ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 листопада 2021 року Справа № 903/749/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марлін Агро-Логістик», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій», м.Луцьк

про стягнення 306 271 грн. 96коп.

в межах справи №7/98-Б

за заявою Акціонерного товариства відкритого типу «Волиньрембуд», м. Луцьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій», м.Луцьк

про банкрутство

Суддя Шум М.С.

Без повідомлення (виклику) представників сторін

встановив:ТзОВ «Марлін Агро-Логістик» (позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з ТзОВ «Завод будівельних конструкцій» (відповідач) 306 271 грн. 96 коп., з яких: 273 274 грн. 50коп. заборгованості за поставлений товар, 20 994 грн. 15 коп. пені, 4 246 грн. 07 коп.- 3% річних та 7 757 грн. 24 коп. інфляційних втрат. Також, просить здійснити розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору поставки продукції №0402/21-П від 04.02.2021 в частині оплати поставленого позивачем товару.

У поданій до суду позовній заяві позивачем були зазначені наступні відомості про юридичну особу-відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Завод залізобетонних конструкцій, , місцезнаходження: 43006, м. Луцьк, пров. Комунальний, 4.

Судом було встановлено, що вказаний у позовній заяві код ЄДРПОУ відповідача (23251236) за критерієм пошуку код ЄДРПОУ юридичної особи: 23251236 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій», місцезнаходження: 43006, м. Луцьк, пров. Комунальний, 4.

Ухвалою суду від 17.09.2021 (суддя Слободян О. Г.) позовну заяву ТзОВ «Марлін Агро-Логістик» залишено без руху та зобов`язано позивача протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки, а саме надати документально підтверджені письмові пояснення із зазначенням достовірних відомостей про найменування, ідентифікаційний код та місцезнаходження відповідача станом на момент подання позову та розгляду судом питання про його прийняття.

24.09.2021 від позивача надійшла заява (вх.№01-57/5673/21) про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач зазначив, що вірним є найменування відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій»,місцезнаходження: 43006, м. Луцьк, пров. Комунальний, 4, .

Позовна заява розглядається в межах справи про банкрутство ТзОВ «Завод будівельних компаній» №7/98-Б.

Ухвалою суду від 28.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності.

Відповідач ухвалу суду від 28.09.2021 отримав 01.10.2021, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень за №4003 (а.с.121).

Відзив на позовну заяву до суду від відповідача не надходив.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, господарський суд встановив наступне.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 29.10.2009 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій».

Постановою Господарського суду Волинської області від 28.02.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Василюка І.М.

Ухвалою суду від 08.08.2017 схвалений комітетом кредиторів згідно протоколу № 7 від 18.07.2017 і представлений суду план санації Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій», затверджено зі строком санації до 31.12.2022.

04.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Марлін Агро-Логістик» (Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій» (Відповідач, Замовник) укладено договір №0402/21-П (надалі-Договір), згідно умов якого Постачальник зобов`язався передати у власність Замовнику щебінь гранітний (Товар), а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити за Товар у порядку і на умовах, передбачених Договором (п. 2.1 Договору).

Згідно п. 4.2 Договору фактичний об`єм Продукції, що поставляється в рамках та на підставі Договору, вказується у відповідній залізничній накладній чи Акті прийому - передачі.Згідно видаткових

Відповідно до п.4.3 Договору загальна кількість Продукції, що поставляється Покупцю визначається на підставі фактичного обсягу поставленої Продукції.

Факт поставки товару відповідачу підтверджується наступними видатковими накладними: №28 від 16.02.2021 - щебінь фракції 5-20 обсягом 277,35 тон на суму 90 138,75 грн. з ПДВ; №35 від 16.02.2021 - щебінь фракції 5-20 обсягом 344,1 тон на суму 111 832,50 грн. з ПДВ; №62 від 05.03.2021 - щебінь фракції 10-20 обсягом 209,1 тон і 20-40 обсягом 136,8 тон на суму 108 274,50 грн. з ПДВ (а.с. 19-21)

Згідно п 3.4.6 Договору сторони погодили, що оплата товару/продукції повинна бути здійснена не пізніше 10 банківських днів після його поставки.

Відповідно до наявних у матеріалах справи залізничних накладних за №32206849, за №32196289, за №32418162 та за №32425266 ТзОВ «Завод будівельних конструкцій» отримано Товару на загальну суму 310 245,75 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умова

х звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з вимогами ст. 147 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно зі ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦКУ правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п 3.4.6 Договору сторони погодили, що оплата товару/продукції повинна бути здійснена не пізніше 10 банківських днів після його поставки.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів судом додатково встановлено, що терміни належного виконання зобов`язання відповідачем з оплати за поставлений товар є: згідно видаткової накладної №28 від 16.02.2021 - щебінь фракції 5-20 обсягом 277,35 тон на суму 90 138,75 грн. з ПДВ до 02.03.2021 включно ; згідно видаткової накладної №35 від 16.02.2021 - щебінь фракції 5-20 обсягом 344,1 тон на суму 111 832,50 грн. з ПДВ до 02.03.2021 включно; згідно видаткової накладної №62 від 05.03.2021 - щебінь фракції 10-20 обсягом 209,1 тон і 20-40 обсягом 136,8 тон на суму 108 274,50 грн. з ПДВ до 22.03.2021 включно.

Відповідач 16.03.2021 на суму 21 971,25 грн., 25.05.2021 на суму 5 000,00 грн. та 04.06.2021 на суму 10 000,00 оплатив частково суму заборгованості в розмірі 36 971,25 грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с.36-37).

28.05.2021 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про погашення заборгованості за отриманий товар , що підтверджується накладною Укрпошти та описом вкладення у цінний лист про її отримання ТзОВ "Завод будівельних конструкцій" 31.05.2021.

Проте, відповідач відповіді на претензію позивача не надав, повну оплату отриманого товару не здійснив.

На день розгляду спору заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 273 274,50 грн. не погашена, не оспорена відповідачем, підтверджена матеріалами справи та підлягає до стягнення.

Відповідно до ч.6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається облікової ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Позивач просить стягнути з відповідача 20 994,15 грн. пені за період з 03.03.2021 по 09.09.2021 в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

У випадку прострочення (порушення, невиконання, протермінування, несвоєчасного виконання) Покупцем строків оплати Продукції, визначених умовами цього договору та додатків до нього, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення (п.6.2. даного договору).

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.6 ст.232 ГУ України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ пені в сумі 20 994,15 грн. за період з 03.03.2021 по 09.09.2021 підлягає до задоволення повністю.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 3 % за користування коштами в сумі 4 246,07 грн. та 7 757,24 грн. інфляційних втрат.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом.

Вимога про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 4 246,07 грн. та 7 757,24 грн. інфляційних втрат є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 13, частиною 1 ст. 74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 165, 202, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій» (м. Луцьк, пров. Комунальний, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Марлін Агро-Логістик» (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 52Б офіс 609 ) 306 271,96 грн. заборгованості, з яких: 273 274, 50 грн. заборгованості за поставлений товар, 20 994,15 грн. - пені, 4 246, 07 грн. - 3% річних та 7 757, 24 грн. інфляційних втрат, та 4 594,08 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя М. С. Шум