що у невстановлений період часу, але не пізніше 18.03.2008, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_1 , за пропозицією невстановленої слідством особи, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, в обмін на грошову винагороду, виник злочинний умисел, направлений на підроблення печатки ТОВ "Фірма "Т.М.М." з метою її подальшого використання. Реалізуючи свій злочинний умисел, за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, на виконання домовленості з останнім, ОСОБА_1 , переслідуючи корисливий мотив отримання грошової винагороди за свої дії, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи їх настання, у невстановлений слідством час, але не пізніше 18.03.2008, знаходячись в приміщенні типу "МАФ" на кутку Даринку, за адресою: м. Київ, вул. Біломорська, 1 в магазині "Печатки та штампи" підробив печатку ТОВ "Фірма "Т.М.М." з метою її використання, за допомогою використання комп`ютерної програми "Штамп", відібрав необхідний шаблон печатки, малюнки та відповідний текст на ній: назву, організаційно правову форму та код Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, які в подальшому попросив перенести на кліше працівника магазину "Печатки та штампи", який не розумів значення цих незаконних дій, яке в подальшому самостійно приклеїв на порожню оснастку печатки, та таким чином виготовив готову підроблену печатку ТОВ "Фірма "Т.М.М.". Після цього, отримавши підроблену печатку, реалізуючи злочинний умисел щодо її використання, ОСОБА_1 проставив відбиток печатки у графі " ОСОБА_2 " на 12 аркуші інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08 на виконання робіт по будівництву офісного комплексу по вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва від 18.03.2008, укладеного між ВАТ "Укроліяжирпром" () та ТОВ "Фірма "Т.М.М." (), який він роздрукував у кількох примірниках, із флешкарти, отриманої від невстановленої слідством особи, та підписав його, хоча фактично не маючи жодного відношення до ТОВ "Фірма "Т.М.М.", як засновник чи керівник, та не перебуваючи з нею у трудових відносинах. Після цього один з примірників він передав невстановленій особі, а другий залишив собі. Факт підробки печатки підтверджується висновком експертизи Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 30.06.2020 № 17-3/1174, згідно з яким встановлено, що відбиток печатки "Т.М.М." Ідентифікаційний код № 1", розташований у графі "ОСОБА_2" на 12 аркуші інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08, укладеного між ВАТ "Укроліяжирпром" та ТОВ "Фірма "Т.М.М.", нанесений кліше печатки "Т.М.М." Ідентифікаційний код 14073675 № 1", вилученим у ОСОБА_1 . Водночас, експериментальні зразки відбитків печатки, які були виготовлені експертом з кліше печатки "Т.М.М." Ідентифікаційний код 14073675 № 1", вилученого у ОСОБА_1 , нанесені не кліше реальної печатки "Т.М.М." Ідентифікаційний код 14073675 № 1", зразки відбитків яких були надані ТОВ "Фірма "Т.М.М." в якості оригіналу, для порівняння, а іншим кліше. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 2 статті 358 Кримінального кодексу України (в редакції від 05.04.2001 зі змінами та доповненнями внесеними згідно із Законом України від 31.05.2007 № 1111-V) як виготовлення підробленої печатки підприємства з метою використання її підроблювачем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

30. Відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України (в редакції, чинній до 05.11.2014, тобто на час укладення інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08) Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Таким чином, на час виникнення правовідносин, пов`язаних з укладенням інвестиційно-підрядного договору від 18.03.2008 № ІП 18-03-08, скріплення правочину, який вчиняє юридична особа, печаткою поряд з підписанням цього правочину уповноваженими особами було обов`язковою складовою укладення договору. Аналіз наведених норм свідчить про те, що підпис сторони (сторін) на правочині підтверджує лише форму правочину, в якій його вчинено, а відповідно, сам факт вчинення правочину юридичними особами підтверджується наявністю печатки на документі, вчиненому в письмовій формі. Таким чином, слід відзначити, що наявність печатки на договорі є свідченням скріплення не підпису особи, а самого документу (схожий правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 5023/5027/12 та від 07.03.2018 у справі № 910/23585/16).

31. Колегія суддів зазначає, що на порушення вимог статей 86, 320 ГПК України поза увагою апеляційного суду залишилися наведені вище обставини можливого використання під час укладення інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08 підробленої печатки ТОВ "Фірма "Т.М.М." не виключають неукладеність (нечинність) вказаного договору (правочину), чим спростовується передчасне посилання апеляційного суду на закріплену статтею 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину, позаяк за змістом статті 215 цього Кодексу суд може визнати недійсним лише фактично укладений договір (вчинений правочин).

32. Відповідно до частини 1 статті 91 ГПК України (в редакції, чинній на час звернення ТОВ "Фірма "Т.М.М." з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 у цій справі) сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

33. У розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК України підстав), повинен з`ясувати наявність правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження (зазначений висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 у справі № 914/2217/14, від 27.02.2018 у справі № 916/2878/14).

34. Як вбачається з матеріалів справи та зазначено в оскаржуваній ухвалі судом апеляційної інстанції, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2016 відновлено строк на подання апеляційної скарги ТОВ "Фірма "Т.М.М." на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009, апеляційну скаргу прийнято до провадження. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 залучено до участі у справі ТОВ "Фірма "Т.М.М." (апелянта) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Підставою для постановлення ухвали від 15.06.2016 стало встановлення судом апеляційної інстанції того факту, що рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 про визнання за позивачем права власності на об`єкт нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Командарма Уборевича, 5, безпосередньо впливає на права та інтереси ТОВ "Фірма "Т.М.М.", оскільки згідно з інвестиційно-підрядним договором № ІП 18-03-08 Фірма набула майнові права на отримання в майбутньому частини площ будівлі, що буде побудована за вказаною адресою.

35. У зв`язку з викладеним вище касаційна інстанція наголошує на безпідставному неврахуванні апеляційним судом тих обставин, що наразі передумовою для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 стало прийняття до провадження Київського апеляційного господарського суду та подальше задоволення саме апеляційної скарги ТОВ "Фірма "Т.М.М." як особи, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції та чиє рішення безпосередньо впливає на її права та інтереси, у зв`язку з чим в аспекті встановлення існування нововиявлених обставин, передбачених пунктом 2 частини 2 статті 320 ГПК України, для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами не має істотного значення для справи висновок апеляційного суду про те, що підставами для ухвалення Київським апеляційним господарським судом постанови про відмову в задоволенні позову були зовсім інші обставини, як-от: 1) за договорами відступлення права вимоги від 01.03.2009, укладеними з ТОВ "Укрінвестбуд" і ТОВ "Литий камінь", позивач набув лише право вимоги з оплати вартості виконаних підрядних робіт або право власності на будівельні матеріали, а не право власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятий в експлуатацію; 2) договір відступлення права вимоги від 01.03.2009, укладений між ТОВ "Укрінвестбуд" та ТОВ "Імека Консалтинг", не мав юридичної сили, оскільки первісний кредитор відступив право вимоги за договором від 01.08.2005 № 07, стороною якого не був, тобто відступив право, яке йому не належало.

36. Наведене не виключає наявність достатніх підстав вважати, що встановлений ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23.12.2020 у справі № 754/15954/20 факт фальшивості інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08, що зумовлено скріпленням цього договору підробленою печаткою ТОВ "Фірма "Т.М.М.", потягнув за собою ухвалення незаконного рішення у цій господарській справі, оскільки судом встановлено та учасниками справи не заперечується, що апеляційна скарга ТОВ "Фірма "Т.М.М." обґрунтовувалася передусім порушенням рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 майнових прав Фірми на спірний об`єкт незавершеного будівництва, які (права) виникли виключно на підставі інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08, укладеність (чинність) якого в контексті застосування частини 2 статті 207 ЦК України (в редакції, чинній до 05.11.2014) є досить сумнівною.

37. За таких обставин суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про неістотність для вирішення цього спору викладеної в ухвалі Деснянського районного суду міста Києва від 23.12.2020 обставини підробки інвестиційно-підрядного договору № ІП 18-03-08, яка (обставина) в дійсності є нововиявленою обставиною в розумінні пункту 2 частини 2 статті 320 ГПК України, оскільки зумовлює помилкове прийняття до провадження Київського апеляційного господарського суду апеляційної скарги ТОВ "Фірма "Т.М.М." на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 та подальше ухвалення незаконної постанови від 15.06.2016, якою зазначене рішення суду першої інстанції було скасоване майже через 7 років після його ухвалення, що не відповідає принципу правової визначеності.

Зазначена нововиявлена обставина містить наявність всіх необхідних ознак, притаманних для такого роду обставин: 1) ця обставина не могла бути відома заявнику на час розгляду цієї справи, оскільки була встановлена у межах кримінального провадження наприкінці грудня 2020 року; 2) істотність обставини для розгляду цієї справи (тобто, врахування її судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення (ухвала про припинення апеляційного провадження за апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції), ніж те, яке було прийняте).

38. Колегія суддів також погоджується з твердженням скаржника про неврахування апеляційним господарським судом висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 2-508/2007.

39. Так, Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 14.07.2021 у справі № 2-508/2007 сформульовано таку правову позицію щодо застосування норми пункту 2 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України, яка (норма) є аналогічною за змістом з пунктом 2 частини 2 статті 320 ГПК України:

"Ухвалюючи рішення від 22 лютого 2012 року, Верховний Суд України виходив із дійсності укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу (гарантійні зобов`язання)від 04 листопада 1999 року.

Отже, встановлення вироком Залізничного районного суду м. Львова від 14 травня 2018 року у справі № 466/3141/15-к факту підроблення ОСОБА_3 договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу (гарантійні зобов`язання) від 04 листопада 1999 року є істотною обставиною, яка має значення для розгляду цієї справи, тобто є нововиявленою у розумінні цивільного процесуального законодавства та вимагає перегляду даної справи по суті із врахуванням цієї обставини при перегляді оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку".

40. У пунктах 7.4- 7.5 постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 викладено правову позицію, згідно з якою процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

41. З огляду на визначені вище особливості перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, Верховний Суд не бере до уваги передчасне посилання апеляційного суду на норму частини 8 статті 75 ГПК України, згідно з якою обставини, встановлені рішенням третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, виправдувальним вироком суду у кримінальному провадженні, ухвалою про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи господарським судом.

Зазначене посилання суду апеляційної інстанції ґрунтується на помилковому ототожненні ним обставин, встановлених зокрема ухвалою про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи по суті господарським судом, та власне передбачених пунктом 2 частини 2 статті 320 ГПК України нововиявлених обставин, наявність яких зумовлена встановленням зазначеною ухвалою факту фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, який (факт) потягнув за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі.

42. Отже, викладені скаржником підстави касаційного оскарження частково отримали підтвердження під час касаційного провадження, тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню як така, що постановлена внаслідок неправильного застосування положень пункту 2 частини 2 статті 320 ГПК України, а справа підлягає направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

43. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

44. Згідно з частинами 1, 2 статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

45. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

46. Частинами 3, 7 статті 325 ГПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції. Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.

47. Ураховуючи допущені судом апеляційної інстанцій порушення норм матеріального і процесуального права (статей 204, 207 ЦК України, статті 320 ГПК України) та беручи до уваги, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу - скасувати з передачею справи до Північного апеляційного господарського суду для нового розгляду заяви ТОВ "Імека-Консалтинг" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016.

48. Під час нового розгляду заяви позивача апеляційному господарському суду слід урахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Розподіл судових витрат

49. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат не здійснюється.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг" задовольнити частково.

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі № 6/291 скасувати.

Справу № 6/291 передати до Північного апеляційного господарського суду для нового розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Імека-Консалтинг" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 у цій справі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай