ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2021 р. Справа №921/709/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Гриців В.М. (головуючий), Зварич О.В., Матущак О.І.

розглянув в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області (суддя Хома С.О.) від 12 квітня 2021 року у справі №921/709/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" до Селянського (фермерського) господарства "Тереза" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2021 року до Господарського суду Тернопільської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" вих. №01-2/03 від 01.03.2021 (вх. №1867 від 04.03.2021) на бездіяльність державного виконавця Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №921/709/20 від 04 лютого 2021 року.

Зокрема, у скарзі товариство повідомило суд про те, що у майбутньому із врахуванням умов та на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) змушений бути понести витрати, пов`язані із розглядом відповідної скарги ТОВ «Компанія Ніко-Тайс» дії та бездіяльність державного виконавця Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №921/709/20 від 04 лютого 2021 року, розмір та обсяг яких на момент подання скарги визначити неможливо.

Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 24 березня 2021 року у справі №921/709/20 частково задовольнив скаргу ТОВ «Компанія Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №921/709/20 від 04 лютого 2021 року. Визнав неправомірною бездіяльність державного виконавця Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №921/709/20 від 04 лютого 2021 року, у зв`язку із порушенням строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження". Закрив провадження по скарзі на бездіяльність державного виконавця Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №921/709/20 від 04 лютого 2021 року в частині щодо вимог п.4 скарги.

27 березня 2021 року ТОВ «Компанія Ніко-Тайс» звернулося до Господарського суду Тернопільської області із заявою про покладення на Зборівський РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст.123,126,124,129,244, 344 ГПК України, просило суд стягнути із Зборівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь ТОВ «Компанія Ніко-Тайс» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7 945 гривень згідно з договором №12-02-2021/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12 лютого 2021 року.(а.с. 89-108).

Заява обгрунтована тим, що відповідно до договору №12-02-2021/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12 лютого 2021 року із врахуванням акту від 12 лютого 2021 року здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги), адвокат Грищенко Олександр Миколайович надавав Замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між СФГ «ТЕРЕЗА» () та Зборівським РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), котрі виникли під час примусового виконання наказу Господарського суду тернопільської області у справі №921/709/20 від 04 лютого 2021 року, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів Зборівським РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), направлених на примусове виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №921/709/20 від 04 лютого 2021 року та стягнення із боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання від імені Замовника до Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) різного роду клопотань та заяв із врахуванням Закону України «Про виконавче провадження», підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на бездіяльність Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції( м.Івано-Франківськ) під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/709/20 від 04 лютого 2021 року при наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів Замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків Виконавця за даним договором.

Господарський суд Тернопільської області додатковим рішенням від 12 квітня 2021 року у справі №921/709/20 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" задовольнив частково. Стягнув із Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 7345 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення мотивоване положеннями ст. 16, 123, 124, 126 ГПК України та ст. 1, 6, 26, 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Суд вказав, що ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу надано суду копію договору № 12-02-2021/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12.02.2021, акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26.03.2021 на суму 7945,00 грн. Докази понесення витрат на правничу допомогу заявником було надіслано на адресу суду 27.04.2021, у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України. Зборівський РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) не подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката. У судовому засіданні начальник Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ МЮ просила суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в усному порядку.

Суд першої інстанції частково задовольнив заяву ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" та вирішив стягнути із Зборівського РВДВС Південно-Західного МУ МЮ на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 7345 грн судових витрат на професійну правничу допомогу. Суд зменшив на 600,00 грн розмір витрат на професійну правничу допомогу (по 300 грн за участь в судовому засіданні 15 і 24 березня 2021 року). У решті суд оцінюючи докази понесення судових витрат на оплату послуг адвоката, який представляв інтереси позивача під час розгляду справи, умови договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги), опис виконаних робіт згідно акту здачі-приймання виконаних робіт, щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги), матеріали скарги дійшов висновку про обгрунтованість і доведеність заявлених до стягнення сум. При цьому суд відхилив доводи Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), які не підтверджені жодними розрахунками, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката. Також зазначив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

В апеляційній скарзі Зборівський РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 12 квітня 2021 року у справі №921/709/20 і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Зборівський РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) судових витрат на професійну правничу допомогу. Стягнути з ТОВ «Компанія Ніко-Тайс» понесені витрати. Розгляд справи проводити за відсутності представника Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Вважає, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: сума вартості послуг завищена та необгрунтована. Суд першої інстанції не взяв до уваги докази відділу та те, що розмір заявлених ТОВ «Компанія Ніко-Тайс» витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 7945 грн, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співмірні із виконаною роботою у суді першої інстанції, їх розмір є необґрунтованим. Зважаючи на складність справи вартість затрачених годин не відповідає дійсності, та значно завищена, оскільки згідно скарги №01-3/03 від 01.03.2021 позивач оскаржує бездіяльність державного виконавця з приводу неотримання лише постанови про відкриття виконавчого провадження та порушення норм ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», що становить не більше однієї години. Ураховуючи дублювання скарги №01/2-03 від 01.03.2021 і №01-3/03 від 01.03.2021 у справі №921/709/20 та у справі №921/708/20, а також на даний час призначено розгляд справ №921/709/20 та №921/708/20, у яких позивач просить стягнути 7945 грн у справі №921/709/20 та 7880 грн у справі №921/708/20 за надання адвокатських послуг (правової допомоги), фактично є завищена. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар включає в себе і підготовку скарги, і представництво у суді, а тому не може оцінюватися як ще одна окрема плата за надані послуги (згідно п.9 акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26.03.2021 року. Згідно з п. 7, 8 акту здачі приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) участь у судовому засіданні розцінена як максимальну суму відповідно до договору №12-02-2021/1 від 12.02.2021, однак затримання судового засідання відбулося не із вини державного виконавця та затягування справи в суді загальному, що підтверджується матеріалами справи. Представник не з`явився у судове засідання, а представляв інтереси поза межами суду згідно поданого клопотання №1869, що у свою чергу не може перевищувати 900 грн згідно з договором. Зборівський РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) є державним органом, не має самостійних коштів, не є розпорядником коштів, представляє інтереси держави та не спроможний сплатити суму згідно позовної заяви.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" подало відзив на апеляційну скаргу, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене додаткове рішення без змін. Вважає, що апелянт не надав (окрім власного суб`єктивного пояснення/припущення) жодного належного та допустимого доказу, котрі б надавали можливість встановити, допустити та стверджувати, що оскаржене додаткове рішення підлягає скасуванню (ст.2, 133, 74, 76, 77, 86 238 ГПК України, рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України». Процесуальна поведінка апелянта свідчить про недобросовісність та суперечливу поведінку: спочатку апелянт вказує на ідентичні заявленим вимогам правові норми, що регулюють питання відшкодування судових витрат, власним описанням підтверджує допущене здійснене правопорушення, а згодом - про безпідставність відшкодування понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу у зв`язку із допущеним правопорушенням. Апелянт не звертався до суду із обґрунтованою заявою про зменшення судових витрат на правничу допомогу. Доводи апеляційної скарги знаходяться поза предметом та підставами оскарження згідно змісту та вимог заяви про покладення на апелянта судових витрат на професійну правничу допомогу. Разом з тим, ухвала Господарського суду Тернопільської області від 24 березня 2021 року у справі №921/709/20 про задоволення скарг на бездіяльність державного виконавця не була оскаржена. Договором про надання адвокатських послуг враховано: стислі строки на подання відповідної скарги на бездіяльність державного виконавця під час примусового виконання наказу суду; визначення перед виконавцем цієї справи як пріоритетної поряд із іншими справами виконавця за у мовами необхідності дотримання принципу інтенсивності та професійності під час виконання робіт та надання послуг у цій справі. На підтвердження правильності правової позиції суду щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням іншої сторони наводить судову практику, яку просить врахувати. Просить з урахуванням приписів ст. 118, 119 ГПК України, документи та докази, надані апелянтом Західному апеляційному господарському суду разом із апеляційною скаргою, залишити без розгляду, у зв`язку із відсутністю обґрунтування неможливості із подання до суду першої інстанції. Також, просить урахувати правову позиції Великої Палати Верховного Суду, у постанові від 25.06.2019 у справі №924/1476/15, згідно якої господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень посилався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. (п.7.43.). Інші доводи апеляційної скарги вважає надуманими, безпідставними та необґрунтованими, адже спростовуються матеріалами справи.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 17 травня 2021 року відкрив провадження за апеляційною Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 12 квітня 2021 року у справі №921/709/20; ухвалив апеляційну скаргу розглядати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 10 статті 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що апеляційну скаргу Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 12 квітня 2021 року у справі №921/709/20 належить частково задовольнити з таких підстав.

Згідно з статтею 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За статтею 344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.(ч.3).

За текстом статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.(ч.1).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.(ч.2),

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.(ч.3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.(ч.4).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.(ч.5).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.(ч.6).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України(1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Згідно з ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. (ч.5 ст. 129 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. (ч.8 ст. 129 ГПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 навела правові висновки про те, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis рішення ЄСПЛ у справі «East/West» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West., заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v., заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

(Пункти 5.34 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

За обставинами цієї справи, Господарський суд Тернопільської області у справі №921/709/20:

рішенням від 28 грудня 2020 року позов задовольнив. Стягнув з Селянського (фермерського) господарства "Тереза" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс": 1248,25 грн штрафу, 2 373,88 грн 3 % річних, 18 665,92 грн пені, 9286,99 грн інфляційних втрат, 2102 грн судового збору в повернення сплачених судових витрат;

додатковим рішенням від 15 січня 2021 року у справі №921/709/20 задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" та стягнув з Селянського (фермерського) господарства "Тереза" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 11 398,75 грн судових витрат на професійну правничу допомогу;

ухвалою від 24 березня 2021 року частково задовольнив скаргу ТОВ ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс"; Визнав неправомірною бездіяльність державного виконавця державного виконавця Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №921/709/20 від 04 лютого 2021 року, у зв`язку із порушенням строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

27 березня 2021 року ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із заявою, просило суд стягнути із Зборівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7 945 грн згідно з договором №12-02-2021/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12 лютого 2021 року.

Попередньо про понесення витрат на правничу допомогу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" зазначало у скарзі. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 27 квітня 2021 року надало суду копію договору № 12-02-2021/1; акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26 березня 2021 року.

За умовами договору № 12-02-2021/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги), укладеного 12 лютого 2021 року ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (замовник) з адвокатом Грищенком О.М. (виконавець) виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником та Зборівським районним відділом Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, які виникли під час виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №921/709/20 від 04 лютого 2021 року; надання консультацій щодо примусового виконання наказу та з питань практичного застосування законодавства що стосується цих правовідносин; підготовка і подання заяв, клопотань, скарг, вжиття інших процесуальних заходів щодо виконання наказу; представництво інтересів замовника у суді.

Правова допомога за цим договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги (п. 1.2 договору).

Сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 490,00 грн. (включаючи всі витрати поштові, комісійні, банківські, транспортні тощо) при підготовці матеріалів відповідно до п. 1.1 договору. Окремо сторони визначили: вартість послуг ознайомлення з матеріалами справи 800,00 грн; судові засідання 900,00 грн та 1200,00 грн; побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення документів, складання процесуальних документів, надсилання їх сторонам із розрахунку 490,00 грн/год.; витрати (квитки, добові тощо) згідно підтверджуючих документів. (п. 3.1 договору).

Сторони погодили та визначили, що розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника визначається на рівні одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.3.8 договору).

26 березня 2021 року сторони підписали акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) за період з 12 лютого 2021 року до 24 березня 2021 року, згідно з яким виконавець передав, а замовник прийняв наступні виконані роботи та надані послуги: зустріч із замовником для з`ясування обставин справи №921/709/20 щодо порушення Зборівським РВДВС Південно-Західного МРУ МЮ прав та інтересів замовника під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області в справі №921/709/20 від 04 лютого 2021 року (1 год.); аналіз чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини (2 год.); здійснення аналізу та дослідження документів, що стосуються бездіяльності Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ МЮ під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області в справі №921/709/20 від 04 лютого 2021 року (1 год.); здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження судової практики, в тому числі Європейського суду з прав людини, застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Рішень Конституційного Суду України як джерело права (1 год.); здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни чи залишення без змін судової практики різними судовими інстанціями (1 год.); організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обгрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги, а також подання до Господарського суду Тернопільської області скарги від 01 березня 2021 року ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №921/709/20 від 04 лютого 2021 року (3 год.); за участь у судовому засіданні 15 березня 2021 року у справі № 921/709/20, надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, із врахуванням затримки часу початку призначеного слухання, тривалості очікування на початок призначеного до слухання судового засідання як наслідок витрати часу більше ніж година від дати призначеного початку судового засідання -1 200,00 грн.; за участь у судовому засіданні 15 березня 2021 року у справі № 921/709/20, надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, із врахуванням затримки часу початку призначеного слухання, тривалості очікування на початок призначеного до слухання судового засідання як наслідок витрати часу більше ніж година від дати призначеного початку судового засідання -1 200,00 грн.; гонорар адвоката на підставі пункту 3.8 договору №12-02-2021/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12.02.2021 у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у справі №921/709/20 від 09 лютого 2021 року 1 135,00 грн (2 270,00 грн/2). Загальна вартість вказаних послуг складає 7945,00 грн.

Необхідно зазначити, що адвокат Грищенко О.М. представляв інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" при підготовці і розгляді позову у справі №921/709/20 та при підготовці і розгляді скарги.

Ураховуючи наведені приписи закону, правові позиції та обставини цієї справи суд апеляційної інстанції вважає, що при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката суд повинен виходити із критеріїв розумності їх розміру, реальності адвокатських послуг і їх вартості, неминучості таких, їх співмірності із складністю справи та необхідним часом для надання таких послуг.

Порядок, строки виконавчого провадження визначено Законом України "Про виконавче провадження". Для оцінки правомірності чи неправомірності дій/бездіяльності виконавця немає необхідності вивчати значний обсяг законодавства. Обставини ж справи №921/709/20 адвокату Грищенку О.М. відомі.

Суд першої інстанції частково задовольнив скаргу визнав доведеним недотримання органом ДВС порядку та строків вчинення виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" з примусового виконання наказу у справі №921/709/20 від 04 лютого 2021 року, а саме: своєчасного винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та надіслання такої постанови стягувачу.

У контексті зазначеного, апеляційний суд вважає, що дві години - це розумний і необхідний час для підготовки, обгрунтування і написання скарги (вих. №01-2/03 від 01.03.2021 (вх. №1867 від 04.03.2021) ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця під час примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №921/709/20 від 04 лютого 2021 року. Ця дія охоплює й обізнаність із матеріалами справи, із необхідними законодавчими актами, Законом України "Про виконавче провадження", ГПК України, правовими висновками Верховного Суду щодо застосування норм права.

Отже, виходячи з умов пункту 3.1. договору №12-02-2021/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12 лютого 2021 року про те, що вартість однієї години роботи виконавця становить 490 грн, вартість складання тексту скарги (написання, обгрунтування) становить 980,00 грн (490,00 х 2).

Також, апеляційний суд поділяє висновок суду першої інстанції про зменшення на 600,00 грн розміру витрат на професійну правничу допомогу за участь в судових засіданнях (на 300,00 грн за участь в судових засіданнях 15 і 24 березня 2021 року). Такий становить 1800,00 грн (по 900,00 грн за кожне судове засідання).

Таким чином, загальна сума витрат на правничу допомогу, яка підлягає компенсації за рахунок Зборівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" становить 2 780,00 грн.

Щодо решти суми витрат, у тому числі гонорару, то такі зобов`язання стосуються відносин між замовником та його адвокатом за договором №12-02-2021/1. З огляду на названі вище обставини справи і предмет скарги на бездіяльність державного виконавця щодо виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 04 лютого 2021 року №921/708/20 (порушення визначених ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" строків направлення на адресу стягувача постанови про відкриття виконавчого провадження), то суд апеляційної інстанції вважає, що ці витрати необхідно покласти на ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс".

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Зважаючи на наведені вище обставини справи і приписи закону суд апеляційної інстанції частково задовольняє апеляційну скаргу Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) - змінює додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 12 квітня 2021 року у справі №921/709/20.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Зборівського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) задовольнити частково. Додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 12 квітня 2021 року у справі №921/709/20 змінити виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Пункт 2 резолютивної частини додаткового рішення Господарського суду Тернопільської області від 12 квітня 2021 року у справі №921/709/20 викласти у такій редакції:

« 2.Стягнути зі Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), вул.Б. Хмельницького,54, м.Зборів, Тернопільська область, Зборівський район, 47201, ідентифікаційний код 34285391, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315, м.Київ, 03187, ідентифікаційний код 38039872:

-2180 грн 00 коп. - судових витрат на професійну правничу допомогу.

У решті вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2021 року.

Головуючий суддя В.М.Гриців

Суддя О.В.Зварич

Суддя О.І.Матущак