РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.12.2021Справа № 910/15547/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі філії «ЦЕНТР ТРАНСПОРТНОЇ ЛОГІСТИКИ» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА КАРГО»

про стягнення 3 866, 02 грн

Без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі філії «ЦЕНТР ТРАНСПОРТНОЇ ЛОГІСТИКИ» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА КАРГО» заборгованості у розмірі 3 672, 37 грн та 193, 65 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2021 щодо повного та своєчасного внесення абонплати за користування системою контролю використання кодів платників за період з жовтня по грудень 2020 року, внаслідок чого й утворилась спірна заборгованість про стягнення якої, з урахуванням пені, просить позивач.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 позовну заяву було залишено без руху через недодержання заявником вимог ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

07.10.2021 до суду надійшла заява позивача в порядку усунення недоліків, зі змісту якої вбачається, що виявлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 недоліки усунуто.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 12.10.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02092, м. Київ, вул. Алма-Атинська, буд. 54, оф. 11.

Однак, конверт з ухвалою суду був повернутий відділенням поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та його повернення до суду є наслідком відсутності волевиявлення відповідача щодо його належного отримання, проте, ніяким чином не неналежним повідомленням про розгляд справи у розмінні Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2020 року перевізником - Акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» оприлюднено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - Договір).

В подальшому, Договір викладено в редакції від 30 вересня 2020 року, яку введено в дію з 01 жовтня 2020 року.

Предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.7 Договору, він укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти Договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти Договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами Договору.

12 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА КАРГО» подало заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 42862556/2020-0001 від 05.10.2020 й, відповідно до повідомленням про укладення договору № 45-42862556/2020-0001 від 13 жовтня 2020 року приєдналось до Договору.

Підпунктом 2.2.5 Договору визначено право замовника вільно обирати потрібні йому послуги з переліку пропонованого перевізником, у т.ч., з числа визначених Договором. Умови Договору не покладають на замовника обов`язок замовляти послуги використання власних вагонів перевізника.

Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА КАРГО» надано дозвіл на використання свого коду як платника - 8137975, отриманого за укладеним Договором відправнику/одержувачу Акціонерному товариству «Коростенський кар`єр» для здійснення оплати послуг залізниці, пов`язаних з перевезеннями. Термін дії дозволу з 13.10.2020 до 31.12.2020.

Відповідно до пп. 2.2.4 Договору надання дозволу на використання коду Замовника (з встановленням додаткових обмежень) здійснюється за окремою заявою про надання дозволу на використання коду платника з накладенням КЕП Замовника через власну інформаційну систему Перевізника. У випадку надання дозволу на використання коду Замовника як платника обмеженому колу третіх осіб, Замовник сплачує за використання системи контролю за використанням кодів платників плату, визначену у Додатку 1-1 до Договору. Плата стягується щомісячно за зведеною відомістю.

Пунктом 15 Додатку 1-1 до Договору встановлено місячний розмір абонплати за користування системою контролю використання кодів платників, який становить 1 047, 76 без ПДВ.

Відповідно до пп. 2.1.4 Договору замовник послуг зобов`язується сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Оплата послуг відповідно до Договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний в розд. 14 Договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок перевізника зі спеціальним режимом використання. Одержані на поточний рахунок з спеціальним режимом використання кошти перевізник зараховує на особовий рахунок замовника (п. 4.2 Договору).

Згідно п. 4.4 Договору по мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображається в особовому рахунку використання Замовником коштів за добу для оплати: провізних платежів за перевезення, зазначених в накладних; суми додаткових зборів та додаткових послуг за вільними тарифами; плати за використання власних вагонів перевізника за межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях; штрафів на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами), інформаційних повідомлень, тощо; пені.

Виписки з особового рахунку відображають облік коштів, перерахованих та витрачених Замовником на виконання Договору. У виписці відображаються дати утворення, розміри заборгованості та нарахована пеня.

Щодобово, упродовж періоду виконання Договору, перевізник надає замовнику переліки перевізних документів в електронному вигляді (далі - щодобові переліки перевізних документів), які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання Договору за звітну добу (п. 4.5 Договору).

У пункті 4.6 Договору визначено, що перевізник надає замовнику зазначену вище виписку з його особового рахунку та зведену відомість для підписання останньої не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним.

Відповідно до абзаців першого, третього пункту 4.8 Договору замовник упродовж 5 робочих днів з дня отримання зведеної відомості зобов`язаний надіслати перевізнику підписану зведену відомість.

У випадку, якщо замовником не підписано зведену відомість упродовж 15 днів з дня її отримання без письмового обґрунтування, зведена відомість вважається погодженою обома сторонами без зауважень. Датою отримання зведеної відомості, у випадку направлення її в паперовій формі, вважається відмітка поштової служби на повідомлені про вручення рекомендованого листа або дата календарного штемпеля поштової служби у випадку повернення відправлення у зв`язку із закінченням терміну зберігання, незнаходження абонента за адресою (за зазначеною адресою не проживає), з відмовою адресата від одержання.

За умовами пункту 5.2 Договору у випадку виникнення заборгованості за Договором замовник сплачує перевізнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення платежу.

Моментом виникнення заборгованості у замовника є дата відображення на особовому рахунку замовника вартості фактично наданих перевізником послуг за Договором та / або дата здійснення коригування плати, передбачених Договором, за умови відсутності грошових коштів на особовому рахунку замовника в розмірі достатньому для їх оплати.

Пунктом 12.1 Договору визначено, що він діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення Договору здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення Договору. На звернення замовника умови Договору застосовуються до відносин з замовником, які виникли між сторонами до його укладення та введення в дію.

Припинення Договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, зокрема, завершення розрахунків за надані послуги, що виникли до такого припинення (п. 12.7 Договору).

16.12.2021 відповідачем подано повідомлення № 42862556/2020-0002 про припинення Договору, яке 17.12.2020 було прийнято позивачем, про що свідчить повідомлення № 45-42862556/2020-0002.

12.02.2021 позивач направив відповідачеві претензію № ЦТЛ-19/210 від 11.02.2021 про сплату боргу у розмірі 3 754, 23 грн, проте лист із претензією не було вручено у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Звертаючись до суду з даним позовом, заявник вказує, що відповідачем допущено порушення умов Договору щодо повного та своєчасного внесення абонплати за користування системою контролю використання кодів платників за період з жовтня по грудень 2020 року, внаслідок чого за ним обліковується заборгованість у розмірі 3 672, 37 грн. У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання позивачем також нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 193, 65 грн пені.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно частин 1, 2 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За встановленими обставинами, на виконання умов Договору, позивачем відображено на особовому рахунку відповідача використані замовником кошти в розмірі 3 672, 37 грн, які складаються з плати за користування системою контролю використання кодів платників за період з 01.10.2020 до 31.12.2020.

Нараховану плату за користування системою контролю використання кодів платника по кожному періоду також відображено в зведених відомостях № 10 від 31.10.2020, № 11 від 30.11.2020 та № 12 від 31.12.2020, які направлялись відповідачеві для підписання, проте не були вручені та згодом повернулись відправникові з підстав закінчення встановленого терміну зберігання.

З урахуванням положень абзацу 3 пункту 4.8 Договору наведені зведені відомості вважаються погодженими обома сторонами без зауважень.

Враховуючи залишок попередньої оплати у розмірі 99, 56 грн, розмір простроченого грошового зобов`язання відповідача із внесення абонплати за користування системою контролю використання кодів платників становить 3 672, 37 грн (1 257, 31 грн х 3 - 99, 56 грн).

Отже, судом встановлено, що відповідач в порушення умов Договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повної та своєчасної оплати замовлених у позивача послуг, у зв`язку з чим за ним обліковується заборгованість в розмірі 3 672, 37 грн, що належними та допустимими доказами спростовано не було.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищенаведене та встановлення факту невиконання відповідачем обов`язку із оплати наданих послуг за договором, який не був спростований відповідачем, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3 672, 37 грн є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись пунктом 5.2 Договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 193, 65 грн.

Відповідно до статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 Цивільного кодексу України.

Так, згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов`язань можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки, судом встановлено наявність порушення відповідачем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені не суперечать закону.

Наведений позивачем розрахунок пені є арифметично правильним, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенні в заявленій сумі.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА КАРГО» (02092, м. Київ, вул. Алма-Атинська, буд. 54, оф. 11; ідентифікаційний код 42862556) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі філії «ЦЕНТР ТРАНСПОРТНОЇ ЛОГІСТИКИ» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (03150, м. Київ, вул. Федорова, буд. 32; ідентифікаційний код 40123465) 3 672, 37 грн (три тисячі шістсот сімдесят дві гривні 37 коп) основного боргу, 193, 65 грн (сто дев`яносто три гривні 65 коп) пені та 2 270, 00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Рішення в повному обсязі складено 13.12.2021.

Суддя О.С. Комарова