ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" грудня 2021 р. м. Рівне Справа №918/806/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши матеріали справи

за заявою боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) про неплатоспроможність

В судовому засіданні приймали участь:

від боржника: не з`явився;

від кредиторів: не з`явились;

від керуючого реструктуризацією: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в Господарський суд Рівненської області із заявою, в якій просить відкрити провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 02.04.2013 р. № 247, м. Рівне, вул. Драгоманова,27 офіс 10, 33028); заборонено фізичній особі ОСОБА_1 відчужувати майно; призначено попереднє засідання.

Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ).

23.10.2020 року до Господарського суду Рівненської області від ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_2 ) надійшла заява, в якій просить суд визнати грошові вимоги до ОСОБА_1 в сумі 5000000 (п`ять мільйонів) грн. 00 коп. основного боргу. Дану заяву мотивує тим, що 17.09.2019 року між ним, ОСОБА_2 , та боржником укладено договір позики у спрощеній формі, що підтверджується розпискою у розмірі 5 000 000, 00 грн.. Відповідно до умов договору, позика у розмірі 5 000 000, 00 грн. мала бути повернута до серпня 2021 року. Однак, станом на день подання заяви, кошти боржником ОСОБА_1 не повернуті, заборгованість не погашена.

Ухвалою суду від 25.10.2021 року Заяву ОСОБА_2 про визнання кредитором прийнято до розгляду. Заяву призначено до розгляду у попередньому засіданні.

08.11.2021 року до Господарського суду Рівненської області від представника Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" надійшла заява, в якій просить суд визнати грошові вимоги до ОСОБА_1 в сумі 16 996 169 грн. 07 коп.; включити до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у загальному розмірі 16 996 169,07 грн. та судовий збір сплачений за подання заяви у сумі 4540,00 грн..

Дану заяву мотивує тим, що 28.04.2007 р. між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0704/92 за яким останньою було отримано кредит у розмірі 29000,00 дол. США на споживчі цілі. Однак, станом на день подання заяви, кошти за кредитним договором № 0704/92 від 28.04.2007 р. (валюта дол. США) боржником ОСОБА_1 не повернуті, заборгованість не погашена та становить: 559 683,18 грн. - заборгованість за кредитом; 1 724 887,54 грн. - заборгованість за процентами (за правомірне та неправомірне користування кредитом); 2 798 504,43 грн. - заборгованість з пені.

12.02.2008 р. між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0802/46 за яким останньою було отримано кредит у розмірі 60000,00 Євро на споживчі цілі. Однак, станом на день подання заяви, кошти за кредитним договором 0802/46 від 12.02.2008 р. (валюта Євро) боржником ОСОБА_1 не повернуті, заборгованість не погашена та становить: 1 413 649,34 грн. - заборгованість за кредитом; 3 959 282,72 грн. - заборгованість за процентами (за правомірне та неправомірне користування кредитом); 6 540 161,86 грн. - заборгованість з пені.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09.11.2021 року заяву представника Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання кредитором прийнято до розгляду. Заяву призначено до розгляду у попередньому засіданні.

Від арбітражного керуючого керуючого реструктуризацією Сокотуна В.А. надійшов відзив на заяву з грошовими вимогами ОСОБА_2 , в якому заявлені ОСОБА_2 вимоги у сумі 5000000 грн. 00 коп. визнаються в повному обсязі та у відповідності до ст. 133 КУзПБ відносяться до 2 черги задоволення вимог.

Від арбітражного керуючого керуючого реструктуризацією Сокотуна В.А. надійшов відзив на заяву з грошовими вимогами АТ КБ "Приватбанк", в якому заявлені вимоги в сумі 16 996 196,07 грн. визнаються частково, а саме по кредитному договору № 0704/92 від 28.04.2008 року в розмірі 31 872,91 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 848210,16 грн. ( курс Національного банку України станом на 17.08.2021 року 1 долар США становить 26.6457 грн.) на підставі постанови Волинського апеляційного суду від 17.08.2021 року по справі № 0417/11962/2012 провадження № 22-ц/802/653/21.

Щодо вимог по кредитному договорі № 0802/46 від 12.02.2008 року зазначає, що боржник просить застосувати суд строки позовної давності згідно ст.ст. 257,258 ЦК України..

Відтак керуючий реструктуризацією зазначає, що до визнання у відповідності до ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства підлягають вимоги в розмірі 848 210 гри. 91 коп. з яких 785 835 грн. 25 коп. відносяться до 2 - ї черги задоволення та 62 374грн. 91коп. що відносяться до 3 -ї черги задоволення.

В судове засідання 07.12.2021 року не з`явились представники боржника, кредиторів та керуючого реструктуризацією. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від боржника надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Від ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Від представника АТ КБ "Приватбанк" Кузіна Є.В. надійшло клопотання про відкладення розгляд справи на іншу дату в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до п.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

В розрізі даної статті законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріям, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Так, згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

06.10.2021 року оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ), де зазначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника, а саме - протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Судом встановлено, що в межах значеного граничного строку до суду в строк, встановлений ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, із заявою про визнання грошових вимог до боржника звернулись:

- ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_2 ), в якій просить суд визнати грошові вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в сумі 5 000 000,00 (п"ять мільйонів) грн. 00 коп. основного боргу, та судовий збір сплачений за подання заяви у сумі 4540,00 грн.;

- Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", в якій просить суд визнати грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 в сумі 16 996 169 грн. 07 коп.; включити до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у загальному розмірі 16 996 169,07 грн. та судовий збір сплачений за подання заяви у сумі 4540,00 грн..

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 р. у справі № 916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 р. у справі № 913/479/18).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України повинні бути належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

Достовірними створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до норм визначених Кодексом України з процедур банкрутства за результатами попереднього засідання господарський суд визнає розмір вимог кредиторів, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, порядок погашення (задоволення) яких відбувається відповідно до черговості, яка встановлена п. 4 ст. 133 даного Кодексу.

Відтак, розглянувши заяву кредитора ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_2 ) до боржника ОСОБА_1 , що складаються з суми заборгованості, а також документи, що їх підтверджують, суд зазначає наступне.

17.09.2019 року між ОСОБА_2 та боржником ОСОБА_1 укладено договір позики у спрощеній формі, що підтверджується розпискою у розмірі 5 000 000, 00 грн.. Відповідно до умов договору, позика у розмірі 5 000 000, 00 грн. мала бути повернута до серпня 2021 року. Однак, станом на день подання заяви, кошти боржником ОСОБА_1 не повернуті, заборгованість не погашена.

Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Частинами 1 та 2 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13.

Факт укладення договору позики не оспорюється ні позикодавцем, ні позичальником.

З розписки, наявної в матеріалах справи, вбачається, що боржник отримав у борг у ОСОБА_2 кошти в розмірі 5 000 000, 00 грн. які зобов`язувався повернути до серпня 2021 року.

Однак, боржник у вказані строки свого обов`язку не виконав, борг позикодавцю не повернув. Таким чином, фізичній особі ОСОБА_2 на підставі вказаної розписки підлягає поверненню борг в розмірі 5 000 000,00 грн..

Станом на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість боржником ОСОБА_2 не повернуто.

Згідно поданого арбітражним керуючим Сокотуном В.А. відзиву (вих. № 02-01/918/806/21/348 від 19.11.2021 р.) про результати розгляду грошових вимог, керуючий реструктуризацією визнає в повному обсязі грошові вимоги ОСОБА_2 у заявленому розмірі 5 000 000,00 грн. з включенням до реєстру вимог кредиторів у справі як вимоги 2 (другої) черги задоволення.

Відтак, дослідивши матеріали поданої ОСОБА_2 заяви, суд вважає за можливе визнати ОСОБА_2 конкурсним кредитором з грошовими вимогами у розмірі 5 000 000 (п`ять мільйонів) грн. 00 коп., як вимоги другої черги задоволення.

Клопотання представника АТ КБ "Приватбанк" про призначення судової експертизи розписки ОСОБА_1 про отримання від ОСОБА_2 грошових коштів задоволенню не підлягає, так як, по-перше Приватбанк ще не є учасником справи про банкрутство, по друге, як уже зазначалося вище і ОСОБА_2 , і ОСОБА_1 факт виникнення між ними правовідносин щодо позики визнають.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи те, що вимоги ОСОБА_2 визнані судом, то витрати на оплату судового збору заявником підлягають включенню до витрат пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність боржника.

Приписами п. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що розпорядник майна (керуючий реструктуризацією) за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Як встановлено судом, від представника АТ КБ "Приватбанк" Кузіна Є.В. надійшло клопотання про відкладення розгляд справи на іншу дату в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку.

Згідно з ч. 2 та ч. 6 ст. 216 ГПК України якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі. Якщо в судовому засіданні було оголошено перерву, провадження у справі після її закінчення продовжується зі стадії, на якій було оголошено перерву.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Відповідно до частин одинадцятої та дванадцятої статті 197 ГПК України використовувані судом і учасниками судового процесу технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення та звуку, а також інформаційну безпеку. Учасникам судового процесу має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового засідання, ставити запитання і отримувати відповіді, здійснювати інші процесуальні права та обов`язки. Відеоконференція, у якій беруть участь учасники справи, фіксується судом, який розглядає справу, за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису. Відео- та звукозапис відеоконференції зберігається в матеріалах справи.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Крім того судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Пунктом 6 ст. 4 ГПК України встановлено, що жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Враховуючі наведені вище правові норми, суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду справи та надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами визначеними ст. 42, 46 ГПК України.

З огляду на зазначене, враховуючи технічну можливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, з метою надання сторонам конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника АТ КБ "Приватбанк" Кузіна Є.В. про відкладення розгляду справи та участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Керуючись статтями 2, 45, 113, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 197, 202, 216, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги кредитора ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_2 ) до боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) у розмірі 5000000 (п`ять мільйонів) грн.00 коп., як вимоги другої черги задоволення.

2. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору кредитора ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_2 ) у розмірі 4 540 грн. 00 коп..

3. Відкласти розгляд заяви АТ КБ "Приватбанк" про визнання кредитором у попередньому засіданні на "11" січня 2022 р. на 14:30 год.. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: вул. Набережна, 26А, м. Рівне, зал судових засідань №13, в режимі відеоконференції.

4. При направленні у судове засідання уповноважених представників сторін, останнім мати при собі відповідно до ст. 60 Господарського процесуального кодексу України документи, що підтверджують повноваження представників.

5. Відеоконференція буде проведена за допомогою програмного забезпечення "EasyCon". Для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції учасник справи повинен попередньо зареєструватись з використанням власного електронного підпису в Системі на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою www.court.gov.ua та перевірити наявні у нього власні технічні засоби на відповідність технічним вимогам, наведеним в "Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду", затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 р. за № 196.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.год.год.

Суддя Марач В.В.