ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
30.11.2021 Справа №905/1533/21
Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.
при секретарі судового засідання Галагузі М.П.,
про стягнення 1 751 314,55 грн., -
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явились;
від відповідача: не з`явився,-
І. Короткий зміст позовної заяви, заперечень та інших заяв, клопотань учасників справи:
Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.22, 96, 509,525, 526, 610, п.4 ч.1 ст.611, 617, 623 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 193 Господарського кодексу України, ст.89, 91, 102 Бюджетного кодексу України, ст.9 Закону України Про залізничний транспорт, ст.19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальній гарантії, Закон України Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Закон України Про охорону дитинства, Закон України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист, Закон України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, п.п.3, 5, 6 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів та здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002, п.п.2-5, 7, 9-11 Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1359 від 16.12.2009, Угоду про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12 березня 1993 року від 12.03.1993, наведено висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 03.03.2020 у справі №904/94/19.
У поясненнях б/н від 31.08.2021 позивачем зазначено, що облікову форму за вересень 2019 року неможливо надати, оскільки у такий період станція не працювала, а тому збитки не нараховувались. Повідомлено, що вересень 2019 року не включено до розрахунку заборгованості за 2019 рік.
21.09.2021 від відповідача через канцелярію Господарського суду Донецької області отримано відзив №29.01.14/7263 від 14.09.2021 на позовну заяву про стягнення збитків за перевезення громадян, у якому зазначає, що рішенням Краматорської міської ради №48/VII-638 від 20.12.2018 «Про міський бюджет на 2019 рік» передбачено кошторисні призначення на компенсаційні виплати за пільговий проїд окремих категорій громадян на залізничному транспорті у сумі 200 000,00 грн, зазначає, що позивач не вчинив жодних дій для запобігання виникненню збитків, поняття збитків не відповідає дійсності понесених витрат позивачем; вказує, що відповідно до п.3.3. договору №111 на надання та фінансування послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян залізничним транспортом загального користування у міжміському та приміському сполученні, відповідач здійснює компенсаційні виплати на підставі актів звіряння шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача виключно у межах отриманого фінансування, на 2019 рік виділено 200 000,00 грн.
Окрім того, з посиланням на ст.9 Закону України «Про залізничний транспорт» вказує, що збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовується за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг, підкреслює, що для окремих категорій громадян пільги за проїзд встановлюються законами України, а не рішеннями органів місцевого самоврядування, а тому, ці пільги мають відшкодовуватися за рахунок коштів Державного бюджету України.
Звернуто увагу, що у Законі України «Про державний бюджет України на 2019 рік» відсутня норма щодо надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту, територіальна громада не відповідає за зобов`язаннями держави, а тому, твердження позивача, що господарські зобов`язання сторін у цій справі виникли безпосередньо із Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» та ст.9 Закону України «Про залізничний транспорт» є необґрунтованими і безпідставними.
Відповідачем зазначено, що позивач посилається на норми законодавства України вже не діючи на момент виникнення спірних правовідносин, а саме на ч.5 ст.102 Бюджетного кодексу в частині надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, що підтверджує факт того, що з 01.01.2017 місцевим бюджетам для здійснення виплати з означених компенсацій вже не були передбачені субвенції з державного бюджету. Вважає, що Порядком №256 від 04.03.2002 визначений механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, які у 2019 році не були передбачені діючим законодавством.
З посиланням на ч.1,2 п.8 Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів та здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002, зазначає, що обов`язок здійснення відповідачем розрахунків з позивачем за пільгове перевезення окремих категорій громадян відстуній, оскільки кошти державного бюджету на рахунок відповідача не надходили.
Одночасно зауважено, що в порушення норм ч.2 ст.162 Господарського процесуального кодексу України в позовній заяві відсутній обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.
Просить відмовити Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у задоволені позову в повному обсязі, а саме у стягненні з Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради збитків за пільгове перевезення пасажирів за 12 місяців 2019 року у сумі 1 751 314,55 грн. та стягненні судових витрат.
До відзиву додано копії: лімітної довідки про бюджетні асигнування та кредитування на 2019 рік, кошторис на 2019 рік від 09.01.2019, план асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету від 09.01.2019, договору №111 на надання та фінансування послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян залізничним транспортом загального користування у міжміському та приміському сполученні (12.04.2019), витяг з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради.
04.10.2021 від позивача на офіційну електронну поштову адресу суду надійшла відповідь б/н від 01.10.2021 на відзив, у якій викладене у позові підтримав та наголосив, що законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету; посилається на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 03.03.2020 у справі №904/94/19, на приписи ст.92 Конституції України, Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000, ст.ст.89,91,102 (яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) Бюджетного кодексу України, постанову Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», постанову Кабінету Міністрів від 16.12.2009 №1359 «Про затвердження порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян», справу ЄСПЛ «Кечко проти України», відповідач в силу закону повинен відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу; несплата відповідачем 1751314,55 грн. компенсацій витрат за пільгові перевезення окремих категорій громадян стала підставою звернення відповідача з позовом до суду.
Просить прийняти відповідь на відзив, долучити її до матеріалів справи та врахувати при винесенні рішення, стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 1 751 314 грн. 55 коп. збитків за пільгове перевезення пасажирів за 12 місяців 2019 року, судові витрати по справі покласти на відповідача.
18.10.2021 від відповідача через канцелярію Господарського суду Донецької області отримано заперечення №29-01-14/7992 від 12.10.2021, у яких підтримує викладене у відзиві, наголошує на відсутності у 2019 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм з пільгового перевезення окремих категорій громадян.
19.10.2021 від відповідача на офіційну електронну поштову адресу суду надійшли заперечення №29-01-14/7992 від 12.10.2021.
25.10.2021 від позивача на офіційну електронну поштову адресу суду надійшла відповідь №1974 від 22.10.2021 на заперечення, у яких наголошено, що саме на відповідача у повному обсязі покладено обов`язок компенсувати підтверджені обліковими формами недоотримані кошти позивачем за перевезення пільгових категорій населення на території Краматорської міської ради.
12.11.2021 від позивача на офіційну електронну поштову адресу суду надійшли додаткові пояснення №2074 від 09.11.2021, за змістом яких наголошено на ст.9 Закону України «Про залізничний транспорт» від 04.07.1996, ст.91 Бюджетного кодексу України, ст.ст. 89, 102 (яка булла чинною на момент виникнення спірних правовідносин» Бюджетного кодексу України, Порядок №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» та виходячи зі змісту яких визначає відповідача відповідальною особою.
26.11.2021 від відповідача на офіційну електронну поштову адресу суду надійшло клопотання №29-01-14/9163 від 26.11.2021 про відкладення розгляду справи, у якому просить відкласти розгляд справи №905/1533/21 у зв`язку зі звільненням представника відповідача по справі та з необхідністю повного і всебічного вивчення обставин справи іншим визначеним представником відповідача.
Представником позивача у судовому засіданні 03.11.2021 підтримано позовні вимоги та їх підстави, пояснено, що сума 1747084,61 грн. у призначенні платежу (платіжне доручення №3767821 від 09.06.2021 на сплату судового збору) визначена помилково, при остаточному підготуванні позовної заяви ця помилка врахована та виправлена, правильною є сума 1 751 314,55 грн., у зв`язку з чим доплачено судовий збір.
ІІ. Процесуальній дії суду:
З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1533/21 визначено суддю Кротінову О.В.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.09.2021 прийнято позовну заяву №НЮс-А-1516 від 04.08.2021 до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1533/21; визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначино на 05.10.2021; встановлено позивачу: відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України надати відповідь на відзив у строк до 05.10.2021 разом із доказами її направлення на адресу відповідача.; встановлено відповідачу надати: відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 24.09.2021, але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати відповідачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання; визнано явку представників сторін у підготовче засідання обов`язковою.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.10.2021 відкладено підготовче засідання на 19.10.2021; роз`яснено право відповідача на подання заперечень у порядку ст.167 Господарського процесуального кодексу України; встановлено строк відповідачу на подання заперечень до 19.10.2021 разом із доказами їх направлення на адресу позивача; визнано явку представників сторін у підготовче засідання обов`язковою.
Ухвалою суду від 19.10.2021 закрито підготовче провадження по справі №905/1533/21; призначено справу №905/1533/21 за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман Донецької області, до відповідача, Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 1 751 314,55 грн., до судового розгляду по суті; визначено проведення судового засідання 03.11.2021.
03.11.2021 у судовому засіданні оголошено перерву, повідомлено Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, м.Краматорськ Донецької області, про продовження судового засідання, що відбудеться 30.11.2021, про що постановлено відповідну ухвалу суду.
Документи надані сторонами прийнято судом та долучено до матеріалів справи, враховано під час розгляду справи по суті.
У судове засідання 30.11.2021 представники сторін не з`явились, про дату час та місце судового засідання повідомлені належним чином, представник відповідача надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, строки встановлені ст.195 Господарського процесуального кодексу України, а також забезпечення з боку суду можливості учасників справи для реалізації своїх процесуальних прав, у тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв`язку) відповідних доказі до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи (оголошення перерви) та існуючою можливість розглянути спір у судовому засіданні 30.11.2021.
Беручи до уваги таке, у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом відмовлено.
Твердження відповідача про порушення норм ч.2 ст.162 Господарського процесуального кодексу України судом відхилено, оскільки у позові наведено обґрунтування суми заборгованості у розмірі 1 751 314, 55 грн., що можна розцінювати як розрахунок суми, що стягується.
ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом:
Згідно з умовами договору замовник здійснює фінансування виплати компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Згідно п.1.1 договору залізничним транспортом приміського сполучення на підставі наданої виконавцем форми №2-пільга. Виконавець здійснює постачання цих послуг населенню, що має відповідні пільги. (п.1.3 договору).
Відповідно до п.2.1 договору виконавець зобов`язується реалізувати в 2019 році послуги населенню, що має право на пільги згідно чинного законодавства та відповідно до п.1.1 договору.
Виконавець щомісячно, згідно з графіком, затвердженим замовником, подає в електронному вигляді та на паперових носіях звіт за формою №2-пільга та акти звіряння за надані послуги. (п.3.1 договору).
На підставі актів звіряння замовник шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця здійснює компенсаційні виплати виключно в межах отриманого фінансування (п.3.3 договору).
Сторони погодили, що даний договір набуває чинності з 01.01.2019 і діє в частині надання послуг до 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків в межах кошторисних призначень на 2019 рік (п.8.1 договору).
Зміни та доповнення до цього договору здійснюються у письмовій формі (п.8.4 договору).
В разі припинення дії цього договору сторони повинні виконати зобов`язання, які в них виникли до припинення дії цього договору (п.8.7 договору).
Договір підписано сторонами без зауважень та скріплено печатками підприємств.
За період січень - серпень, жовтень грудень 2019 року позивачем здійснено перевезення пільгових категорій населення за пільговими тарифами.
Донецькою залізницею (позивачем) визначено суму недоотриманих коштів у 2019 році за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів, а саме за перевезення наступних категорій пільговиків для приміського сполучення: інвалідів Великої Вітчизняної війни 1, 2, 3 групи та прирівняних до них осіб; учасників Великої Вітчизняної війни, бойових операцій; батьків військовослужбовців, які загинули чи померли; учасників бойових дій; інвалідів 1, 2, 3 групи та осіб, які супроводжують інвалідів 1 групи; постраждалих внаслідок Чорнобильської аварії 1 категорії, уч. ліквідації, дітей віком від 6-18 років, яким встановлена інв. пов`язана з Чорнобильською катастрофою; пенсіонерів за віком; ветеранів: органів внутрішніх справ, військової служби; дітей віком від 6 до 18 років (до 23 років) з багатодітних сімей; дітей-сиріт і дітей, які залишились без піклування батьків, віком від 16-18 років; дітей-інвалідів віком від 6-18 років по Донецькій області Краматорського району:
у січні 2019 року на загальну суму 152926,08грн. (з ПДВ) за 3387 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);
у лютому 2019 року на загальну суму 114108,25грн. (з ПДВ) за 3532 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);
у березні 2019 року на загальну суму 136307,32грн. (з ПДВ) за 4102 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);
у квітні 2019 року на загальну суму 160058,36грн. (з ПДВ) за 4371 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);
у травні 2019 року на загальну суму 237576,74грн. (з ПДВ) за 4956 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);
у червні 2019 року на загальну суму 377721,93грн. (з ПДВ) за 8046 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);
у липні 2019 року на загальну суму 258120,94грн. (з ПДВ) за 6857 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);
у серпні 2019 року на загальну суму 186663,88грн. (з ПДВ) за 4327 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);
у жовтні 2019 року на загальну суму 3177,43грн. (з ПДВ) за 216 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);
у листопаді 2019 року на загальну суму 1052,51грн. (з ПДВ) за 76 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);
у грудні 2019 року на загальну суму 223601,11грн. (з ПДВ) за 2255 оформленими пільговими проїзними документами (квитками).
За вказаний період залізницею складено облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів та сформовано загальні зведені відомості по типах пільг та квитків у приміському сполученні.
Як зазначає позивач та що не заперечує відповідач, останнім у якості компенсаційних виплат за пільгове перевезення окремих категорій громадян перераховано на розрахунковий рахунок відповідача 200 000,00 грн., з яких, відповідно до листа позивача №ДН-2ДонФілія2033/748 від 13.12.2019, 100 000,00 грн. перераховано на рахунок дальнього сполучення за надання послуг з перевезення пільгових категорій громадян у дальньому сполученні за вказаним договором.
Відтак, за даними позивача, заборгованість за спірними послугами становить 1 751 314,55 грн., фактично спожито з початку року 1 851 314, 55 грн., профінансовано 100 000,00 грн.
Відповідач дане не заперечує, проте не вважає себе таким, що зобов`язаний здійснювати компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорті у сумі більшій ніж отримане фінансування на такі цілі.
За даними кошторису на 2019 рік за кодом класифікації видатків та кредитування державного бюджету 0813035 компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорті рахуються надходження у сумі 200 000,00грн.
Несплата компенсаційних витрат у загальному розмірі 1 751 314,55 грн., внаслідок надання пільгового проїзду окремих категорій громадян, які мають відповідні пільги при користуванні залізничним транспортом, відшкодування якого здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету та що фактично позивачу не відшкодовано, зумовило звернення останнього до суду з розглядуваним позовом.
IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:
Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.
За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.
Відповідно до ч.1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
За змістом п.п.1, 6 ст.92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо визначаються виключно законами України.
Як вбачається зі ст.19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії виключно законами України визначаються, зокрема, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлено, зокрема, Міжурядовою Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12.03.1993, Законами України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу, Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про охорону дитинства, Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист.
Частиною 6 ст.9 Закону України Про залізничний транспорт встановлено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.
Пунктом 6 Порядку обслуговування громадян залізничним транспортом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №252 від 19.03.1997 закріплено обов`язок суб`єктів господарської діяльності, які займаються перевезенням та обслуговуванням пасажирів, забезпечити надання пільг особам, які мають на це право згідно із законодавством України.
З такого слідує, що залізниця здійснює перевезення окремих категорій громадян за пільговими тарифами відповідно до чинних законів України, які передбачають такі пільги для конкретних категорій громадян, а не за окремими угодами, а збитки залізничного транспорту (в розумінні Закону України Про залізничний транспорт) від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевого бюджетів.
Норми зазначених вище нормативно-правових актів закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов`язку залізничного перевізника надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондується безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.
Відповідно до ст.22 Цивільного Кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ст.5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Крім того, у порядку №256 передбачено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.
У пункті 2 порядку №256 визначено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.
Відповідно до п.3 вказаного порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об`єднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.
Отже, розпорядником коштів бюджетного фінансування вказаних соціальних пільг у місті Краматорськ Донецької області є Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради
Відповідно до п.4 порядку №256 перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги населенню.
Порядок розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1359 від 16.12.2009, визначає механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надане законом, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі.
Таким чином, чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян. При цьому зобов`язання сторін по даній справі виникають безпосередньо із актів цивільного законодавства.
Сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг (п.4 порядку №1359).
За змістом п.п.9-11 порядку №1359 на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком.
Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом.
Залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми.
Головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходженні їх на власні рахунки у п`ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.
Вищезазначені нормативні акти покладають на розпорядника обов`язок компенсувати підтверджені обліковими формами недоотримані кошти залізницею за перевезення пільгової категорії населення в повному обсязі.
Згідно з п.п.б п.4 ч.1 ст.89 Бюджетного кодексу України до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст, республіканського Автономної Республіки Крим і міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на державні програми соціального захисту, в тому числі компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.
Відповідно до ст.102 Бюджетного кодексу України видатки місцевих бюджетів, передбачені у п.п.б п.4 ч.1 ст.89 цього Кодексу, фінансуються за рахунок субвенцій з Державного бюджету України і повинні забезпечувати своєчасність, рівномірність, гарантованість та повноту перерахування трансфертів.
Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу" №293-ІХ від 14.11.2019 виключено означені положення Бюджетного кодексу України. Даний Закон, в частині таких змін, набув законної сили 01.01.2020.
Відтак, п.п.б п.4 ч.1 ст.89, ст.102 Бюджетного кодексу України є чинними на час виникнення та існування спірних відносин, та підлягають застосуванню у розглядуваному випадку.
Поряд з цим, відповідача, як зобов`язану особу на відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян 2019 року, визначають приведені положення Закону України "Про залізничний транспорт" та означених вище Порядків, що є чинними під час виникнення та існування спірних відносин.
Відповідно до п.п.1, 3 ст.174 Господарського Кодексу України зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону та іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність, а також з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
У ч.1 ст.193 Господарського Кодексу України унормовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
За період січень-серпень, жовтень-грудень 2019 року Донецька залізниця (позивач) перевезла пільгових категорій громадян по Донецькій області Краматорського району на загальну суму проїзду 1 851 314,55грн., що підтверджується обліковими формами про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян за вказаний період, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів.
Відповідач компенсаційні виплати здійснив частково, на суму 100 000,00грн., внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у сумі 1 751 314,55 грн..
З огляду на таке, позивач визначає заборгованість у сумі 1 751 314,55 грн..
Частина 2 ст.218 Господарського кодексу України та ст.617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.
Законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.
Закон України Про залізничний транспорт та Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1196 27.12.2006 не передбачають жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.
Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.
Перевезення пасажирів на пільгових умовах позивачем виконано не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі у силу закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу.
Вищевикладеним спростовуються доводи відповідача про те, що обов`язок здійснення відповідачем розрахунків з позивачем за пільгове перевезення окремих категорій громадян відсутній.
Так, оскільки Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, яке є розпорядником бюджетних коштів, не провело розрахунки за пільгові перевезення окремих категорій громадян в повній мірі, то відповідач зобов`язаний у відповідності до вимог п.п.2, 3, 8 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002, відшкодувати понесені залізницею витрати за перевезення пільговиків за період січень-серпень, жовтень-грудень 2019 року.
V. Висновки суду:
За встановлених обставин, залізниця довела законність своїх вимог щодо відшкодування витрат пільгового проїзду визначеним категоріям пільговиків за період та січень-серпень, жовтень-грудень 2019 року, у сумі визначеній нею, що не суперечить дійсним обставинам справи.
Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, про стягнення збитків за пільгове перевезення пасажирів за січень-серпень, жовтень-грудень 2019 року у розмірі 1 751 314,55 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України та відносяться на відповідача.
Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, до відповідача, Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, м.Краматорськ Донецької області, про стягнення збитків за пільгове перевезення пасажирів у приміському сполученні у розмірі 1 751 314,55грн., задовольнити.
3.В судовому засіданні 30.11.2021 ухвалено рішення (вступна та резолютивна частини).
4.Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.
5.Повний текст рішення складено 10.12.2021.
Суддя О.В. Кротінова