ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2021 р. Справа №914/3085/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів Т.Б. Бонк

В.М. Гриців,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України б/н від 18.06.2021 року (вх. №01-05/2119/21 від 23.06.2021 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 19.05.2021 року (суддя О.З. Долінська; повний текст рішення складено 31.05.2021 року)

у справі № 914/3085/20

за позовом: Міністерства оборони України

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Комфортбудплюс (надалі ТзОВ Комфортбудплюс)

про стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання договору №303/8/32/277-19 від 19.12.2019 року,

та за зустрічним позовом: ТзОВ Комфортбудплюс

до відповідача: Міністерства оборони України

про визнання недійсними п.п. 5.1 та 5.3 договору №303/8/32/277-19 від 19.12.2019 року,

за участю Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на стороні позивача (за первісним позовом),

за участю:

від позивача (за первісним позовом): Гудима В.О. (самопредставництво юридичної особи);

від відповідача (за первісним позовом): не з`явився;

від прокуратури: Рапіта О.В. (посвідчення №057574 від 21.10.2020 року),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

25.11.2020 року Міністерство оборони України звернулось до господарського суду Львівської області з позовом (з врахуванням заяви про зменшення суми позовних вимог) до Товариства з обмеженою відповідальністю Комфортбудплюс про стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання договору №303/8/32/277-19 від 19.12.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комфортбудплюс» (Забудовник) та Міністерством оборони України (Пайовик) договору № 303/8/32/277-19 на придбання житла на умовах пайової участі за адресою: м. Золочів, Львівська область, вул. Академіка Павлова, буд. 21 від 19.12.2019. Відповідач допустив порушення строків виконання забов`язань за укладеним договором за період з 31.05.2020 по 10.11.2020 включно, в зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу штрафні санкції в розмірі 1328292,25 грн.

13.01.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю Комфортбудплюс звернулось до господарського суду Львівської області з зустрічною позовною заявою до Міністерства оборони України про визнання недійсними п.п. 5.1 та 5.3 договору №303/8/32/277-19 на придбання житла на умовах пайової участі за адресою: м. Золочів, Львівська область, вул.Академіка Павлова, буд. 21 від 19.12.2019 року.

Позовні вимоги за зустрічним позовом мотивовані тим, що алгоритмом дій Забудовника згідно укладеного договору є: введення об`єкта в експлуатацію; підписання акта приймання-передачі квартир; реєстрація права власності. На законодавчому рівні таких дій є дві, а саме: введення об`єкта в експлуатацію та реєстрація права власності. Виходячи із трактування п.5.1 договору, введення житлового будинку в експлуатацію та передача Пайовику квартир вважається однією дією Забудовника і має строк виконання до 25 березня 2020 року. Оскільки оформлення права власності на квартири в трактуванні п.5.3 договору є іншою окремою дією та має строк виконання до 08 квітня 2020 року, окремого строку для такої дії, як введення в експлуатацію будинку договором не визначено, незважаючи на те, що це є саме окремою і визначальною подією зобов`язань Забудовника, після настання якої можливо виконати передачу квартир. Проте, така дія як передача квартир є прямо залежною від здачі будинку в експлуатацію. Тому, на думку позивача (за зустрічним позовом), встановлення строку передачі квартир в п.п.5.1 та п.5.3 договору повинно було визначатись, починаючи з дня здачі об`єкта в експлуатацію. За відсутності такої умови, пункт 5.1 та пункт 5.3 договору не відповідають нормам чинного законодавства України, тому підлягають визнанню недійсними.

06.04.2021 Перший заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону М.Балан подав до господарського суду Львівської області заяву №15-149вих-21 від 05.04.2021 (вх. № 1445/21 від 06.04.2021) про вступ у справу відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» (т. 1, а.с. 167-170).

Заява обґрунтована тим, що ТзОВ "Комфортбудплюс" порушило взяті на себе зобов"язання, передбачені пунктами 5.1, 5.2, 5.3 договору № 303/8/32/277-19 на придбання житла на умовах пайової участі за адресою: м. Золочів, Львівська область, вул. Академіка Павлова, буд. 21 від 19.12.2019. Прокурор зазначив, що вбачаються підстави для застосування наслідків, визначених п.7.2 даного договору, щодо несвоєчасного виконання Забудовником взятих на себе зобов"язань за договором, а саме: у зв"язку з порушенням строків передачі квартир Пайовику з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно за Міністерством оборони України, на користь останнього підлягає сплата відповідачем (за первісним позовом) пені в розмірі 0,1 відсотка вартості квартир, з яких допущено невиконання зобов"язань за кожну добу прострочення, а за прострочення понад 30 днів додаткове стягнення штрафу відповідно до статті 231 Господарського кодексу України в розмірі семи відсотків від суми невиконаних зобов"язань. На підставі наведеного, а також з врахуванням невиконання відповідачем (за первісним позовом) зобов"язань у вигляді введення Забудовником у строк до 25.03.2020 житлового будинку в експлуатацію та передачі квартир за умовами зазначеного вище договору, що стало підставою для звернення Міністерства оборони України до суду з вказаним позовом, вирішення даної справи безпосередньо зачіпає майнові права та законні інтереси держави в особі останнього та відповідно до ст.23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в суді.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Львівської області від 19.05.2021 року у справі №914/3085/20 (суддя О.З. Долінська) відмовлено у задоволенні первісного позову. Зустрічний позов задоволено повністю. Визнано недійсними пункт 5.1 та пункт 5.3 договору № 303/8/32/277-19 на придбання житла на умовах пайової участі за адресою: м.Золочів, Львівської області, вул. Академіка Павлова, буд. 21 від 19 грудня 2019 року. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортбудплюс» - 2102,00 грн. понесених витрат на сплату судового збору (т. 1, а.с. 195-208).

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що правовідносини сторін склалися на підставі укладеного договору № 303/8/32/277-19 на придбання житла на умовах пайової участі за адресою: м. Золочів Львівської області, вул. Академіка Павлова, буд. 21 від 19.12.2019 та додаткових угод до нього. Суд зазначив, що механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (з наступними змінами і доповненнями). Пунктом 4 Порядку встановлено, що надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами Державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Повноваження Держархбудінспекції здійснюються її апаратом. При цьому реєстрація (повернення, скасування реєстрації) декларації щодо об`єктів, які розміщено на території кількох адміністративно-територіальних одиниць та вплив (відповідно до проектної документації) від діяльності яких після прийняття в експлуатацію буде поширюватися на дві і більше адміністративно-територіальні одиниці, здійснюється безпосередньо апаратом Держархбудінспекції, а щодо інших об`єктів її територіальними органами за місцезнаходженням таких об`єктів. Оскільки прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється органами Державного архітектурно-будівельного контролю, то відносини щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належать не до цивільно-правових, а до публічно-правових відносин. Крім того, на думку суду, встановлення строку передачі квартир передбачених п.п.5.1 та п.5.3 спірного договору повинно було визначатись, починаючи з дня здачі об`єкта в експлуатацію. За відсутності такої умови пункт 5.1 та пункт 5.3 договору не відповідають нормам чинного законодавства України, тому підлягають визнанню недійсними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Львівської області від 19.05.2021 року у справі №914/3085/20, в якій просить повністю скасувати зазначене судове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задоволити первісний позов в повному обсязі, а зустрічну позовну заяву залишити без задоволення в повному обсязі. Скаржник вважає рішення місцевого господарського суду прийнятим при неповному з`ясванні та неправильній оцінці обставин справи, із порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що договір № 303/8/32/277-19 на придбання житла на умовах пайової участі за адресою: м. Золочів, Львівської області, вул. Академіка Павлова, буд. 21 від 19.12.2019 сторонами укладено без будь-яких застережень та у повній відповідності до вимог керівних документів та положень ст. 203 ЦК України. Наголошує, що даний спір не стосується відносин між суб`єктами господарювання та контролюючими державними установами, а безпосередньо пов`язаний та випливає із порушення термінів виконання взятих на себе зобов`язань ТзОВ «Комфортбудплюс» за договором, оскільки всі три дії передбачено п.п. 5.1, 5.2, 5.3 договору, як то введення житлового будинку, так і оформлення акту приймання-передачі квартир, так і оформлення права власності на квартири за Державою Україна в особі Міністерства оборони України, які виконані з порушенням термінів, встановлених договором. У зв`язку з неналежним виконанням умов договору та порушення Забудовником строків виконання зобов`язання 25.08.2020 року Головне управління майна та ресурсів Міністерства оборони України скерувало на адресу ТОВ "Комфортбудплюс" вимогу-претензію за вих. № 503/31/5094. У відповіді на претензію було зазначено, що забудовник станом на 03.08.2020 усунув всі недоліки, вказані у відмові Державної архітектурно-будівельної інспекції України № ІУ 71 від 09 06 2020 та повторно подав заяву до ДАБІ щодо прийняття в експлуатацію закінченого будівництва та видачу сертифіката на багатоквартирний житловий будинок № 21 по вул. Академіка Павлова у м.Золочів Львівської області, тим самим підтвердивши факт прострочення виконання взятих на себе зобов`язань за умовами даного договору. Разом з тим, після подання МОУ первісної позовної заяви, 30 листопада 2020 року на реєстраційний рахунок Міністерства оборони України надійшли кошти з призначенням платежу: «штраф за прострочення передачі квартир згідно договору № 303/8/32/277-19 від 19.12.2019 в сумі 566954,01 грн. Зазначена обставина, на переконання апелянта, свідчить про добровільне виконання відповідачем (за первісним позовом) вимоги-претензії та визнання ТзОВ «Комфортбудплюс» порушення ним строків виконання умов договору. Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо незаконності (законодавчої неврегульваності) складення та підписання актів приймання-передачі квартир та вважає, що сторони договору можуть визначити у самому договорі про застосування ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 „Правила визначення вартості будівництва". В частині зустрічного позову, на думку апелянта, судом першої інстанції невірно витлумачено п.п.7, 8 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», а саме: правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Скаржник вважає, що оспорюваним рішенням суду завуальовано стягнуто з МОУ на користь ТОВ грошову суму, яку ТОВ добровільно сплатило на користь МОУ. В оскарженому рішенні жодним чином не зазначено, в чому полягає безпідставність визнання ТОВ власної вини за прострочення виконання зобов`язань та безпідставності добровільної сплати штрафу за договором.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТзОВ «Комфортбудплюс» у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною та необгрунтованою. Зокрема зазначає, що виходячи із трактування 5.1 договору, введення житлового будинку в експлуатацію та передача Пайовику квартир вважається однією дією Забудовника має строк виконання до 25 березня 2020 року. Оскільки оформлення права власності на квартири в трактуванні п. 5.3 договору є іншою окремою дією та має строк виконання до 08 квітня 2020 року, окремого строку для такої дії, як введення в експлуатацію будинку договором не визначено, незважаючи на те, що це є саме окремою і визначальною подією зобов`язань Забудовника, після настання якої можливо виконати передачу квартир. Обов`язок щодо прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію не є грошовим зобов`язанням, а тому встановлення за порушення цього обов`язку такого заходу відповідальності , як пеня є недопустимим з огляду на правову природу пені. Вказує, що строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію в договорі №303/8/32/277-19 на придбання житла на умовах пайової участі за адресою: м.Золочів, Львівської області, вул.Академіка Павлова, буд.21 від 19 грудня 2019 конкретно не визначений. При цьому, зобов`язання щодо прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію не належить до цивільних відносин, тобто до відносин, за наявності яких передбачена цивільно-правова відповідальність. В чинному законодавстві України таке поняття, як «прийняття» об`єкта будівництва в «експлуатацію» відсутнє. Просить рішення господарського суду Львівської області від 19.05.2021 у справі № 914/3085/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Міністерства оборони України без задоволення.

Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону у відзиві на апеляційну скаргу погоджується з доводами скаржника, вважає що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема зазначає, що відповідачем (за первісним позовом) допущено порушення строків виконання зобов`язань за договором на придбання житла на умовах пайової участі від 19.12.2019 № 303/8/32/277-19 з 31.05.2020 по 10.11.2020 включно. Вказує, що матеріалами даної справи підтверджено, що в ході виконання взятих на себе зобов`язань за вищевказаним договором, Міністерством оборони України здійснено попередню оплату в сумі 2429802,00 грн. Проте, договірні зобов`язання з боку ТзОВ «Комфортбудплюс» у визначені договором строки не виконані. Акт приймання передачі квартир уповноваженими представниками сторін підписано лише 04.11.2020, а державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно за Міністерством оборони України відповідачем (за первісним позовом) здійснено лише 11.11.2020, що доводиться інформаційною довідкою. Таким чином, ТзОВ «Коміфортбудплюс» порушено взяті на себе зобов`язання, передбачені п.п. 5.1, 5.2, 5.3 вказаного вище договору, а також вбачаються підстави для застосування наслідків, визначених п. 7.2 договору, щодо несвоєчасного Забудовником виконання взятих на себе зобов`язань за договором. Крім того, неналежне виконання умов вказаного договору підтверджується і самим відповідачем (за первісним позовом), яким добровільно сплачено штраф у сумі 566954,01 грн., що підтверджується матеріалами справи. Просить повністю скасувати рішення господарського суду Львівської області від 19.05.2021 у справі № 914/3085/20 та ухвалити нове судове рішення, яким задоволити первісний позов, а в зустрічному позові відмовити повністю.

Позивач (за первісним позовом) та прокурор в судовому засіданні підтримали доводи, наведені у апеляційній скарзі.

Відповідач (за первісним позовом) не забезпечив явки в судове засідання уповноваженого представника. Надіслав на адресу суду клопотання за вих. № 111 від 29.11.2021 (вх. № 01-04/8405/21 від 03.12.2021), в якому просить надати додатковий час для розгляду проекту мирової угоди, надісланої 19.10.2021 ТзОВ «Комфортбудплюс» на адресу Міністерства оборони України. Крім того, у зв`язку з перебуванням у відпустці законних представників ТзОВ «Комфортбудплюс» просить перенести судове засідання на іншу дату.

Представник позивача (за первісним позовом) та представник прокуратури заперечили проти перенесення судового засідання на іншу дату, зазначивши, що в даний час уповноважені особи Міноборони України не мають наміру укладати мирову угоду з відповідачем.

Колегія суддів, порадившись, приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 27.09.2021 року учасники справи, зокрема, керівник ТзОВ «Комфортбудплюс» та уповноважений представник Товариства надали пояснення по суті спору.

Враховуючи клопотання представника відповідача (за первісним позовом) про відкладення розгляду справи з метою мирного врегулювання спору, суд відповідно до ухвали від 25.10.2021 року оголосив перерву в розгляді справи №914/3085/20 до 29.11.2021 року.

З підстав, наведених в ухвалі Західного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 року, судове засідання у справі № 914/3085/20 було призначено на 06.12.2021 о 10 год. 00 хв.

Отже, учасники даної справи мали достатньо часу для мирного врегулювання спору. Крім того, згідно з ч.2 ст.192 ГПК України, вони не позбавлені можливості укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання уповноважених представників сторін у справі. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноважених представників відповідача (за первісним позовом).

Обставини справи

Постановою Кабінету Міністрів України № 147 від 16.02.2011 «Про затвердження порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на будівництво (придбання житла) для військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу» визначено процедуру придбання Міністерством оборони України м. Київ житла для військовослужбовців на умовах пайової участі.

На підставі рішення комісії Міністерства оборони України з відбору пропозицій щодо закупівлі квартир на вторинному ринку на умовах пайової участі в регіонах України (на підставі витягу з протоколу засідання конкурсної комісії від 10.12.2019 № 5/5/9 НЕР), 19 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комфортбудплюс» (Забудовник) та Міністерством оборони України (Пайовик) укладено договір №303/8/32/277-19 на придбання житла на умовах пайової участі за адресою: м. Золочів, Львівської області, вул. Академіка Павлова, буд. 21 (т. 1, а.с. 17-26).

Відповідно до п. 1.1 договору, предметом договору є придбання Пайовиком у Забудовника житла на умовах пайової участі, а саме - квартир кількістю 11 шт., загальною площею 653,7 кв.м у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Золочів, Львівської області, вул. Академіка Павлова, буд. 21, відповідно до адресного переліку квартир (додаток 2), які Забудовник зобов`язується передати, а Пайовик оплатити у порядку і строки, визначені договором.

Пунктом 2.2 договору сторони передбачили, що Забудовник повинен передати Пайовику квартири, передбачені цим договором, які повинні відповідати наступним вимогам: придатні для проживання (відповідно ст. 50 Житлового кодексу Української РСР); забезпечені електроенергією, газом, водою, каналізацією, опаленням, санітарно-технічним обладнанням, електричною (газовою) плитою; санітарним нормам щодо житлових приміщень, із виконаними в повному обсязі опоряджувальними роботами відповідно до переліку внутрішніх опоряджувальних робіт (додаток № 4) із повною готовністю для подальшого вселення.

Згідно із п. 3.1 договору, ціна договору, тобто ціна квартир, які Забудовник за договором зобов`язується передати Пайовику, становить 8099343,00 грн. (в тому числі ПДВ 1349890,50 грн.) та складається із розрахунку загальної площі квартир 653,7 кв.м, що передаються, і ціни 12390,00 грн. за один квадратний метр площі. Вказана ціна за 1 кв.м є твердою, за винятком зменшення ціни, в т.ч. у випадку, визначеному у п. 3.3 договору.

Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що Забудовник зобов`язується ввести житловий будинок, розташований за адресою: м. Золочів. Львівської області, вул. Академіка Павлова, буд. 21, в експлуатацію та передати Пайовику квартири у стані, визначеному вимогами розділу 2 договору до 25 березня 2020 року.

Передача квартир Пайовику за адресою: м. Золочів. Львівської області, вул. Академіка Павлова, буд. 21 здійснюється з оформленням акта приймання-передачі квартир за наявності документів, що підтверджують введення об`єкта в експлуатацію (нотаріально засвідченої копії сертифіката відповідності або декларації про готовність об`єкта до експлуатації) (п. 5.2 договору).

Пунктом 5.3 договору передбачено, що оформлення права власності на квартири за Державою Україна в особі Міністерства оборони України, здійснюється Забудовником за власний рахунок до 08 квітня 2020 року.

Відповідно до п. 5.4 договору, якщо при здійсненні передачі квартир, зазначених у пункті 1.1 договору, виникнуть зауваження до стану (якості) цих квартир, сторони зобов`язані скласти акт з переліком недоліків (недоробок і порушень) та термінів (строків) їх усунення (доробки, виправлення).

У відповідності до п. 5.5 договору, у разі якщо Забудовник відмовиться взяти участь у складанні чи підписанні вказаного акта, то Пайовик має право скласти цей акт за участю сторонніх незалежних компетентних експертів і визначити у цьому акті зауваження та терміни їх усунення. Вимоги Пайовика будуть обов`язковими до виконання Забудовником, а також будуть підставами для накладення на Забудовника відповідних штрафних санкцій.

У пункті 7.1 договору сторони погодили, що за невиконання визначених договором зобов`язань, або за неналежне їх виконання, також за відмову від виконання цих зобов`язань в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність, яка визначена чинним законодавством України і даним договором.

Забудовник за невиконання або несвоєчасне виконання взятих на себе хоча б одного із зобов`язань за договором, у тому числі щодо строків введення в експлуатацію житлового будинку, передачі квартир за актом приймання-передачі, реєстрації права власності за державою в особі Міноборони, сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості квартир, з яких допущено невиконання зобов`язань за кожну добу прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф відповідно до статті 231 Господарського кодексу України у розмірі 7 відсотків від суми невиконаних зобов`язань (п. 7.2 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов договору у разі виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). На час дії таких обставин жодна із сторін не буде нести відповідальність за повне або часткове невиконання взятих на себе за договором обов`язків, якщо невиконання їх стало наслідком дії обставин непереборної сили. Обставинами непереборної сили визнаються техногенні аварії, стихійні лиха і природні явища, загальні страйки, війни і військові дії, повінь терористичні акти тощо, які визнані компетентними органами офіційно, а також обмеженість та неналежне бюджетне фінансування, рішення Уряду, введення законодавчих обмежень або прийняття законодавчих актів, що безпосередньо вплинули на належне виконання цього договору, якщо їх неможливо було усунути діями сторін.

Сторона, виконанню обов`язків якої перешкоджають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зобов`язана не пізніше 5 робочих днів з моменту їх настання письмово повідомити про це іншу сторону; протягом 14 календарних днів з моменту їх настання надати іншій стороні належні підтверджуючі документи, видані компетентними (уповноваженими) органами. Повідомлення про настання форс-мажорних обставин має містити дані про час настання і характер обставин непереборної сили. Підтвердження обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) засвідчується відповідним документом компетентного (уповноваженого) органу згідно з чинним законодавством України із зазначенням у ньому строку дії цих обставин та обґрунтованого строку усунення їх наслідків (п. 8.2 договору).

Пункт 8.5 договору встановлює, що неповідомлення або несвоєчасне повідомлення другої сторони стороною, для якої стало неможливим виконання договірних зобов`язань за договором через настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які звільняють її від відповідальності, позбавляє її права посилатися на ці обставини та вимагати зміни (перенесення) строку виконання своїх зобов`язань.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 30 червня 2020 року, а в частині виконання зобов`язань та здійснення розрахунків - до повного виконання (п. 10.1 договору).

За умовами п.10.2 договору закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Згідно з п. 12.1 договору невід`ємними частинами цього договору є: копія витягу з протоколу засідання конкурсної комісії Міністерства оборони України з відбору пропозицій щодо закупівлі квартир на умовах пайової участі на вторинному ринку в регіонах України від 10.12.2019 № 5/5/9-НЕР (додаток № 1); адресний перелік квартир (додаток № 2); графік фінансування (додаток № 3); перелік внутрішніх опоряджувальних робіт (додаток № 4). Даний договір підписано сторонами та скріплено печатками юридичних осіб.

Як зазначає позивач (за первісним позовом), в ході виконання взятих на себе зобов`язань за вищевказаним договором, Міністерством оборони України здійснено попередню оплату за договором в сумі 2429802,00 грн.

Відповідно до акта приймання передачі квартир від 04.11.2020, ТзОВ «Комфортбудплюс» в особі генерального директора Базюти З.В., з однієї сторони та Міністерство оборони України в особі начальника Головного управління майна та ресурсів Патюка С.С, перший передав, а другий прийняв квартири, які зазначені у вказаному акті за адресою: Львівська область, м.Золочів, , вул. Академіка Павлова, буд. 21 (т. 1, а.с. 33).

В акті приймання передачі квартир зазначено про те, що всього передається 11 квартир, які мають загальну площу 653,7 кв.м, на загальну вартість 8099343,00 грн., в т.ч. ПДВ 1349890,50 грн., з них оплачено 2429802,00 грн., у т.ч. ПДВ 944923,50 грн. Квартири передаються відповідно до договору від 19.12.2019 № 303/8/32/277-19. Також передаються оригінали технічних паспортів та ключі від квартир. Квартири відповідають вимогам чинного законодавства України, умовам договору на придбання житла на умовах пайової участі, технічним та санітарним нормам, виконаними в повному обсязі опоряджувальними роботами, придатні для заселення в будинку, який введено в експлуатацію.

Державну реєстрацію речових прав на вищезазначене нерухоме майно за Міністерством оборони України здійснено ТзОВ «Комфортбудплюс» 11.11.2020 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (т.1, а.с.43-58).

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору, а саме порушення Забудовником строків виконання зобов`язання до 25 березня 2020 року ввести житловий будинок, розташований за адресою: м. Золочів, Львівської області, вул. Академіка Павлова, буд. 21, в експлуатацію та передати квартири у відповідному умовам договору стані, Головним управлінням майна та ресурсів Міністерства оборони України на адресу ТзОВ "Комфортбудплюс" скеровано вимогу-претензію за вих. № 503/31/5094 від 20.07.2020 з наступними вимогами: виконати в повному обсязі умови договору; невідкладно надати належним чином завірені копії документів про направлення на адресу Міністерства оборони України письмового повідомлення про настання для Товариства форс-мажорних обставин у встановлений розділом 8 договору строк; підтвердити використання за призначенням попередньої оплати за договором в сумі 2429802,00 грн.; повідомити Головне управління майна та ресурсів письмово у тижневий термін про стан введення житлового будинку в експлуатацію та дату готовності передачі 11 квартир до МОУ. У разі непідтвердження документами форс-мажорних обставин за прострочення станом на 20.07.2020 на 118 днів виконання зобов`язання (із введення житлового будинку за адресою: м. Золочів Львівської області, вулиця Академіка Павлова, буд. 21, в експлуатацію та передачі 11 квартир) сплатити Міністерству оборони України: пеню в сумі 955722,47 грн. (із розрахунку 8099343,00 грн. х 0,1 % х 118 днів); штраф в сумі 566954,01 грн. (із розрахунку 8099343,00 грн. х 7%) за прострочення виконання зобов`язань понад 30 днів від суми невиконаних зобов`язань (т. 1, а.с. 14-15, 16).

ТзОВ «Комфортбудплюс» надіслало на адресу Головного управління майна та ресурсів Міністерства оборони України лист-відповідь на претензію, в якій зокрема, зазначено, що Забудовник станом на 03.08.2020 усунув всі недоліки, вказані у відмові Державної архітектурно-будівельної інспекції №ІУ 71 від 09.06.2020 та повторно подав заяву до ДАБІ щодо прийняття в експлуатацію закінченого будівництва та видачу сертифіката на багатоквартирний житловий будинок № 21 по вул. Академіка Павлова у м. Золочів Львівської області. У згаданій відповіді містились посилання на сертифікати Торгово-промислової палати України № 3100-20-0601 від 08.05.2020 та №3100-20-1350 від 27.07.2020 про дію форс-мажорних обставин (т. 1, а.с. 12-13).

В матеріалалх даної господарської справи наявна копія сертифіката Торгово-промислової палати України № 3100-20-0601 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за вих. № 511/05-4 від 08.05.2020, який видано ТзОВ «Комфортбудплюс». В даному сертифікаті засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади. Період дії форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), зокрема, дата настання: 18 березня 2020 року; дата закінчення: тривають на 08 травня 2020 року (т. 1, а.с. 41-42).

Також наявна копія сертифіката Торгово-промислової палати України № 3100-20-1350 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за вих. № 1214/05-4 від 27.07.2020, який видано ТзОВ «Комфортбудплюс». В даному сертифікаті засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади. Період дії форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), зокрема, дата настання: 18 березня 2020 року; дата закінчення: 30 травня 2020 року (т. 1, а.с. 39-40).

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комфортбудплюс» (Забудовник) та Міністерством оборони України (Пайовик) укладено договір № 303/8/32/277-19 на придбання житла на умовах пайової участі за адресою: м. Золочів, Львівської області, вул. Академіка Павлова, буд. 21 від 19.12.2019. Предметом даного договору є придбання Пайовиком у Забудовника житла на умовах пайової участі, а саме - квартир кількістю 11 шт., загальною площею 653,7 кв.м у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Золочів, Львівської області, вул.Академіка Павлова, буд. 21, відповідно до адресного переліку квартир (додаток 2), які Забудовник зобов`язується передати, а Пайовик оплатити у порядку і строки, визначені договором.

Як зазначалось вище, пунктом 5.1 договору сторони погодили, що Забудовник зобов`язується ввести житловий будинок, розташований за адресою: м. Золочів. Львівської області, вул. Академіка Павлова, буд. 21, в експлуатацію та передати Пайовику квартири у стані, визначеному вимогами розділу 2 договору до 25 березня 2020 року.

Відповідно до пункту 5.2 договору передача квартир пайовику за адресою: м. Золочів. Львівської області, вул. Академіка Павлова, буд. 21 здійснюється з оформленням акта приймання-передачі квартир за наявності документів, що підтверджують введення об`єкта в експлуатацію (нотаріально засвідченої копії сертифіката відповідності або декларації про готовність об`єкта до експлуатації).

Пунктом 5.3 договору передбачено, що оформлення права власності на квартири за Державою Україна в особі Міністерства оборони України, здійснюється Забудовником за власний рахунок до 08 квітня 2020 року.

Водночас, матеріалами даної господарської справи підтверджено, що акт приймання-передачі квартир уповноваженими представниками сторін підписано 04.11.2020 року, а державну реєстрацію речових прав на вищезазначене нерухоме майно за Міністерством оборони України ТзОВ «Комфортбудплюс» здійснено лише 11.11.2020 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 7.1 договору сторони обумовили, що за невиконання визначених договором зобов`язань, або за неналежне їх виконання, також за відмову від виконання цих зобов`язань в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність, яка визначена чинним законодавством України і даним договором.

Забудовник за невиконання або несвоєчасне виконання взятих на себе хоча б одного із зобов`язань за договором, у тому числі щодо строків введення в експлуатацію житлового будинку, передачі квартир за актом приймання-передачі, реєстрації права власності за державою в особі Міноборони, сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості квартир, з яких допущено невиконання зобов`язань за кожну добу прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф відповідно до статті 231 Господарського кодексу України у розмірі 7 відсотків від суми невиконаних зобов`язань (п. 7.2 договору).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

За змістом частин 1, 2 статті 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, зокрема, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як видно з матеріалів справи, в первісній позовній заяві Міністерство оборони України просило стягнути з ТзОВ «Комфортбудплюс» штраф за прострочення передачі квартир понад 30 днів в сумі 566954,01 грн. (з розрахунку 8099343,00 грн. х 7 %) та пеню в сумі 1271596,85 грн. (з розрахунку 8099343,00 грн. х 157 днів прострочення х 0,1 %) за період з 31.05.2020 по 03.11.2020 включно.

Разом з тим, під час розгляду справи № 914/3085/20 в суді першої інстанції ТзОВ «Комфортбудплюс» сплатило Міністерству оборони України штраф в розмірі 566954,01 грн., з призначенням платежу: штраф за прострочення передачі квартир згідно договору № 303/8/32/277-19 від 19.12.2019 без ПДВ, що підтверджується копією банківської виписки від 30.11.2020 та листом Головного управління майна та ресурсів №503/23/10298 від 02.12.2020 (т. 1, а.с. 68, 69).

З огляду на наведені обставини Міністерство оборони України подало заяву про зменшення суми позовних вимог (вх. № 3103/20 від 07.12.2020). В поданій заяві з урахуванням дії форс-мажорних обставин, відповідно до сертифікатів Торгово-промислової палати України № 3100-20-0601 від 08.05.2020 та № 3100-20-1350 від 27.07.2020 про форс-мажорні обставини, на підставі яких встановлено період дії форс-мажорних обставин з 18 березня 2020 року до 30 травня 2020 року, Міністерство оборони України нарахувало до стягнення з ТзОВ «Комфортбудплюс» пеню в сумі 1328292,25 грн. (із розрахунку 8099343,00грн. х 164 дні прострочення х 0,1%) за період з 31.05.2020 по 10.11.2020 включно) (т. 1, а.с. 75-76).

Суд апеляційної інстанції, перевіривши здійснений позивачем (за первісним позовом) розрахунок пені, вважає його арифметично вірним та обґрунтованим.

З огляду на вищенаведені норми права та фактичні обставини справи, а саме порушення відповідачем (за первісним позовом) взятих на себе зобов`язань, передбачених п.п. 5.1, 5.2, 5.3 договору № 303/8/32/277-19 на придбання житла на умовах пайової участі за адресою: м. Золочів, Львівської області, вул. Академіка Павлова, буд. 21 від 19.12.2019, колегія суддів констатує наявність правових підстав для задоволення позовних вимог за первісним позовом (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) Міністерства оборони України про стягнення з ТзОВ «Комфортбудплюс» штрафних санкцій в розмірі 1328292,25 грн.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає необгрунтованим і таким, що суперечить вищеописаним положенням закону та обставинам справи висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні первісного позову, тому в цій частині оскаржене судове рішення підлягає скасуванню.

Стосовно наведених в рішенні суду аргументів про те, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється органами Державного архітектурно-будівельного контролю, відтак відносини щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належать не до цивільно-правових, а до публічно-правових відносин необхідно зазначити, що спір між сторонами у даній справі не стосується відносин між суб`єктами господарювання та контролюючими державними установами, а безпосередньо пов`язаний та випливає із порушення термінів виконання взятих на себе зобов`язань ТзОВ «Комфортбудплюс» за договором, зокрема, п.п. 5.1, 5.2, 5.3 договору.

Щодо зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Комфортбудплюс до Міністерства оборони України про визнання недійсними п.п. 5.1 та 5.3 договору №303/8/32/277-19 на придбання житла на умовах пайової участі за адресою: м. Золочів, Львівська область, вул. Академіка Павлова, буд. 21 від 19.12.2019 року, колегія суддів виходить з такого.

У частині першій статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною другою статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього Кодексу.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

За приписами частини 2 статті 180 названого Кодексу господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Крім того, за приписами ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В свою чергу, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Статтею 217 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Отже, умова договору, щодо якої ставиться вимога про визнання її недійсною, не може бути істотною умовою договору, оскільки в такому випадку правочин має бути визнаний недійсним в цілому.

В зустрічному позові Товариство з обмеженою відповідальністю Комфортбудплюс заявило вимогу про визнання недійсними пунктів 5.1 та 5.3 договору №303/8/32/277-19 від 19.12.2019 року.

За змістом пункту 5.1 договору Забудовник зобов`язується ввести житловий будинок, розташований за адресою: м. Золочів. Львівської області, вул. Академіка Павлова, буд. 21, в експлуатацію та передати Пайовику квартири у стані, визначеному вимогами розділу 2 договору, до 25 березня 2020 року.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що оформлення права власності на квартири за Державою Україна в особі Міністерства оборони України, здійснюється Забудовником за власний рахунок до 08 квітня 2020 року.

Зазначені умови договору жодним чином не суперечать Цивільному та Господарському кодексам України, ні іншим законодавчим актам. Вони є істотними в розумінні частини 3 статті 180 Господарського кодексу України, оскільки встановлюють строки виконання Забудовником взятих на себе зобов`язань за договором в межах строку його дії, який відповідно до п.10.1 договору обидві сторони погодили до 30 червня 2020 року.

Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору. Забудовником ТзОВ «Комфортбудплюс» виконано договір №303/8/32/277-19 від 19.12.2019 року на придбання житла на умовах пайової участі за адресою: м. Золочів, Львівська область, вул. Академіка Павлова, буд. 21, проте з порушенням строків, обумовлених оспореними пунктами 5.1 та 5.3 договору.

Як зазначалось вище, ТзОВ «Комфортбудплюс» сплатило Міністерству оборони України 566954,01 грн, з призначенням платежу: штраф за прострочення передачі квартир згідно договору № 303/8/32/277-19 від 19.12.2019.

Зазначена обставина свідчить про добровільне виконання відповідачем (за первісним позовом) вимоги-претензії представника Міністерства оборони України №503/31/5094 від 25.08.2020 та визнання відповідачем (за первісним позовом) факту порушення ним строків виконання своїх зобов`язань за договором.

Таким чином, зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Комфортбудплюс до Міністерства оборони України про визнання недійсними пунктів 5.1 та 5.3 договору №303/8/32/277-19 на придбання житла на умовах пайової участі за адресою: м. Золочів, Львівська область, вул. Академіка Павлова, буд. 21 від 19.12.2019 року заявлений неправомірно, є безпідставним та необґрунтованим, а висновки суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову помилковими й такими, що не ґрунтуються на законі і не відповідають дійсним обставинам справи.

В силу положень частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наслідками апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що наведені в оскарженому рішенні місцевого господарського суду висновки не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Тому апеляційну скаргу необхідно задоволити, скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким первісний позов (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) задоволити, а в задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Судові витрати

З огляду на те, що суд задовільняє апеляційну скаргу, судові витрати за розгляд первісної, зустрічної позовних заяв та апеляційної скарги покладаються на відповідача (за первісним позовом) згідно вимог ст.129 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України б/н від 18.06.2021 року (вх. №01-05/2119/21 від 23.06.2021 року) задоволити.

Рішення господарського суду Львівської області від 19.05.2021 року у справі №914/3085/20 скасувати. Прийняти нове рішення.

Первісний позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Комфортбудплюс (08140, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, вул. Тернівська, 2А; ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6; ) пеню в сумі 1328292,25 грн.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю Комфортбудплюс (08140, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, вул. Тернівська, 2А; ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6; ) 19924,38 грн. судового збору за розгляд первісного позову.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Судові витрати за розгляд зустрічного позову покласти на позивача (за зустрічним позовом).

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю Комфортбудплюс (08140, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, вул. Тернівська, 2А; ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6; ) 33039,57 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя Т.Б. Бонк

Суддя В.М. Гриців