ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021м. ДніпроСправа № 904/7148/21
За позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Житлово-будівельного кооперативу "Схід-16", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 1 318 623,47грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: Демченко А.Г., адвокат

Від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Схід-16" заборгованість у розмірі 1 318 623,47грн., з яких:

- основний борг у розмірі 1 219 900,05 грн.;

- 3 % річних у розмірі 25 212,35 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 73 511,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №221 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водоспоживання та пари в частині повної та своєчасної оплати. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 25.01.2020 по 13.07.2020 у сумі 25 212,35 грн. та інфляційні збитки за період з лютого 2020 року по червень 2021 року.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що постановою державного виконавця Довгинцевського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Серженко Л.К. від 11.01.2019 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках кооперативу, в межах суми стягнення. Відтак, відповідач був позбавлений реальної можливості виконувати договірне зобов`язання по оплаті теплової енергії перед позивачем.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач зазначає, що накладання арештів на рахунки не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Послуги з теплопостачання за вказаний у позовній заяві період відповідач отримував в повному обсязі. З заявою про розстрочення боргу чи відстрочення сплати нарахованих сум за отриманні послуги з постачання теплової енергії відповідач до КПТМ "Криворіжтепломережа" не звертався.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021 справу №904/7148/21 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.08.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2021 продовжено строк підготовчого провадження по справі № 904/7148/21 на тридцять днів до 10 листопада 2021 року включно та відкладено підготовче засідання у справі на 18 жовтня 2021 року.

З 18.10.2021 підготовче засідання відкладено на 09.11.2021.

З 09.11.2021 оголошено перерву до 22.11.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021 закрито підготовче провадження у справі №904/7148/21 та призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 13.12.2021.

Відповідач у судове засідання не з`явився, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні 13.12.2021 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

01 січня 2006 року між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом "Схід-16" (споживач) укладено договір на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари №221 (а.с. 4-6).

Відповідно до п.1.1 договору постачальник відпускає споживачу теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а споживач сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені цим договором.

Постачальник відпускає споживачу теплову енергію на об`єкти, зазначені в таблиці №2 у відповідності з установленим планом споживання з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року (таблиця №1 та №2, акт меж розділу) (п. 1.3 договору).

В таблиці №2 зазначено, що об`єктом теплоспоживання є житловий будинок, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мухіної, буд. 6.

Згідно з п. 2.1 договору облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності.

Щомісячна сума оплати за договором коригується з урахуванням фактичної середньомісячної температури зовнішнього повітря, кількості днів та годин роботи (п. 2.2 договору).

Щомісячно, в строк до 25 числа, споживач, що має прилад обліку, інформує постачальника про фактичне споживання теплової енергії з наступним складанням акту (п. 2.4 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору, з урахуванням акту розбіжностей, оплата за відпущену теплоенергію здійснюється споживачем самостійно щомісячно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за згодою сторін до 25-го числа місяця, що слідує за розрахунковим. В іншому випадку постачальник має право припинити повністю або обмежити частково подачу теплової енергії споживачу.

Цей договір діє з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не надійде заява однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляду. При заяві однієї із сторін про розірвання договору за один місяць та при відсутності заборгованості споживача договір може бути розірваним. При наявності заборгованості за споживачем, нарахування за договором припиняються, а договір не розривається до повного погашення заборгованості (п. 6.1 договору).

Тарифи на послуги теплопостачання передбачені за період з 01.01.2019 по 30.11.2020 тариф за 1 Гкал 1688,36грн. (з ПДВ) (згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1714 від 10.12.2018 для потреб населення); за період з 01.12.2020 по теперішній час тариф за 1 Гкал 1 998,42грн. (з ПДВ) (згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2264 від 30.11.2020 для потреб населення) (а.с. 10, 11).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу теплову енергію, що підтверджується наданими у справу актами та актами про підключення та виключення опалення до об`єкту теплоспоживання (а.с. 26-47).

КПТМ "Криворіжтепломережа" виставило відповідачу на оплату рахунки-фактури:

№221 від 31.12.2019 на суму 115 971,21 грн.

№221 від 31.01.2020 на суму 108 623,31грн.

№221 від 29.02.2020 на суму 104 579,62грн.

№221 від 31.03.2020 на суму 35 853,08грн.

№221 від 30.04.2020 на суму 41 719,03грн.

№221 від 30.11.2020 на суму 98 572,56грн.

№221 від 31.12.2020 на суму 197 156,60 грн.

№221 від 31.01.2021 на суму 161 772,11грн.

№221 від 28.02.2021 на суму 185 573,28грн.

№221 від 31.03.2021 на суму 120 264,92грн.

№221 від 30.04.2021 на суму 51 439,33грн. (а.с. 12-22).

Відповідач зобов`язання щодо оплати спожитої теплової енергії в повному обсязі не виконав, внаслідок чого за період з 01.12.2019 по 14.04.2021 утворилася заборгованість в розмірі 1 219 900,05 грн.

У червні 2021 року позивачем на адресу відповідача направлена претензія №221/10008 за вих.№37/13 від 31.05.2021 про сплату заборгованості, яка залишена відповідачем без відповіді (а.с. 48).

Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати вартості поставленої теплової енергії за період з грудня 2019 року по квітень 2021 року у розмірі 1 219 900,05грн.

Відповідно до статті 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією із підстав виникнення цивільних права та обов`язків є договір.

Згідно частин 1, 2 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що оплата за відпущену теплоенергію здійснюється споживачем самостійно щомісячно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за згодою сторін до 25-го числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Враховуючи положення пункту 3.2 договору відповідач був зобов`язаний оплатити вартість теплової енергії, отриману у грудні 2019 року до 27.01.2020 (включно) (оскільки 25.01.2020 (граничний строк оплати) є вихідним днем субота, то строк оплати переноситься на перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 ЦК України); у січні 2020 року до 25.02.2020 (включно); у лютому 2020 року до 25.03.2020 (включно); у березні 2020 року - до 27.04.2020 (включно) (оскільки 25.04.2020 (граничний строк оплати) є вихідним днем субота, то строк оплати переноситься на перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 ЦК України); у квітні 2020 року - до 25.05.2020 (включно); у листопаді 2020 року - до 28.12.2020 (включно) (оскільки 25.12.2021 (граничний строк оплати) є вихідним днем святковий день, то строк оплати переноситься на перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 ЦК України); у грудні 2020 року - до 25.01.2021 (включно); у січні 2021 року - до 25.02.2021 (включно); у лютому 2021 року - до 25.03.2021 (включно); у березні 2021 року - до 25.04.2021 (включно); у квітні 2021 року - до 27.05.2021 (включно) (оскільки 25.05.2021 (граничний строк оплати) є вихідним днем субота, то строк оплати переноситься на перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 ЦК України).

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 1 219 900,05грн. відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

За наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1 219 900,05грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім основного боргу позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 25 212,35 грн., інфляційні втрати у розмірі 73 511,07грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Перевіркою правильності нарахування 3% річних судом встановлено, що позивачем при здійсненні розрахунку не вірно визначено початок періоду прострочки, не враховані положення ч.5 ст. 254 ЦК України.

За розрахунком суду:

за грудень 2019 року на суму 114 346,21 грн. підлягає нарахуванню 3% річних за період з 28.01.2020 по 13.07.2021 (533дн) 5000,60грн.;

за січень 2020 року на суму 108 623,31грн. підлягає нарахуванню 3% річних за період з 26.02.2020 по 13.07.2021 (504дн) 4492,12грн.;

за лютий 2020 року на суму 104 579,62грн. підлягає нарахуванню 3% річних за період з 26.03.2020 по 13.07.2021 (475дн) 4076,30грн.;

за березень 2020 року на суму 35 853,08грн. підлягає нарахуванню 3% річних за період з 28.04.2020 по 13.07.2021 (442дн) 1300,50грн.;

за квітень 2020 року на суму 41 719,03грн. підлягає нарахуванню 3% річних за період з 26.05.2020 по 13.07.2021 (414дн) 1417,53грн.;

за листопад 2020 року на суму 98 572,56грн. підлягає нарахуванню 3% річних за період з 29.12.2020 по 13.07.2021 (197дн) 1596,00грн.;

за грудень 2020 року на суму 197 156,60 грн. підлягає нарахуванню 3% річних за період з 26.01.2021 по 13.07.2021 (169дн) 2738,59грн.;

за січень 2021 року на суму 161 772,11грн. підлягає нарахуванню 3% річних за період з 26.02.2021 по 13.07.2021 (138дн) 1834,89грн.;

за лютий 2021 року на суму 185 573,28грн. підлягає нарахуванню 3% річних за період з 26.03.2021 по 13.07.2021 (110дн) 1677,79грн.;

за березень 2021 року на суму 120 264,92грн. підлягає нарахуванню 3% річних за період з 26.04.2021 по 13.07.2021 (78дн) 771,01грн.;

за квітень 2021 рок на суму 51 439,33грн. підлягає нарахуванню 3% річних за період з 26.05.2021 по 13.07.2021 (49дн) 207,17грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних у сумі 25 112,50грн.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку втрат від інфляції, судом помилок не виявлено.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає сума 1 318 523,62грн., з яких: основний борг у сумі 1 219 900,05грн., 3% річних у розмірі 25 112,50 грн., інфляційні втрати у розмірі 73 511,07грн.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, судом відхиляються, у зв`язку з їх необґрунтованістю, оскільки договірні відносини існують саме між позивачем та відповідачем, а згідно частини першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Між тим, ані приписи Господарського кодексу України, ані норми Цивільного кодексу України не допускають привілейованого становища суб`єктів господарювання. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, обставини відсутності у боржника необхідних коштів (наявність арешту на рахунках) не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Положеннями статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не вважається випадком, внаслідок якого боржник може бути звільнений від відповідальності.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 19 779,35грн., що підтверджується платіжним дорученням №13162 від 22.07.2021 (а.с. 3).

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 19 777,85грн. відповідно до статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Житлово-будівельного кооперативу "Схід-16" про стягнення 1 318 623,47грн. задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Схід-16" (50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Мухіної, буд. 6; ідентифікаційний код 21928025) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9; ідентифікаційний код 03342184) заборгованість у розмірі 1 219 900 (один мільйон двісті дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот)грн. 05коп., 3% річних у розмірі 25 112 (двадцять п`ять тисяч сто дванадцять)грн. 50коп., збитки від інфляції у розмірі 73 511 (сімдесят три тисячі п`ятсот одинадцять)грн. 07коп. та витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 19 777 (дев`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 85 коп., видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.12.2021.

Суддя Н.М. Євстигнеєва