ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року, м. Херсон, справа № 923/1445/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Державного підприємства «Адміністрація річкових портів»

до Комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс»

про стягнення 146754,28 грн,

у с т а н о в и в:

Дії та аргументи Позивача

05.11.2021 Державне підприємство «Адміністрація річкових портів» звернулося з позовом до Комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс» про стягнення 146754,28грн заборгованості, яка виникла за договором № 43 від 31.03.2021, а саме: 142770,40 грн основної заборгованості, 3361,95 грн пені та621,93 грн річних. Поряд з цим, Позивач заявив вимоги про компенсацію за рахунок Відповідача витрат на сплату судового збору у сумі 2270 грн.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що на підставі укладеного між сторонами договору бербоутного чартеру Відповідач зобов`язаний був своєчасно сплачувати вартість чартеру, але оплату за ІІ та ІІІ квартал 2021 року не здійснив, а тому заборгував 142770,40 грн. У зв`язку з несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання ним нараховані до сплати Відповідачу вказані суми пені та річних.

Дії та аргументи Відповідача

Зазначені вимоги Відповідачем визнаються в повному обсязі. Крім цього Відповідач просить вирішити питання щодо повернення Позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою від 08.11.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Цією ж ухвалою суд установив Відповідачу строки для подачі процесуальних заяв. Зокрема, у справі подана заява про визнання позову.

Установлені судом обставини

31.03.2021 Державне підприємство «Адміністрація річкових портів», як власник, та Комунальне підприємство «Херсонський комунальний транспортний сервіс», як фрахтувальник, уклали договір бербоутного чартеру № 43 (а.с. 18-37), за умовами якого:

- місце операції і дата 31.03.2021 (пункт 2),

- судновласники Державне підприємство «Адміністрація річкових портів» (пункт 3),

- бербоутні фрахтувальники Комунальне підприємство «Херсонський комунальний транспортний сервіс» (пункт 4),

- тип судна пасажирський теплохід (пункт 6),

- термін дії чартеру 9 місяців (пункт 20),

- чартерна плата 214155,61 грн (пункт 21),

- фрахтувальники оплачують Судновласникам чартеру плату за судно в розмірі 214155,61 грн (в тому числі ПДВ) за 9 місяців, як зазначено в боксі 21, починаючи з дати і години здачі судна фрахтувальникам. Виплата чартерної плати здійснюється рівними частинами щоквартально до 5 числа місяця, який йде за звітним кварталом на підставі виставлених судновласниками рахунків (пункт 28 додаткових статей до бербоутного чартеру),

- за прострочення сплати платежів, визначених статтею 28 цього чартеру, фрахтувальники сплачують на користь судновласників пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення платежу (пункт 34 додаткових статей до бербоутного чартеру).

Відповідно до Акту здачі-приймання судна № 1 від 31.03.2021 Позивач передав Відповідачу теплохід «Бештау» (а.с. 38).

24.06.2021 Позивачем виставлено рахунок-фактуру за договором бербоут-чартеру № ДП-0000306 на загальну суму 71385,20 грн (а.с. 39).

Як слідує з акту № ДП-0001523 здачі-прийняття робіт (надання послуг) Виконавцем були проведені роботи по рахунку № ДП-0000306 від 24.06.2021 по бербоут-чартеру т/х «Бештау» за ІІ квартал 2021 на загальну суму 71385,20 грн (а.с. 40).

22.09.2021 Позивачем виставлено рахунок-фактуру за договором бербоут-чартеру № ДП-0000526 на загальну суму 71385,20 грн (а.с. 41).

Відповідно до акту № ДП-0002358 здачі-прийняття робіт (надання послуг) Виконавцем були проведені роботи по рахунку № ДП-0000526 від 22.09.2021 по бербоут-чартеру т/х «Бештау» за ІІІ квартал 2021 на загальну суму 71385,20 грн (а.с. 42).

Отже, вказаними доказами підтверджується факт наявності договірних відносин, які існують між сторонами, щодо користування Відповідачем на умовах бербоутного чартеру теплоходом «Бештау» протягом ІІ та ІІІ кварталу 2021року, а також наявності його обов`язку сплачувати вартість такого користування.

За обліковими даними Позивача Відповідач заборгованість станом на час подачі позову не сплатив та за його розрахунками вона складає 142770,40 грн.

Через несвоєчасну оплату заборгованості Позивач нарахував 3361,95 грн пені та621,93 грн річних за період з 06.07.2021 по 12.10.2021.

Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства

Щодо правової природи договору та договірних відносин

Установлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі вказаного договору (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір чартеру (фрахтування).

Зокрема, згідно з приписами статті 912 ЦК України за договором чартеру (фрахтування) одна сторона (фрахтівник) зобов`язується надати другій стороні (фрахтувальникові) за плату всю або частину місткості в одному чи кількох транспортних засобах на один або кілька рейсів для перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти або з іншою метою, якщо це не суперечить закону та іншим нормативно-правовим актам; порядок укладення договору чартеру (фрахтування), а також форма цього договору встановлюються транспортними кодексами (статутами).

Так, за змістом статті 203 Кодексу торговельного мореплавства України за договором чартеру (фрахтування) судна на певний час судновласник зобов`язується за обумовлену плату (фрахт) надати судно фрахтувальнику для перевезення пасажирів, вантажів та для інших цілей торговельного мореплавства на певний час.

Водночас за змістом статті 212 того ж Кодексу фрахтувальник сплачує судновласнику фрахт у порядку і терміни, передбачені договором чартеру (фрахтування) судна на певний час.

Отже, за укладеним між сторонами договором Відповідач зобов`язаний сплачувати Позивачу вартість фрахту щоквартально до 5 числа місяця, який йде за звітним кварталом, у розмірі 214155,61 грн за 9 місяців.

Відповідно до рахунків-фактури від 24.06.2021 та 22.09.2021 Відповідач мав сплатити Позивачу 71385,20грн за кожним, а всього 142770,40 грн, за договором бербоут-чартеру за ІІ та ІІІ квартал 2021 року.

Суд також приймає до уваги заяву Відповідача про визнання позову та зазначає, що Відповідач не здійснив оплату за договором бербоут-чартеру за ІІ та ІІІ квартал 2021 року, чим порушив взяті на себе зобов`язання та заборгував 142770,40 грн, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо відповідальності за невиконання зобов`язань

Вирішуючи правомірність нарахованої та заявленої до стягнення пені у сумі 3361,95 грн, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Так, згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме за частиною 3, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як слідує з положень частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У пункті 34 додаткових статей до бербоутного чартеру сторони встановили можливість застосування пені у випадку прострочення сплати платежів, визначених статтею 28 чартеру, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Таким чином, неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності, неустойка стягується за період, який не може перевищувати шестимісячний строк з моменту невиконання зобов`язання.

У відповідності до частини 1статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, у даному контексті Позивач повинен довести не тільки підставу для нарахування пені, але й правильність їх розрахунку, включаючи суму заборгованості та відповідний період.

Суд також зазначає, що за укладеним між сторонами договором Відповідач зобов`язаний сплачувати вартість фрахту щоквартально до 5 числа місяця, який йде за звітним кварталом, отже Позивачем вірно визначено початок нарахування пені за рахунком-фактурою від 24.06.2021 з 06.07.2021 та за рахунком-фактурою від 22.09.2021 з 06.10.2021.

З урахуванням викладеного суд здійснив власний розрахунок пені за формулою: пеня = (заборгованість) х 2 х (ставка НБУ) : 365 х (кількість прострочених днів):100 за кожним рахунком-фактурою окремо:

- за рахунком-фактурою № ДП-0000306 від 24.06.2021:

- 71385,20грн (за період з 06.07.2021 по 22.07.2021) х 2 х 7,5 (ставка НБУ) : 365 днів х 17 днів : 100 = 498,72 грн;

- 71385,20грн (за період з 23.07.2021 по 09.09.2021) х 2 х 8 (ставка НБУ) : 365 днів х 49 днів : 100 = 1533,31 грн;

- 71385,20грн (за період з 09.09.2021 по 12.10.2021) х 2 х 8,5 (ставка НБУ) : 365 днів х 33 дні : 100 = 1097,18 грн.

- за рахунком-фактурою № ДП-0000526 від 22.09.2021:

- 71385,20грн (за період з 06.10.2021 по 22.07.2021) х 2 х 8,5 (ставка НБУ) : 365 днів х 7 днів : 100 = 232,74 грн.

Сума пені, заявлена Позивачем до стягнення, є вірною і складає 3361,95 грн, як сума 498,72 грн, 1533,31 грн, 1097,18 грн та 232,74 грн.

Щодо відповідальності за невиконання грошового зобов`язання

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення річних у сумі 621,93 грн, суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд здійснив розрахунок річних за формулою: річні = (заборгованість) х 3% х (кількість прострочених днів): 365 за кожним рахунком-фактурою окремо:

- за рахунком-фактуром № ДП-0000306 від 24.06.2021:71385,20грн (за період з 06.07.2021 по 12.10.2021) х 3% х 99 днів : 365 днів = 580,86 грн;

- за рахунком-фактуром № ДП-0000526 від 22.09.2021:71385,20грн (за період з 06.07.2021 по 12.10.2021) х 3% х 7 днів : 365 днів = 41,07 грн.

Таким чином, сума річних, заявлена Позивачем, є вірною і складає 621,93 грн, як сума 580,86 грн та 41,07 грн.

На підставі викладеного суд висновує, що Відповідач, порушивши грошове зобов`язання, повинен за вказаних правових приписів сплатити Позивачу річні в сумі 621,93грн.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несплати Відповідачем 142770,40 грн основної заборгованості, 3361,95 грн пені та621,93 грн річних у добровільному порядку, доведеністю Позивачем власних вимог, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в цих сумах.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 4957 від 11.10.2021 у сумі 2270 грн.

Суд зазначає, що Відповідачем подане клопотання про визнання позову та повернення Позивачу 50 відсотків судового збору, яке відповідно до частини 1 статті 130 ГПК України підлягає задоволенню, а судовий збір у розмірі 1135 грн, що становить 50 відсотків судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 4957 від 11.10.2021 при поданні позову, поверненню.

При цьому 1135 грн судового збору у відповідності до статті 129 ГПК України відносяться на Відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс» (73000, м. Херсон, вул. Залізнична, 8; ідентифікаційний код 01235573) на користь Державного підприємства «Адміністрація річкових портів» (04071, м. Київ, вул. Електриків, буд. 14; ідентифікаційний код 33404067) 142770,40 грн основної заборгованості, 3361,95 грн пені,621,93 грн річних та 1135 грн компенсації по сплаті судового збору.

3. Повернути з державного бюджету Державному підприємству «Адміністрація річкових портів» 1135 грн, сплаченого платіжним дорученням № 4957 від 11.10.2021, оригінал якого знаходиться у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.К. Закурін