ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4329/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Харківського обласного центру зайнятості, м.Харків,
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, м.Харків,
про стягнення 33755,84 грн,
за участю представників:

позивача - Лесик О.І. (в порядку самопредставництва);

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Харківський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою (вх. № 4329/21 від 29.10.2021) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення коштів у сумі 33755,84 грн, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач незаконно відмовив у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, що встановлено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 у справі № 520/2070/21, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим позивач був вимушений виплачувати ОСОБА_1 допомогу по безробіттю, у зв`язку з чим позивач зазнав шкоду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.11.2021 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі 922/4329/21; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 15.11.2021, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що йому не було відомо про те, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Шевченківській районній філії Харківського обласного центру зайнятості в статусі безробітного та отримував грошову допомогу по безробіттю за період 11.11.2020 по 02.03.2021. Незаконна виплата допомоги по безробіттю була здійснена внаслідок недобросовісної та незаконної поведінки зі сторони пенсіонера, що свідчить про безпідставність звернення з позовом до Управління. Крім того, відповідач зазначив, що Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженим спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62 не передбачено жодних підстав для повернення коштів органом Пенсійного фонду України.

24.11.2021 позивач надав до суду відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, в якій зазначив, що рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з 11.11.2020 було прийнято відповідачем несвоєчасно, а саме, після припинення реєстрації ОСОБА_1 як безробітного, тому посилання відповідача на ст. 44 Закону № 5067 - VI щодо обов`язку інформування безробітного про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону є безпідставними, а висновки відповідача про подання ОСОБА_1 недостовірних відомостей про доходи, його недобросовісної та незаконної поведінки - помилковими. На думку позивача, саме неправомірні дії відповідача призвели до відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 і завдали матеріальної шкоди позивачу.

У судовому засіданні, яке відбулося 30.11.2021, представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився.

19.11.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника з урахуванням раніше наданого відзиву.

Враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, згідно ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

16.10.2020 ОСОБА_1 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Шевченківської районної філії Харківського обласного центру зайнятості, де він був зареєстрований як безробітний з відкриттям персональної картки № 00003. На підставі поданої заяви від 16.10.2020 наказом від 16.10.2020 № НТ201016 ОСОБА_1 надано статус безробітного з 16.10.2020 відповідно до ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення".

Згідно з довідкою Куп`янського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Харківській області від 19.10.2020 № 2000-0214-8/79880, що міститься в персональній справі безробітного, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 16.10.2020 відповідно поданих документів має 37 років 00 місяців 15 днів страхового стажу та, відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення пенсії за віком матиме в 60 років.

Вищевказана довідка була надана безробітним до Шевченківської районної філії Харківського обласного центру зайнятості для підтвердження щодо його належності до категорій громадян, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню, яким до настання права на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" залишилося 10 і менше років.

Наказом від 16.10.2020 № НТ201016 та наказом від 13.01.2021 № НТ210113 ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу понад 10 років, відповідно до ч. 1 ст. 22, п. 1 ст. 23, пункту 3-2 розділу VIII Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", з 16.10.2020 по 17.05.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення", до переліку підстав для припинення реєстрації безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, віднесено зайнятість особи, а також, досягнення особою встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років.

У зв`язку з працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору, ОСОБА_2 припинено реєстрацію безробітного та виплату допомоги по безробіттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення" та п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

20.08.2021 ОСОБА_1 повідомив про те, що йому на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 та ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 520/2070/21 призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 11.11.2020, що підтверджується довідкою Відділу обслуговування громадян № 13 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.08.2021 № 2000-0215-8/101858.

Відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 у справі № 520/2070/21 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.12.2020 № 7035 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах з причини не зарахування пільгового стажу згідно пільгової довідки № 139 від 24.11.2020 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати стаж згідно цієї пільгової довідки та вирішити питання призначення йому пенсії.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України на вищевказане рішення суду першої інстанції повернуто скаржнику.

За період з 11.11.2020 по 02.03.2021 Харківським обласним центром зайнятості ОСОБА_1 було перераховано допомогу по безробіттю в сумі 33 755,84 грн.

28.08.2021 Харківським обласним центром зайнятості видано наказ № 587 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 , за рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за період з 11.11.2020 по 02.03.2021 в сумі 33 755,84 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області претензію від 13.09.2021 № 489 з пропозицією повернення в добровільному порядку суми виплаченої матеріальної допомоги безробітному ОСОБА_1 в сумі 33 755,84 грн.

Листом від 20.09.2021 № 2000-0805-8/119397 відповідач повідомив, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відсутні підстави для повернення вказаних коштів, у зв`язку з чим позивачем було подано відповідний позов до господарського суду.

Заперечуючи проти позовних вимог Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області, зокрема, зазначає, що йому не було відомо про те, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Шевченківській районній філії Харківського обласного центру зайнятості в статусі безробітного та отримував грошову допомогу по безробіттю за період 11.11.2020 по 02.03.2021. Незаконна виплата допомоги по безробіттю була здійснена внаслідок недобросовісної та незаконної поведінки зі сторони пенсіонера, а саме неповідомлення останнім в порядку ч. 2 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" про обставини припинення реєстрації, що свідчить про безпідставність звернення з позовом до Управління.

Суд не погоджується з такою позицією відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших, передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

За приписами ч. 2 цієї статті, статус безробітного надається зазначеним у частині 1 цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Згідно зі ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення", зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення", зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Частиною 1 ст. 45 вказаного Закону до переліку підстав для припинення реєстрації безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, віднесено зайнятість особи, а також, досягнення особою встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Як вбачається з матеріалів справи, на день звернення до Шевченківської районної філії Харківського обласного центру зайнятості 16.10.2020 ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досяг пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та пенсія на пільгових умовах йому не була призначена.

Підстави для відмови у наданні статусу безробітного ОСОБА_1 та припинення його реєстрації в період перебування на обліку як безробітного у зв`язку з досягненням ним встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах були відсутні.

Водночас, рішення про взяття на обік ОСОБА_1 та призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах з 11.11.2020 було прийнято відповідачем вже після припинення реєстрації ОСОБА_1 як безробітного. Відтак, посилання відповідача на ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" щодо обов`язку інформування безробітного про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону, є безпідставними.

Таким чином, доводи відповідача про подання ОСОБА_1 недостовірних відомостей про доходи, його недобросовісної та незаконної поведінки, є помилковими.

Відповідно до діючого законодавства у ОСОБА_1 відсутній обов`язок щодо інформування відповідача про перебування на обліку в статусі безробітного та отримання допомоги по безробіттю.

Як було зазначено вище, за період з 11.11.2020 по 02.03.2021 Харківським обласним центром зайнятості ОСОБА_1 було перераховано допомогу по безробіттю в сумі 33 755,84 грн.

Підстави для повернення ОСОБА_1 отриманого ним матеріального забезпечення відповідно до п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 60/62 від 13.02.2009 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 за № 232/16248, відсутні.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідності до ст. 1173 ЦК України, шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

На відміну від загальної норми статті 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювана шкоди), спеціальна норма статті 1173 ЦК України передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду (аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 02.03.2018 у справі № 916/336/17).

Згідно з ч. 1 ст. 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійний фонд, його органи, посадові особи несуть відповідальність за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом, згідно із законом.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з Положенням про головні управління Пенсійного України в Автономній Республіці Крим, обласних, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 40/26485 від 15.01.2015, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Протиправна поведінка відповідача, яка полягала у незаконній відмові в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, встановлена рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 у справі № 520/2070/21, яке набрало законної сили.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виплата допомоги по безробіттю ОСОБА_1 здійснювалася позивачем на виконання вимог Закону України "Про зайнятість населення" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і така виплата відповідно до частини 1 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", пункту 7 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не здійснювалася би у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 , що свідчить про наявність шкоди у позивача та причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та заподіяною шкодою.

Отже, саме неправомірні дії відповідача, призвели до відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 і завдали матеріальної шкоди позивачу, яку, у відповідності до приписів ст. 1173 ЦК України, має відшкодувати позивачу Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у Постановах Верховного Суду від 07.12.2018 у справі 922/3435/17, від 10.04.2018 у справі №927/455/17 та від 13.02.2018 у справі №915/282/17

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надавши правову оцінку обставинам, встановленим на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Харківського обласного центру зайнятості обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх; ) на користь Харківського обласного центру зайнятості (61068, м.Харків, вул. Броненосця Потьомкін, буд. 1А; ) - кошти в сумі 33755,84 грн, виплачені як допомога по безробіттю ОСОБА_1 ; витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "02" грудня 2021 р.

Суддя Н.М. Кухар