ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.12.2021 Справа№914/3723/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Фартушка Т.Б.,

розглянувши матеріали заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопластик ЛТД» від 01.12.2021р. б/н (вх. №5039/21 від 08.12.2021р.)

про: забезпечення позову

у справі №914/3723/21 за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопластик ЛТД», Дніпропетровська область, м.Дніпро;

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопласт-Захід», Львівська область, м.Львів;

про: стягнення заборгованості та зобов`язання повернути майно

ціна позову: 356978,68грн.

Представники Учасників справи не викликались.

ВСТАНОВИВ:

07.12.2021р. на адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопластик ЛТД» від 01.12.2021р. б/н (вх. №4054) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопласт-Захід» про стягнення заборгованості та зобов`язання повернути майно; ціна позову: 356978,68грн.

Підставами позовних вимог Заявник зазначає неналежне виконання Відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань зі сплати орендної плати за користування майном за Договором оренди від 02.05.2019р. №0205/ОБ та повернення орендованого майна у звязку із закінченням строку дії Договору.

Позивачем разом з позовною заявою від 01.12.2021р. б/н (вх. №4054 від 07.12.2021р.) подано заяву від 01.12.2021р. б/н (вх. №5039/21 від 08.12.2021р.) про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-якій особі вчиняти будь-які дії спрямовані на переміщення майна, що належить Заявнику - ТОВ «Біопластик ЛТД» (код за , місцезнаходження: 49040, вул.Панікахи, буд.2, м. Дніпро,) та перебуває у володінні ТОВ «Біопласт-Захід» (, місцезнаходження: Україна, 79005, Львівська обл., місто Львів, вул.Чайковського П., будинок 31), а саме: екструдер плівковий SJ-Н55 та пакеторобна машина SHXJ 1200, з місця його фактичного перебування за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 45.

В обґрунтування подання заяви про забезпечення позову Заявник зазначає, що 02.05.2019 року між ТОВ «Біопласт-Захід» (далі також - Орендар) та ТОВ «Біопластик ЛТД» (далі - Заявник, Орендодавець) укладено договір оренди №0205ЮБ (далі - Договір), та, в той же день, за актом приймання-передачі Орендарю було передано у платне строкове користування рухоме майно: екструдер плівковий SJ-Н55 та пакеторобна машина SHXJ 1200.

За умовами договору оренди (п. 1.5 Договору) Майно, що орендується, передається Орендодавцем у користування Орендарю та має бути розміщеним (знаходитися) протягом усього строку дії Договору, у виробничому приміщенні за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 45.

Відповідно до умов п. 6.3. Договору орендар не має права демонтувати та перевозити майно, що орендується, або іншим чином змінювати місцезнаходження (переміщати) майна що орендується на іншу адресу, відмінну від адреси вказаної у акті приймання-передачі майна в оренду.

Договором визначена вартість майна, що орендується (п.1.2.2. Договору): екструдер плівковий SJ-Н55 - еквівалент 12 255,00 доларів США за курсом НБУ на день передачі майна в оренду; пакеторобна машина SHXJ 1200 - еквівалент 9 500,00 доларів США за курсом НБУ на день передачі майна в оренду.

Згідно доводів Заявника відповідно до п. 2.1. Договору майно, що орендується, надається Орендареві на строк, що становить 24 календарних місяців з моменту його передачі, тобто строк оренди сплинув 02.05.2021 року, жодні зміни до Договору щодо подовження (пролонгації) строку його дії сторонами не приймалися.

Відповідно до п.4.1. Договору розмір орендної плати складає 6000,00 гривень з ПДВ за місяць користування, однак Орендар жодного разу орендну плату за користування майном не перерахував, свої грошові зобов`язання систематично не виконував, більше того, після завершення строку дії договору Орендар затягував повернення орендованого майна посилаючись та тимчасові виробничі проблеми.

В той же час, Заявник зазначає, що згідно з п. 5.2. Договору Орендодавець має право здійснювати контроль за станом майна, що орендується шляхом візуального обстеження, фото та/або відео фіксації, для чого Орендодавець має право безперешкодно заходити в приміщення у якому використовується майно що орендується, адреса якого зазначена у акті приймання-передачі майна в оренду.

Також Заявник вказує на те, що переговори що велися Заявником з Орендарем жодних результатів не принесли, заборгованість зі сплати орендної плати погашена не була, майно не було повернуто його власнику, тому 04.11.2021 Заявник звернувся до Орендаря з листом-повідомленням №0411/1 з вимогою сплатити заборгованість та повернути орендоване майно.

Заявник також вказує на те, що 18.11.2021 року, оскільки жодної реакції від Орендаря не було, представник Заявника за довіреністю, керуючись Договором відвідав виробниче приміщенні за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 45, у якому за умовами Договору орендоване майно має бути розміщеним (знаходитися) протягом усього строку дії Договору та не може без погодження з Орендодавцем переміщуватись. Представник Заявника став свідком факту незаконних дій представників Орендаря - ТОВ «Біопласт-Захід», які на той момент вже демонтували та розукомплектували орендоване майно: екструдер плівковий SJ-Н55 та пакеторобну машину SHXJ 1200 та чекали на підйомник з метою завантаження обладнання на автомобільний транспорт і подальшого вивезення у невідомому напрямку.

Представником Заявника на адресу м. Львів, вул. Стрийська, 45 було здійснено виклик наряду поліції після чого представники Орендаря, зрозумівши що заволодіти майном та вивезти його непомітно їм не вдасться, демонтоване майно похапцем перемістили знову до виробничого приміщення.

19.11.2021 року представником Заявника до Львівського районного управління поліції №2 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 206-2 КК України. У відповіді на адвокатський запит від 20.11.2021 року №б/н Львівське районне управління поліції №2 листом №98аз/39/01/06/2021 від 25.11.2021 року повідомило про факт подачі представником «Біопластик ЛТД» заяви про злочин у якій описано факт утримання відповідачем майна та внесення відомостей до підсистеми «Єдиний облік» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за №21840 від 19.11.2021, яка додана до даної позовної заяви.

Окрім того, із відкритих джерел Заявнику стало відомо про зміну власника 75% частки статутного капіталу, зміну директора та зміну юридичної адреси ТОВ «Біопласт-Захід». Заробітна плата працівникам Орендаря не виплачується, а самі вони звільнені з підприємства 18.11.2021 року. Таке звільнення на думку працівників ТОВ «Біопласт-Захід» є незаконним про що вони подали відповідні колективні скарги до ГУ Держпраці у Львівській області та Львівської обласної прокуратури.

З підстав наведеного Заявник підсумовує про наявність підстав вважати, що власники та/або керівництво Орендаря - ТОВ «Біопласт-Захід» фактично доводить підприємство до неплатоспроможності, накопичуються борги по виплаті заробітної плати працівникам та податкам з неї, не виплачується орендна плата за користування обладнанням, здійснюються дії із незаконного переміщення обладнання власником якого є Заявник. У такій ситуації єдиним поясненням спроб несанкціонованого вивезення лінії з виробництва пакетів (екструдера плівкового SJ-Н55 та пакеторобної машини SHXJ 1200), який належить Орендодавцеві, є намір передати у користування чи продати таке майно третім особам.

Оскільки таке майно є рухомим, а його продаж не потребує участі нотаріуса чи державного реєстратора, Орендар може без будь-яких перепон продати його третім особам чи передати в оренду, і встановити такий факт та місцезнаходження майна власнику буде фактично неможливо.

Заявник вважає, що протиправними та самовільними діями Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопласт-Захід» вчинено істотне порушення умов договору оренди від 02.05.2019 №0205/06, у зв`язку з чим Заявник звертається до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати та з вимогою зобов`язати відповідача повернути позивачеві належне йому майно. Із переліку заходів забезпечення позову, передбачених ст. 137 ГПК України, співрозмірним, достатнім та необхідним на думку Заявника, є наступний захід: заборонити будь-якій особі вчиняти будь-які дії спрямовані на переміщення рухомого майна а саме: екструдера плівкового SJ-Н55 та пакеторобної машини SHXJ 1200, з місця його фактичного перебування за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник також зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду в частині вимог, з якими Заявник звертається до суду, про зобов`язання відповідача повернути позивачеві належне йому майно, з огляду на вже вчинені невстановленими представниками ТОВ «Біопласт-Захід» протиправні дії з демонтажу та розукомплектування майна, а також дії спрямовані на фізичне переміщення майна без згоди Заявника у невідомому напрямку та з невідомою метою. Таким чином, повернення Заявнику його майна, місцезнаходження та фактичний володілець якого є не відомими, у випадку задоволення судом позовних вимог Заявника буде неможливим чи принаймні істотно ускладненим, що і вимусило Заявника звернутися із даною заявою до суду.

При цьому, Заявник вважає, що підстави застосовувати зустрічне забезпечення позову відсутні, оскільки вимоги заяви про забезпечення позову стосуються лише майна заявника яке демонтоване орендарем - ТОВ «Біопласт-Захід» та на момент звернення із даною заявою не використовується у його господарській діяльності, та жодним чином не порушують майнові права чи інтереси ТОВ «Біопласт-Захід» чи будь-яких інших осіб, у зв`язку із чим неможливе виникнення у ТОВ «Біопласт-Захід» чи будь-яких інших осіб потенційних збитків, прямо пов`язаних із застосуванням заходів забезпечення позову, про застосування яких просить заявник.

В обґрунтування викладених в Заяві доводів Заявником долучено копії документів щодо придбання, ввезення та розмитнення Заявником майна, яке пізніше було передано в оренду, а саме Договору купівлі-продажу обладнання від 24.12.2018 року №ZX180740 укладеного між ТОВ «Біопластик ЛТД» (покупець) та ZHEJIANG ZHUXIN MACHINERY CO. (продавець); Інвойсу від 24.12.2018р. №ZX180740 на придбання Заявником майна (обладнання); митної декларації та її частини (Форма МД-2, Форма МД-3); повідомлення АТ «Державний експортно-імпортний банк України» про виконання операції з купівлі валюти від 27.12.2018р.; платіжного доручення АТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 27.12.2018р. №6 про оплату Заявником майна переданого в оренду; платіжного доручення АТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 24.01.2019р. №7 про оплату Заявником майна переданого в оренду; повідомлення АТ «Державний експортно-імпортний банк України» про виконання операції з купівлі валюти від 25.01.2019р.; Зведеного меморіального ордеру від 28.01.2019р.; бухгалтерської довідки від 18.11.2021р. №1811/1.

В обґрунтування передання майна в тимчасове платне користування ТОВ «Біопласт-Захід» Заявник долучає копію Договору оренди майна від 02.05.2019р. №020/ОБ; Акту приймання-передачі майна від 02.05.2019р. до Договору оренди від 02.05.2019р. №0205/ОБ.

В підтвердження обставини здійснення заходів, спрямованих на спонукання ТОВ «Біопласт-Захід» до виконання умов Договору оренди від 02.05.2019р. №0205/ОБ Заявником долучено копію Листа-повідомлення Заявника Орендарю від 04.11.2021р. №0411/1 з вимогою погашення заборгованості з оренди майна та повернення майна у зв`язку із закінчення м строку дії договору оренди.

В обґрунтування обставини здійснення контролю за станом майна, що орендується в порядку, передбаченому п.5.2. Договору оренди від 02.05.2019р. №0205/ОБ Заявник долучає копію Довіреності від 27.10.2021р. на представника Заявника.

В підтвердження доводів про вчинення ТОВ «Біопласт-Захід» заходів, спрямованих на демонтаж і переміщення орендованого у Заявника за Договором оренди від 02.05.2019р. №0205/ОБ майна Заявник додає копії Заяви від 19.11.2021р. про вчинення кримінального правопорушення, поданої представником Заявника до Львівського районного управління поліції №2 та Відповіді відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області на адвокатський запит щодо кримінального провадження від 25.11.2021р. №98аз/39/01/06/2021.

В обґрунтування доводів щодо невиплати заробітної плати та звільнення працівників Заявником подано копії колективних скарг працівників до ГУ Держпраці у Львівській області та Львівської обласної прокуратури.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Однак положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується як гарантія ефективності задоволення вимог позивача. Аналогічний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.12.2018р. у справі №912/1616/18.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. №ЕТ8 №5 (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст.13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Таким чином. Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004р. у справі "Продан проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Відповідно до частини 2 статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно зі статтею 136 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Статтею 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018р. у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018р. у справі № 916/10/18, від 23.06.2018р. у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018р. у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018р. у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019р. у справі № 909/526/18, від 21.01.2019р. у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019р. у справі № 925/288/17, від 26.09.2019р. у справі № 904/1417/19.

Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 15.08.2018р. у справі №922/4587/13, достатньо обґрунтованим припущенням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, і аналогічна правова позиція викладена, зокрема у п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас, у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України «Про Вищу раду юстиції», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження» від 16.06.2011р. №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник та наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову свідчить, що питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову. Забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття зазначених Позивачем заходів забезпечення позову при розгляді спору про стягнення заборгованості та зобов`язання повернути майно суд виходить з того, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права Позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій. Виконання рішення розуміє під собою сукупність дій, які спрямовані на досягнення результатів, що були поставлені Позивачем, а в подальшому, - судом при прийнятті рішення, задля відновлення того чи іншого охоронюваного законом права та/чи інтересу Позивача.

Поряд з цим слід відзначити, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Тобто, це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.

Також суд зазначає, і аналогічна правова позиція викладена у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вбачається із доданих Заявником до заяви від 08.12.2021р. вх. №5039/21 Договором купівлі-продажу обладнання від 24.12.2018 року №ZX180740, що укладений між ТОВ «Біопластик ЛТД» (покупець) та ZHEJIANG ZHUXIN MACHINERY CO. (продавець); Інвойсом від 24.12.2018р. №ZX180740 на придбання Заявником майна (обладнання); митною декларація та її частинами (Форма МД-2, Форма МД-3); повідомленням АТ «Державний експортно-імпортний банк України» про виконання операції з купівлі валюти від 27.12.2018р.; платіжним дорученням АТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 27.12.2018р. №6 про оплату Заявником майна переданого в оренду; платіжним дорученням АТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 24.01.2019р. №7 про оплату Заявником майна переданого в оренду; повідомленням АТ «Державний експортно-імпортний банк України» про виконання операції з купівлі валюти від 25.01.2019р.; Зведеним меморіальним ордером від 28.01.2019р.; бухгалтерською довідкою від 18.11.2021р. №1811/1 обгрунтовується придбання Заявником в компанії ZHEJIANG ZHUXIN MACHINERY CO. екструдера плівкового SJ-Н55 та пакеторобної машини SHXJ 1200, оплати його вартості, ввезення його на митну територію України, сплату обов`язкових платежів та постановку вказаного обладнання на баланс Заявника.

Доданими до Заяви Договором оренди майна від 02.05.2019р. №020/ОБ, Актом приймання-передачі майна від 02.05.2019р. до Договору оренди від 02.05.2019р. №0205/ОБ та Лист-повідомлення Заявника Орендарю від 04.11.2021р. №0411/1 з вимогою погашення заборгованості з оренди майна та повернення майна у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди обгрунтовується передача Заявником ТОВ «Біопласт-Захід» екструдера плівкового SJ-Н55 та пакеторобної машини SHXJ 1200 в тимчасове платне користування, а також спонукання останнього до виконання умов укладеного договору шляхом сплати орендної плати за користування майном та повернення майна у звязку із закінченням строку дії договору.

Доводи Заявника про вчинення ТОВ «Біопласт-Захід» заходів, спрямованих на демонтаж і переміщення орендованого у Заявника за Договором оренди від 02.05.2019р. №0205/ОБ майна обгрунтовуються Довіреністю від 27.10.2021р. на представника Заявника, Заявою від 19.11.2021р. про вчинення кримінального правопорушення, яка подана представником Заявника до Львівського районного управління поліції №2 та Відповіддю відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області на адвокатський запит щодо порушення кримінального провадження від 25.11.2021р. №98аз/39/01/06/2021.

Доводи Заявника щодо невиплати заробітної плати та звільнення працівників обґрунтовуються колективними скаргами працівників до ГУ Держпраці у Львівській області та Львівської обласної прокуратури.

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам заяви про забезпечення позову в їх сукупності з огляду на вказані вище нормативні приписи, в тому числі щодо розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що Заявником у поданій заяві обґрунтовано належними засобами доказування факт здійснення Відповідачем заходів, спрямованих на утруднення чи неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог, зокрема, здійснення ТОВ «Біопласт-Захід» заходів, спрямованих на переміщення орендованого за Договором оренди від 02.05.2019р. №0205/ОБ майна - екструдера плівкового SJ-Н55 та пакеторобної машини SHXJ 1200 з місця його користування.

Беручи до уваги розумність, обґрунтованість та адекватність заходів забезпечення, які просить вжити Позивач, враховуючи зв`язок між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Відповідачеві іншим особам вчиняти дії щодо переміщення майна, що належить Заявнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Біопластик ЛТД» (49040, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Панікахи, буд.2; ідентифікаційний код: 38114451) та перебуває у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопласт-Захід» (79005, Львівська область, м.Львів, вул.Чайковського П., буд.31; ідентифікаційний код: 42833923), а саме: екструдер плівковий SJ-Н55 та пакеторобна машина SHXJ 1200, з місця його фактичного перебування за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 45.

Згідно із ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З підстав наведеного, беручи до уваги встановлені судом обставин, суд вважає слушними доводи Позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову у випадку ухвалення рішення, може призвести до утруднення чи неможливості виконання такого рішення, а також зв`язок, розумність, збалансованість інтересів Сторін та відповідність між запропонованими Позивачем заходами забезпечення позову і предметом позову, а відтак, доведеність Позивачем загрози утруднення чи неможливості виконання судового рішення у даній справі у випадку задоволення позову.

Таким чином заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопластик ЛТД» від 01.12.2021р. б/н (вх. №5039/21 від 08.12.2021р.) про забезпечення позову у справі №914/3723/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопластик ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопласт-Захід» про стягнення заборгованості та зобов`язання повернути майн; ціна позову: 356978,68грн. слід задоволити, вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Біопласт-Захід» та іншим особам вчиняти дії щодо переміщення майна, що належить Заявнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Біопластик ЛТД» (49040, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Панікахи, буд.2; ідентифікаційний код: 38114451) та перебуває у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопласт-Захід» (79005, Львівська область, м.Львів, вул.Чайковського П., буд.31; ідентифікаційний код: 42833923), а саме: екструдер плівковий SJ-Н55 та пакеторобна машина SHXJ 1200, з місця його фактичного перебування за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 45.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні доводи чи докази, які б вказували на можливе порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу у зв`язку з вжиттям таких заходів.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопластик ЛТД» від 01.12.2021р. б/н (вх. №5039/21 від 08.12.2021р.) про забезпечення позову у справі №914/3723/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопластик ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопласт-Захід» про стягнення заборгованості та зобов`язання повернути майн; ціна позову: 356978,68грн. задоволити.

2. Вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Біопласт-Захід» та іншим особам вчиняти дії щодо переміщення майна, що належить Заявнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Біопластик ЛТД» (49040, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Панікахи, буд.2; ідентифікаційний код: 38114451) та перебуває у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопласт-Захід» (79005, Львівська область, м.Львів, вул.Чайковського П., буд.31; ідентифікаційний код: 42833923), а саме: екструдер плівковий SJ-Н55 та пакеторобна машина SHXJ 1200, з місця його фактичного перебування за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 45.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Біопластик ЛТД» (49040, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Панікахи, буд.2; ідентифікаційний код: 38114451).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Біопласт-Захід» (79005, Львівська область, м.Львів, вул.Чайковського П., буд.31; ідентифікаційний код: 42833923).

3. Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання три роки з наступного дня після її прийняття.

4. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

5. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

6. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом за вмотивованим клопотанням учасника справи в порядку, передбаченому ст.145 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Суддя Фартушок Т.Б.