УХВАЛА

01 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/5364/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,

секретар судового засідання - Астапова Ю. В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 (колегія суддів: Дикунська С. Я., Станік С. Р., Тищенко О. В.) та рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 (суддя Бондарчук В.В.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про визнання договору частково недійсним,

за участю представників:

позивача - не з`явилися,

відповідача - Лисенко В. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» (далі - ТОВ «Вінницягаз Збут») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - ПАТ «НАК «Нафтогаз України») про визнання частково недійсним пункту 6.1 договору купівлі-продажу природного газу від 18.04.2017 № 17-200-Н на тій підставі, що абзаци 3, 6, 7, 8 цього пункту суперечать положенням чинного законодавства України у частині встановлення строків проведення розрахунків.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

2. 18.04.2017 між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» як продавцем та ТОВ «Вінницягаз Збут» як покупцем укладено договір купівлі-продажу природного газу № 17-200-Н, згідно з яким продавець зобов`язався продати покупцеві у 2017 році природний газ, який використовується ним виключно для постачання побутовим споживачам, а покупець - оплатити його вартість на умовах, обумовлених пунктом 6.1. договору, згідно з яким сторони домовилися про те, що:

- оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу газу, остаточний розрахунок за фактично переданий газ, крім фактично переданого, здійснити до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу;

- остаточний розрахунок придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ від 11.01.2005 № 20, і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі, якщо продавець протягом п`яти робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, цей строк оплати продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують п`ятиденний строк;

- вартість фактично переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом 3 цього пункту, визначається на підставі актів звірки розрахунків (у тому числі коригуючих актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем і розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу;

- у разі ненадання покупцем продавцеві до 25 числа (включно) передбачених в абзаці 4 цього пункту актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок за весь фактично переданий у відповідному місяці купівлі-продажу природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу;

- покупець зберігає за собою право надати акт звіряння розрахунків, передбачений в абзаці 4 цього пункту, до закінчення 90 дня, який відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем, в якому здійснена купівля-продаж природного газу. При цьому у випадку, якщо покупець надасть продавцеві передбачений абзацом 4 цього пункту акт звіряння пізніше 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу, але до закінчення 90 днів, які відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, то розрахунок за придбаний покупцем газ у частині суми, зазначеної в такому акті звіряння, буде здійснюватися в порядку, передбаченому абзацом 3 цього пункту, але з такими особливостями;

-з дати надання продавцеві покупцем зазначеного вище акта звіряння припиняється нарахування продавцем неустойки, 3 % річних, а також інфляційних збитків на суму, зазначену в такому акті звіряння, на період з дати надання акта звіряння продавцеві і до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу;

- остаточний розрахунок за придбаний покупцем природний газ у частині, що підлягає оплаті за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ від 11.01.2005 № 20, має бути здійснений до закінчення 90 дня, що відраховується з 1 числа місяця, який настає за місяцем, в якому була здійснена купівля-продаж природного газу, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів із дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей п`ятиденний строк;

- покупець може ініціювати проведення розрахунку за придбаний природний газ за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ від 11.01.2005 № 20, і після спливу 90-денного строку, передбаченого абзацом 3 цього пункту;

- сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до Постанови КМУ від 11.01.2005 № 20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за винятком випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5-денний строк.

3. Цей договір згідно з пунктом 11.1 набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.04.2017, і діє в частині продажу природного газу до 31.03.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

4. Позивач наполягає на тому, що абзаци 3, 6, 7, 8 пункту 6.1 договору купівлі-продажу природного газу від 18.04.2017 № 17-200-Н суперечать положенням чинного законодавства України у частині встановлення строків проведення розрахунків.

5. Стверджує, що умови цього пункту договору, що містять вказівку на проведення ним розрахунку протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу незважаючи на наявність або відсутність бюджетних коштів, виділених державою на покриття побутовим споживачам, які мають право на отримання пільг, субсидій і компенсацій, вартості поставленого газу, унеможливлюють належне виконання ним своїх зобов`язань.

Короткий зміст судових рішень

6. 12.04.2021 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021, про відмову у задоволенні позову.

7. Судові рішення мотивовані тим, що пункт 6.1 договору викладений з урахуванням Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу зі спеціальними обов`язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 13.07.2016 № 444 (далі - постанова КМУ № 444), зі змінами, внесеними постановою КМУ від 26.10.2016 № 853 «Про внесення змін до пункту 20 Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальника природного газу із спеціальними обов`язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій» (далі - постанова КМУ № 853).

8. До того ж указали на те, що законність цих постанов КМУ підтверджена рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020, ухваленим у справі № 826/9959/18 за позовом ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» до КМУ про визнання протиправною та скасування постанови КМУ № 853, і в цих рішеннях суди зазначили, що вона не має дискримінаційного характеру по відношенню до сторін такого договору, в тому числі й щодо порядку розрахунків за придбаний природний газ.

9. Наголосили на недоведенні позивачем яким саме нормам чинного законодавства суперечить цей договір, враховуючи, що спірне положення викладено на підставі Примірного договору.

10. Крім того, позивач вчинив дії щодо схвалення договору купівлі-продажу природного газу від 18.04.2017 № 17-200-Н, прийнявши поставлений відповідачем природний газ та підписавши акти приймання-передачі.

Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

11. ТОВ «Вінницягаз Збут» у касаційній скарзі просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

12. Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки, як стверджує скаржник, апеляційним господарським судом застосовано положення статей 203, 215 ЦК України без урахування висновків щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 18.04.2018 у справі № 906/790/16, від 08.08.2018 у справі № 910/174/17, від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17, від 14.08.2019 у справі № 908/139/19, від 05.03.2020 у справі № 804/2043/17, від 17.03.2020 у справі № 812/9439/13-а, від 26.03.2020 у справі № 814/617/16, від 17.11.2020 у справі № 914/2175/19, від 10.02.2021 у справі № 754/5841/17, від 22.01.2020 у справі № 910/8992/19, від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20 та від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц, від 20.06.2019 у справі № 522/8158/15-ц. До того ж скаржник вважає безпідставними посилання суду апеляційної інстанції на постанову Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 910/15148/17.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

13. Відзиву на касаційну скаргу від інших учасників справи не надходило.

Позиція Верховного Суду

14. Як зазначалося вище, касаційна скарга обґрунтована положеннями пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України і позивач указує на те, що судом апеляційної інстанції не враховано висновків Верховного Суду, викладених у постановах, перелічених у пункті 12 цієї ухвали.

15. Утім Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття касаційного провадження у цій справі з огляду на таке.

16. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

17. Отже, відповідно до положень цієї норми касаційний перегляд з указаних підстав може відбутися за наявності таких складових: суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

18. Визначення подібності правовідносин міститься у правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19), згідно з яким під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

19. Так, предметом цього спору є вимога позивача про визнання частково недійсним пункту 6.1. договору купівлі-продажу природного газу від 18.04.2017 № 17-200-Н, укладеного з відповідачем, положення якого повністю відображають зміст порядку розрахунків, визначеного Примірним договором купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу зі спеціальними обов`язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій, затверджений постановою КМУ № 444 з урахуванням змін, внесених постановою КМУ № 853.

20. У справі № 906/790/16, на яку посилається скаржник, предметом спору було стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" заборгованості з оплати послуг балансування обсягів природного газу, пені, штрафу, інфляційних втрат та 3 % річних унаслідок порушення зобов`язань за договором транспортування природного газу у частині здійснення оплати послуг з балансування обсягів природного газу.

21. У справі № 910/174/17, на яку посилається скаржник, предметом спору було визнання нікчемним договору поруки на тій підставі, що він не підписувався позивачем, а також унаслідок визнання нікчемним кредитного договору.

22. У справі № 910/7547/17, яка також зазначена у касаційній скарзі, оскаржувався договір купівлі-продажу нежитлових приміщень.

23. У справі № 908/139/19 предметом спору було стягнення попередньої оплати за контрактом на поставку запасних частин до легкових автомобілів і відсотків за неправомірне утримання грошових коштів.

24. У справі № 914/2175/19 позивач просив визнати недійсним рішення загальних зборів товариства, а також скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і записи про право власності на тій підставі, що оскаржуване рішення, яким створено Приватне підприємство «Компанія «Метріум» та внесено до його статутного капіталу усе майно цього товариства, направлене на уникнення звернення стягнення на майно боржника, тому такий правочин є фіктивним на підставі статті 234 Цивільного кодексу України.

25. У справі № 910/8992/19 товариство звернулось із заявою про порушення справи про банкрутство.

26. У наведених скаржником справах №№ 904/2979/20, 910/8357/18 предметом спору було визнання недійсними договорів поруки внаслідок їх фіктивності.

27. У справах №№ 804/2043/17, 812/9439/13-а, 814/617/16, які перебували на розгляді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, позивачами оскаржувалися податкові повідомлення - рішення.

28. У справі № 754/5841/17 фізичні особи оскаржували договір дарування 1/3 частки у праві спільної часткової власності квартири та просили суд застосувати реституцію шляхом її повернення первісному власнику.

29. У справі № 369/11268/16-ц предметом спору був договір дарування будинку і земельної ділянки, а також позивач просив скасувати державну реєстрацію права власності.

30. У справі № 522/8158/15-ц позивачем оскаржувався договір поруки, укладений у забезпечення кредитного договору.

31. Виходячи із суті спірних правовідносин та враховуючи відмінність предметів спору, підстав позовів, змісту позовних вимог та встановлених фактичних обставин, неоднаковість матеріально-правового регулювання спірних правовідносин, посилання скаржника на незастосування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у цих постановах Верховного Суду, є нерелевантним.

32. Крім того, висновки судів попередніх інстанцій, зроблені у справі, що розглядається, відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постановах від 31.05.2019 у справі № 924/296/18, від 16.07.2019 у справах № 910/5906/18 та № 910/9094/18, від 07.08.2019 у справі № 910/10721/18, від 04.12.2019 у справі № 910/5425/18 у подібних правовідносинах.

33. Поряд з цим колегія суддів вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги стосовно неправомірності посилань апеляційного господарського суду у своєму судовому рішенні у справі, що розглядається, на постанову Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 910/15148/17, оскільки не підтвердилася підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

34. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту частини другої статті 287 ГПК України судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними. Ця норма спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.

35. З огляду на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України щодо неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у вищенаведених постановах, не знайшла підтвердження, оскільки правовідносини у цих справах та у справі, що переглядається, не є подібними; аналіз висновків, зроблених у постанові суду апеляційної інстанції, що оскаржується, не свідчить про їх невідповідність висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, і ці висновки не є різними за своїм змістом, а зроблені судами з урахуванням різних фактичних обставин, установлених судами попередніх інстанцій у кожній справі, які формують зміст правовідносин і зумовили ухвалення відповідного рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Вінницягаз Збут».

36. Інші доводи скаржника стосуються з`ясування обставин, уже встановлених господарськими судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі, тому суд касаційної інстанції не може взяти їх до уваги згідно з положеннями частини другої статті 300 ГПК України.

Судові витрати

37. У випадку закриття касаційного провадження сплачена скаржником сума судового збору за подання касаційної скарги поверненню не підлягає відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 у справі № 910/5364/18 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя В. Ю. Уркевич