ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

06.12.2021 року м. Дніпро Справа № 904/3418/21

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Вечірко І.О. (доповідач),

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2021р. у справі № 904/3418/21

за заявою Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелті Менеджмент", м. Дніпро

про визнання грошових вимог на суму 2 820 354, 44 грн. та судового збору у розмірі 4 540, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2021р. у справі № 904/3418/21 (суддя - Камша Н.М., м. Дніпро) визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелті Менеджмент" на суму 4 540,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 654 629,16 грн. - 3 черга задоволення вимог кредиторів (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), на суму 681 879,89 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів. Решту вимог відхилено.

Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить:

- відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги;

- скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2021р. в частині відмови у визнанні грошових вимог ГУ ДПС у м. Києві у розмірі 1 303 845,39 грн.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга має бути залишена без руху виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" останній справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п. п. 4 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п. п. 10 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абз. 4 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270 гривень.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2021р. у даній справі скаржник має сплатити судовий збір у розмірі 6 810,00 грн. ((2 270,00 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021р.) * 2 розміри) * 150 %).

Скаржником при поданні апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Разом з тим, в апеляційній скарзі скаржник просить враховуючи його майновий стан відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення. В обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору скаржник посилається на те, що існують труднощі та тривалість процедури в отриманні необхідної суми на оплату судового збору від органів Казначейства.

Перевіривши клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Підстави для вчинення господарським судом дій щодо відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати викладені в ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З викладеного вбачається, що наведений нормативний припис передбачає право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору лише за наявності викладених вище умов.

Водночас, положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено можливості відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати судового збору для юридичних осіб, а звідси клопотання ГУ ДПС у м. Києві не узгоджується з положеннями закону.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

ЄСПЛ у своєму рішенні визначив, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі "Пелевін проти України" від 20.05.2010р., заява № 24402/02, § 27)).

При цьому ЄСПЛ зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001р., заява № 28249/95, § 60)).

Враховуючи викладене, підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги, зокрема, додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно із ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Відповідно до положень ст. ст. 73, 76, 77 ГПК України належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії апеляційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії.

Суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на приписи п. 7 ч. 2 ст. 42 ГПК України, де встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Зокрема, це стосується й вимог ст. 258 ГПК України щодо процесуальних обов`язків скаржника.

Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Не надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам судового процесу позбавляє цих учасників обізнаності про зміст та підстави апеляційного оскарження судового рішення у справі, що, в свою чергу, позбавляє можливості подати в суд апеляційної інстанції заперечення проти відкриття апеляційного провадження та відзив на апеляційну скаргу (ст. ст. 262, 263 ГПК України). Також, неповідомлення учасника судового процесу у справі про звернення з апеляційною скаргою порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, передбачені ч. 3 ст. 2 ГПК України.

До апеляційної скарги не додано доказів направлення копії апеляційної скарги іншим учасникам провадження у справі.

Таким чином, скаржнику слід належним чином виконати вимоги ст. 259 ГПК України, надіслати іншим учасникам справи копію апеляційної скарги і доданих до неї документів і надати суду докази такого надсилання.

За змістом ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскаржувану ухвалу постановлено 26.10.2021р., тому останнім днем подання апеляційної скарги було 05.11.2021р.

Апеляційна скарга подана 15.11.2021р., тобто після закінчення процесуального строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, для її подання. При цьому, скаржник не порушує питання про поновлення цього строку.

В зв`язку з чим, подана апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог ст. 258 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху для надання скаржнику можливості усунути недоліки.

Слід звернути увагу, що якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 ГПК України (ч. 4 ст. 260 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 258, 259, 260 ГПК України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Залишити апеляційну скаргу без руху.

Запропонувати особі, яка подала апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали надати суду:

- докази, що підтверджують сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 6 810,00 грн.;

- докази направлення копії апеляційної скарги іншим учасникам провадження у справі (описи вкладення та фіскальні чеки або розрахункові квитанції);

- заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та докази на підтвердження підстав в її обґрунтування.

Суддя-доповідач І.О. Вечірко