ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р. Справа№ 925/1520/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Попікової О.В.

при секретарі судового засідання Звершховській І.А.,

за участю представників:

від ОСОБА_1 : Слободянюк А.І. (в режимі відеоконференції),

від СТОВ ім. Шевченка: не з`явились,

від ОСОБА_2 : не з`явились,

розглянувши заяву

представника ОСОБА_2 - адвоката Ковтуна Андрія Володимировича

про ухвалення додаткового рішення

при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 в інтересах Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка

на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 (повний текст складено 23.07.2021)

у справі № 925/1520/20 (суддя Дорошенко М.В.)

за позовом ОСОБА_1 в інтересах Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка

до ОСОБА_2

про стягнення 657 705,80 грн збитків, заподіяних товариству його директором,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави заявлених вимог.

15.11.2021 представник ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) - адвокат Ковтун Андрій Володимирович (далі - Ковтун А.В.) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 15 000,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_3 вказує, що під час апеляційного перегляду за поданою ОСОБА_1 апеляційною скаргою рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 у справі № 925/1520/20 у поданому відзиві на апеляційну скаргу повідомив суд, що докази розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Заявник зазначає, що загальна вартість витрат на професійну правничу допомогу за укладеним ОСОБА_2 з адвокатом Ковтуном А.В. договором складає 15 000,00 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви по суті.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Попікова О.В. (у зв`язку з відпусткою судді Алданової С.О.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 прийнято до розгляду заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Ковтуна А.В. про ухвалення додаткового рішення. Розгляд заяви призначено на 08.12.2021.

Позиції учасників справи.

Від ОСОБА_1 надійшло заперечення на заяву відповідача про розподіл судових витрат за підписом представника - адвоката Слободянюк А.І., у якій ОСОБА_1 проти поданої заяви заперечує та просить відмовити повністю у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 у поданій заяві відзначає, що представник ОСОБА_2 не надав жодних доказів на підтвердження понесених відповідачем витрат у суді апеляційної інстанції, а документи, на підставі яких він просить стягнути витрати на правничу допомогу, не стосуються розгляду справи №925/1520/20.

ОСОБА_1 вказує, що витяг з договору не містить відомостей про вартість та порядок обчислення гонорару (фіксований розмір чи погодинна оплата), що позбавляє можливості встановити та визначити розмір витрат саме у розмірі 15 000,00 грн; зазначає, що витяг з договору не містить посилання на номер справи, що позбавляє можливості дійти висновку, що такі витрати були понесені саме під час розгляду справи №925/1520/20, а розмір гонорару між адвокатом та відповідачем не узгоджено; відзначає про відсутність номеру справи і у прибутковому касовому ордері.

ОСОБА_1 також вважає, що підготовка проекту відзиву на апеляційну скаргу та направлення відзиву сторонам та до суду є процесуальною дією відповідно до вимог ГПК і стягнення за вчинення такої дії витрат на правничу допомогу є безпідставним.

На думку ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн є явно завищеними та неспіврозмірними. При цьому ОСОБА_1 вказує на відсутність відзиву на апеляційну скаргу та вважає, що стягнення витрат у сумі 5 000,00 грн за документи, яких немає, є необґрунтованим, недоцільним та беззмістовним. Участь у судових засіданнях, що оцінена у 10 000,00 грн, є явно завищеною та не відповідає принципам адекватності та розумності.

На думку ОСОБА_1 , обґрунтованою є сума 1 000,00 грн.

Крім цього, ОСОБА_1 також зазначає, що вона не є позивачем у цій справі, та вважає, що позивачем є СТОВ ім.Шевченка, а відтак судові витрати мають бути покладені на це Товариство.

У випадку задоволення заяви, ОСОБА_1 просить зменшити суму стягнутих коштів до 1 000,00 грн та стягнути ці кошти не з неї, а зі СТОВ ім. Шевченка.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

ОСОБА_1 як учасник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка (далі - СТОВ ім. Шевченка) звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою в інтересах СТОВ ім. Шевченка, у якій просила стягнути з директора цього Товариства ОСОБА_2 заподіяні ним Товариству збитки в розмірі 657 705,80 грн, наявність яких стала підставою для відмови у виплаті їй дивідендів.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021, ОСОБА_1 в інтересах СТОВ ім. Шевченка звернулась з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

ОСОБА_2 надав відзив на апеляційну скаргу, у якому проти її доводів заперечив та просив залишити її без задоволення, оскаржуване рішення залишити в силі.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказав, що у зв`язку з розглядом апеляційної скарги поніс судові витрати, приблизний розрахунок яких становить 20 000,00 грн; зазначив, що докази на підтвердження розміру понесених судових витрат будуть надані апеляційному суду протягом 5 днів з дня проголошення рішення апеляційної інстанції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах СТОВ ім. Шевченка на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 у справі №925/1520/20 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 у справі №925/1520/20 змінено в частині розподілу судового збору. Викладено абзац 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 у справі №925/1520/20 в наступній редакції: «Судовий збір за подання позову в сумі 9865,60 грн покласти на позивача.». В іншій частині рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 у справі №925/1520/20 залишено без змін.

15.11.2021 представник ОСОБА_2 адвокат Ковтун А.В. звернувся до Північного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 15 000,00 грн.

Підстави, зазначені в обґрунтування поданої заяви, наведені вище за текстом цієї постанови.

До поданої заяви заявник долучив (в копіях):

- акт виконаних робіт від 11.11.2021;

- детальний опис робіт від 11.11.2021;

- прибутковий касовий ордер від 11.11.2021;

- витяг з договору від 09.06.2021.

Також заявник надав докази направлення цієї заяви сторонам (в оригіналах).

Надані заявником документи свідчать про таке.

Згідно з витягом з договору від 09.06.2021 адвокат Ковтун А.В. має право подавати позовні заяви, апеляційні скарги, касаційні скарги, клопотання, заяви тощо з правом їх підпису, завіряти своїм підписом вірність копій документів; представляти права та законні інтереси клієнта ( ОСОБА_2 ) в судах України всіх інстанцій, в тому числі місцевих загальних судах, місцевих господарських судах, місцевих адміністративних судах, апеляційних загальних судах, апеляційних господарських судах, апеляційних адміністративних судах, Верховному Суді України та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього договору з усіма правами представника, які передбачені ЦПК України, ГПК України, КАС України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, незалежно від його процесуального статусу (позивач, відповідач, третя особа, потерпілий, затриманий, підозрюваний, обвинувачений, підсудний, свідок тощо); виконувати інші дії, передбачені законодавством України в інтересах клієнта.

11.1.2021 адвокат Ковтун А.В. (як адвокат) та ОСОБА_2 (як клієнт) підписали акт виконаних робіт, яким посвідчили, що згідно з договором про надання правової допомоги від 09.06.2021 адвокат виконав наступні роботи (надав послуги):

вартість послуг адвоката визначена сторонами в розмірі 15 000 грн:

- участь у судових засіданнях, незалежно від їх кількості та тривалості їх часу, - 10 000,00 грн;

- підготовка проекту відзиву на апеляційну скаргу, направлення відзиву на апеляційну скаргу сторонам та до Північного апеляційного господарського суду - 5 000,00 грн.

Згідно з детальним описом робіт від 11.11.2021 адвокат за договором від 09.06.2021 виконав роботи, а клієнт здійснив витрати, необхідні для надання допомоги правничого характеру:

05.11.2021: підготовка проекту відзиву на апеляційну скаргу, направлення відзиву на апеляційну скаргу сторонам та до Північного апеляційного господарського суду; вартість послуг з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати та праці у вихідні, святкові та неробочі дні - 5 000,00 грн;

01.11.2021, 10.11.2021: участь в судових засіданнях; вартість послуг з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати та праці у вихідні, святкові та неробочі дні - 10 000,00 грн.

Даний опис складений з врахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на виконання робіт і зазначеного у таблиці, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, теж зазначених у таблиці, ціни позову, яка є для клієнта значною, та враховуючи репутацію сторони і публічний інтерес.

Прибутковий касовий ордер №56 від 11.11.2021 свідчить, що адвокат Ковтун А.В. прийняв від ОСОБА_2 15 000,00 грн на підставі договору про надання правової допомоги від 09.06.2021.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Разом з тим, згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 12 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат (враховується): 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017), необхідно дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч. ч. 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Верховний Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", рішення у справі "Баришевський проти України", рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України", рішення у справі "Двойних проти України", рішення у справі "Меріт проти України").

ОСОБА_1 надала заперечення на заяву відповідача про розподіл судових витрат, у якій проти поданої заяви заперечує та просить відмовити повністю у задоволенні заяви про розподіл судових витрат, в обґрунтування якої посилається на підстави, наведені вище за текстом цієї постанови.

При вирішенні питання щодо розміру суми витрат на професійну правову допомогу колегія суддів також враховує таке.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги і на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості, що сплачена чи підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.

Суд також бере до уваги висновок, зазначений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19. В абз. 2 та 3 п. 6.5 цієї постанови зазначено, що згідно зі змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

У постанові від 06.03.2019 у справі №922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». За відсутності у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення зазначених витрат, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Представник ОСОБА_2 адвокат Ковтун А.В. разом з поданою заявою про ухвалення додаткового рішення надав витяг з договору від 09.06.2021, у якому вказано про надані адвокату ОСОБА_2 права; вказаний витяг не містить інформації щодо вартості або порядку розрахунку послуг, які надаватимуться за цим договором.

Договір від 09.06.2021 (у повному обсязі) представник ОСОБА_2 адвокат Ковтун А.В. з поданою заявою не надав; у матеріалах справи вказаний договір відсутній.

За відсутності відомостей щодо погоджених у договорі умов (пунктів) щодо порядку обчислення витрат на правничу допомогу, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суд позбавлений можливості їх встановити та перевірити вартість наданих адвокатом послуг, зазначену в акті виконаних робіт від 11.11.2021.

Зважаючи на визначений Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), колегія суддів зазначає таке.

В акті виконаних робіт від 11.11.2021 вказано, що вартість послуг адвоката визначена сторонами в розмірі 15 000 грн:

- участь в судових засіданнях, незалежно від їх кількості та тривалості їх часу - 10 000,00 грн;

- підготовка проекту відзиву на апеляційну скаргу, направлення відзиву на апеляційну скаргу сторонам та до Північного апеляційного господарського суду - 5 000,00 грн.

Водночас детальний опис робіт від 11.11.2021 містить вказівку, що його складено з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на виконання робіт, зазначеного в таблиці, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт теж зазначених у таблиці, ціни позову, яка є для клієнта значною, та враховуючи репутацію сторони і публічний інтерес, а вартість послуг визначена з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати та праці у вихідні, святкові та неробочі дні. При цьому, адвокат не вказує кількість часу, витраченого ним на виконання робіт за договором.

Поряд з цим, участь в судових засіданнях, незалежно від їх кількості та тривалості їх часу, у акті виконаних робіт та детальному описі робіт оцінено у 10 000,00 грн.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, у свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 вказаного Кодексу передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

(1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч. 2 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»);

(2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг. Крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України;

(3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин, помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

(6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Водночас, як встановлено вище, заявник договір від 09.06.2021 не надав, що унеможливлює встановлення умов (пунктів) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару; у наданих заявником акті виконаних робіт та детальному описі також не відсутні відповідні положення.

Враховуючи наведене, суд констатує відсутність об`єктивної можливості пересвідчитись щодо домовленості між адвокатом та його клієнтом щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару.

Поряд з цим, жоден з наданих заявником документів не містить посилання на номер справи, що розглядається, що позбавляє суд можливості пересвідчитись у тому, що надані послуги надавались саме у зв`язку з розглядом цієї (а не будь-якої іншої) справи і вартість послуг (робіт) адвоката була погоджена сторонами саме таким чином і у межах цієї справи.

Щодо доводів ОСОБА_1 про відсутність відзиву на апеляційну скаргу, у зв`язку з чим стягнення витрат у сумі 5 000,00 грн за документи, яких немає, є необґрунтованим, недоцільним та беззмістовним, колегія суддів зазначає таке.

08.11.2021 з клопотання про визнання поважним строку подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 надав відзив на апеляційну скаргу з доказами його направлення сторонам; зазначене клопотання та відзив з додатками долучений до матеріалів справи, що спростовує такі твердження позивача.

Колегія суддів відзначає, що у акті виконаних робіт та у детальному описі заявник (представник ОСОБА_2 адвокат Ковтун А.В.) вказує, що він виконав роботу (надав послугу) «підготовка проекту відзиву на апеляційну скаргу, направлення відзиву на апеляційну скаргу сторонам та до Північного апеляційного господарського суду», яку оцінено у 5 000,00 грн.

Однак матеріали справи (описи вкладення, накладні АТ «Укрпошта») свідчать, що направлення відзиву сторонам та до Північного апеляційного господарського суду здійснив не адвокат Ковтун А.В., а сам відповідач ОСОБА_2 . Тобто, фактично така послуга адвокатом не надавалась.

Щодо долученого до заяви прибуткового касового ордеру №56 від 11.11.2021 колегія суддів вказує, що у цьому ордері міститься лише посилання на договір від 09.06.2021 (який у повному обсязі не надано) та відсутня вказівка щодо надання правової допомоги саме у цій справі.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що вона не є позивачем у цій справі (на думку ОСОБА_1 , позивачем є СТОВ ім. Шевченка), колегія суддів зазначає, що такі твердження останньої ґрунтуються на довільному тлумаченні норм чинного процесуального законодавства.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви.

Враховуючи наведене у сукупності та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні поданої представником ОСОБА_2 адвокатом Ковтуном А.В. заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки заявник належним чином не обґрунтував і не довів перелік (обсяг) та вартість наданих ним як адвокатом послуг та витрат, що свідчить про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пов`язаних з розглядом справи судових витрат у заявленому розмірі (15 000,00 грн).

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Керуючись ст. ст. 74, 129, 244, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Ковтуна Андрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 в інтересах Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 у справі №925/1520/20 про розподіл судових витрат відмовити.

Справу №925/1520/20 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.12.2021.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

О.В. Попікова