ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 рокуСправа № 912/2586/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Світловодське лісове господарство" (вул. Героїв Чорнобиля, 37, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500)

до Фізичної особи - підприємця Кіріченка Сергія Валерійовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 37 758,11 грн

секретар судового засідання - Безчасна Н.Г.

представники сторін:

від позивача - Сторчус О.В. адвокат, ордер ЧК №125988 від 20.08.21 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - Богданова М.Г. адвокат, ордер ВА №1021026 від 08.10.21 (в режимі відеоконференції);

слухач Прилуцкий О.С.;

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Державного підприємства "Світловодське лісове господарство" до Фізичної особи - підприємця Кіріченка Сергія Валерійовича про стягнення заборгованості в сумі 37 758,11 грн, у тому числі: 32 789,29 грн основного боргу з оплати за товар, 1 361,69 грн три проценти річних, 3 607,13 грн інфляційних нарахувань, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу необробленої деревини №41 від 10.03.2020 в частині оплати товару.

Ухвалою від 13.09.2021 господарський суд позовну заяву залишив без руху та встановив позивачу строк для усунення недоліків. В межах визначеного судом строку позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про що 20.09.2021 до суду подані відповідні докази.

Ухвалою від 27.09.2021 господарський суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судовий розгляд на 26.10.2021 о 10:30.

02.11.2021 судовий розгляд призначено на 10.11.2021 о 10:30.

11.10.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що товар за Договором отриманий Золотарьовим Д.І., про що наявний його підпис у товарно-транспортній накладній серія КРА №603121 від 26.03.2020. В подальшому отримана деревина та всі первинні документи вилученні у Золотарьова Д.І. працівниками УСР в Кіровоградській області. Крім того, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва було відмовлено у задоволенні клопотання ФОП Кіріченко СВ. про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000039. Суд мотивував відмову, тим, що Кіріченко СВ. не доведено того факту, що він на теперішній час є власником чи володільцем майна, на яке накладено арешт, про який зазначено в клопотанні.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідачу не передана позивачем деревина, за яку ним пред`явлено вимогу сплатити грошові кошти.

Також, 11.10.2021 відповідачем подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів".

25.10.2021 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення судового засідання.

02.11.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що Золотарьов Д.І. є уповноваженою особою відповідача відповідно до довіреності від 27.02.2020. Факт отримання деревини підтверджується листом відповідача від 15.03.2021, у якому відповідач зазначає про отримання ним деревини 26.03.2021. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва було відмовлено у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Кіріченка С.В. про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000039. Крім того, доказом отримання спірної деревини відповідачем є податковий кредит, яким скористався відповідач за результатами виконання Договору.

10.11.2021 та 18.11.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 23.11.21 о 15:30.

18.11.2021 до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому відповідач зазначив, що довіреність на Золотарьова Д.І. незавірена нотаріально, а тому не може вважатися достатньою підставою для отримання товару від імені Фізичної особи-підприємця Кіріченка С.В. Крім того, у вказаній довіреності не визначено повноважень Золотарьова Д.І. на отримання товарно-матеріальних цінностей. З наданої товарно-транспортної накладної визначено, що вантаж отримав водій Пророк В.В. Кому належить підпис у товарно-транспортній накладній відповідачу невідомо. Інформація у відзиві про отримання товару Золотарьовим Д.І. зазначена представником відповідача помилково. Позивачем не надано первинного бухгалтерського документу про передачу відповідачу, доказів виставлення рахунку на оплату. Номенклатура деревини, обсяги та вартість у рахунку не відповідають номенклатурі, обсягам та вартості деревини, вказаній в товарно-транспортній накладній. Отже, товар позивачем відповідачу не передавався.

В судовому засіданні 18.11.2021 судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі 3-ої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Представник позивача підтримав позовні вимоги повністю.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представників сторін, суд встановив таке.

За результатами проведених 02.03.2021 та 10.03.2020 додаткових аукціонів (а.с. 13, 17) між ДП "Світловодськии лісгосп" та Фізичною особою-підприємцем Кіріченко Сергієм Валерійовичем укладені:

- договір купівлі-продажу необробленої деревини №36 від 03.03.2020, відповідно до якого позивач, в якості продавця, зобов`язаний поставити відповідачу у строк до 31.03.2021 круглі лісоматеріали породи дуб діаметром 15-19 см довжиною 3,0 м обсягом 4 куб.м на умовах верхній склад за ціною 1044,00 грн за 1 куб.м, загальною вартістю 4 176,00 грн (а.с. 10-12);

- договір купівлі-продажу необробленої деревини №41 від 10.03.2020, відповідно до якого позивач, в якості продавця зобов`язаний поставити відповідачу у строк до 31.03.2020 круглі лісоматеріали породи дуб різних класів якості та діаметрів довжиною 3,0 м. обсягом 17 куб.м. на умовах верхній склад загальною вартістю 45 655,12 грн (а.с. 14-16).

Відповідно до п. 1.3 укладених Договорів, право власності на майно переходить до Покупця з моменту повної оплати Продавцю вартості купленого на аукціоні товару та виписки товарно- транспортної накладної.

За умовами п. 6.1 Договорів, прийом-передача товару здійснюється на складі Продавця на умовах франко-верхній склад Продавця; за якістю - у відповідності з нормами відповідних ДСТУ, інших умов згідно законодавства України; за кількістю - у відповідності з товарно-транспортними накладними та специфікаціями до них за підписом уповноваженої особи та печаткою Продавця.

За п. 6.3-6.5 Договору сторони узгодили, що датою передачі товару Продавцем та прийому його Покупцем (дата поставки) вважається дата товарно-транспортної накладної. Приймання товару по кількості та якості здійснюється у відповідності з вимогами Інструкції про порядок приймання лісоматеріалів круглих по кількості та якості - П-6, П-7:ДСТУ 4020-2-2001, ДСТУ ЕИ 1315-1-2001, ДСТУ БИ 1315-2-2001, ДСТУ ЕИ 1316-1-2005, ДСТУ ЕN 1316-2:2005, ДСТУ ЕК 1316-3:2005, ДСТУ ЕКУ1927-1:2005, ДСТУ ЕМУ1927-2:2005, ДСТУ ЕМУ 1927-3:2005. В разі якщо при прийманні-передачі товару Покупець виявить неякісний товар/розходження по кількості товару між фактично наявним і зазначеним в товаросупровідних документах обсягах, складається відповідний Акт за підписами представників обох сторін в двох екземплярах по одному для кожної із сторін.

За умовами укладених договорів (п.7.1), платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару згідно з виставленим рахунком-фактурою на протязі 5-ти календарних днів з дати пред`явлення рахунку до сплати.

Відповідно до п. 12.2., 12.3. Договорів, Договори діють до 31.03.2020. Закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Договори підписані сторонами та скріплені печатками.

ТБ "Кіровоградська аграрна біржа" платіжними дорученнями №572 від 03.03.2020, та №607 від 12.03.2020 перерахувала позивачу гарантійний внесок від відповідача у розмірі 174,40 грн та 2500,00 грн відповідно (а.с. 25, 26).

На виконання вказаних двох договорів платіжним доручення №144 від 25.03.2020 ФОП Кіріченко С.В. здійснив попередню оплату у розмірі 10 000 грн (а.с. 27). З урахуванням гарантійних внесків, перерахованих біржею, ФОП Кіріченко фактично сплатив 12 674,40 грн.

26.03.2020 ФОП Кіріченко С.В. отримав 16,9470 куб.м необробленої деревини діаметрами 28, 34 см, класів якості Б, В на суму 45 463,69 грн. (із ПДВ), про що складено ТТН серії КРА №603121 від 26.03.2021 (а.с. 59-61). Вказаний факт визнається відповідачем у відзиві на позов. У поданому запереченні на відповідь на відзив відповідачем вже не визнається отримання товару.

На поставлений товар ДП "Світловодський лісгосп", як платник ПДВ, (код 00992237) видало покупцю - ФОП Кіріченко С.В. податкові накладні №152 від 26.03.2020 (на суму 32 789,29 грн), № 74 від 12.03.2020 (на суму 2500 грн), №19 від 04.03.2020 (на суму 174,40 грн), №146 від 25.03.2020 (на суму 10 000 грн) (а.с. 37-40). На підставі виданих податкових накладних ФОП Кіріченко С.В., як платник ПДВ, за цими господарськими операціями отримав право на податковий кредит у березні 2020 року.

30.03.2020 на електронну пошту відповідача позивачем направлений рахунок №22 від 27.03.2020 на оплату товару в сумі 32 789,29 грн по договору №41 від 10.03.2020 (а.с. 19). Згідно з умовами п.7.1 Договору вказаний рахунок відповідач зобов`язаний оплатити протягом 5-ти календарних днів з дати отримання, тобто не пізніше 06.04.2020. Відповідачем вказаний факт не спростовано та не надано доказів протилежного.

Однак, зобов`язань з оплати отриманого товару відповідач не виконав.

15.04.2020 відповідачем на електронну пошту позивача надіслано Запрошення №15/1 від 15.03.2020 на складання акта, зареєстроване позивачем за вх.146 від 16.04.2020 (а.с. 21-22).

У вказаному запрошенні на складання акта вказується про отримання 26.03.2020 відповідачем деревини, однак встановлено, що діаметри та сортність необробленої деревини не відповідають діаметрам та сортності, вказаним у ТТН, виписаній ДП "Світловодськии лісгосп", а тому відповдіач просить направити повноважного представника позивача для складення акта.

Судом враховується, що відповідачем датовано вказане запрошення 15.03.2021, однак зі змісту самого запрошення вбачається, що воно складене після отримання товару 26.03.2021, а тому суд приходить до висновку про механічну помилку датування вказаного листа 15.03.2021, тоді як правильною датою складення є 15.04.2021.

За твердження позивача, 16.04.2020 уповноважений працівник Державного підприємства "Світловодське лісове господарство" прибув на вказану адресу ТОВ "Світловодськии завод пиломатеріалів", однак представників відповідача - ФОП Кіріченко С.В. на місці не було на підтвердження чого до суду надана доповідна від 16.04.2020 Марченко Р.С. (а.с. 24).

У зв`язку з відмовою в оплаті отриманого товару, позивачем на адресу відповідача направлено претензію №04-11/197 від 07.06.2021 з вимогою погасити заборгованість та супровідний лист №04-11/198 від 07.06.2021 з актами звірки взаєморозрахунків (а.с. 28-32). Вказані претензія та супровідний лист отримані відповідачем 16.06.2021, що підтверджується роздруківкою (а.с. 33) та залишені ФОП Кіріченко С.В. без відповіді та задоволення.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Згідно з положеннями ст. 173, 174 Господарського кодексу України, ст. 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення зобов`язання, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію, зокрема, господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Як передбачено у ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладання договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За змістом ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Момент виконання обов`язку продавця передати товар визначено ст. 664 Цивільного кодексу України, згідно з якою обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

За частинами 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати. Отже, обов`язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи ст. 692 ЦК України) виникає з моменту його прийняття.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції).

Так, зокрема, у рішенні у справі "Дж. К. та інші проти Швеції" Суд наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Оцінюючи надані сторонами докази, суд вважає за необхідне застосовуючи стандарт "balance of probabilities" ("баланс ймовірностей"), за яким факт є доведеним, якщо після оцінки доказів внутрішнє переконання судді каже йому, що факт скоріше був, а ніж не мав місце, та приходить до висновку, що дійсно, між сторонами виникли договірні правовідносини, на виконання яких одна сторона (позивач) здійснив поставку товару за видатковою накладною серія КРА № 603121 від 26.03.2020, а інша сторона (відповідач) прийняла цей товар.

Видаткова накладна КРА № 603121 від 26.03.2020 на загальну суму 45 463,69 грн з відповідним переліком товару відповідно до Договору. Крім того, отримання товару підтверджує сам відповідач у запрошенні до складання акта (а.с. 21-22) та у відзиві на позовну заяву (а.с. 70 -71). Враховуючи те, що позивачем поставлено товар згідно з видатковою накладною, в якій наявний перелік товару, його ціна, приймаючи до уваги часткову оплату відповідачем отриманого товару, суд приходить до висновку, що позивачем була здійснена поставка згідно з видатковою накладною серія КРА № 603121 від 26.03.2020, а відповідачем було отримано поставлений товар.

Так, відповідач за отриманий товар розрахувався частково, перерахувавши позивачу 12 674,40 грн. Неоплаченим залишився отриманий товар на суму 32 789,29 грн.

Стосовно визнання факту отримання товару відповідачем у відзиві на позовну заяву та заперечення такого факту в запереченні на відповідь на відзив суд зазначає таке.

Позиція відповідача в цій справі є суперечливою, оскільки спочатку ФОП Кіріченко С.В. направляє 15.04.2020 на електронну пошту позивача Запрошення №15/1 від 15.03.2020 на складання акта, де підтверджено отримання товару згідно з товарно-транспортною накладною серія КРА № 603121 від 26.03.2020. Крім того, відповідач звертався до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва з клопотанням про скасування арешту на майно - деревину у справі №487/1694/20, потім зазначає у відзиві про отримання товару уповноваженим представником Золотарьовим Д.І., а потім взагалі заперечує отримання товару у запереченнях на відповідь на відзив.

Натомість згідно з доктриною "venire contra factum proprium" (заборони суперечливої поведінки), ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці ("non concedit venire contra factum proprium").

Доктрина "venire contra factum proprium" базується на принципі добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Відповідно до ст. 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.

Добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом ч. 3 ст. 509 ЦК України.

Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб.

Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Такого висновку дотримується Верховний Суд в постанові від 18.04.2019 у справі №917/848/18.

Суд наголошує, що суперечлива поведінка сторін заборонена як в цивільних правовідносинах, оскільки не сприяє сталому діловому обороту, так є неприйнятною і при розгляді справи. Тому, на переконання суду, вищевказане свідчить лише про намагання відповідача уникнути господарської відповідальності за порушення умов Договору.

Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність повноважень у представника Золотарьова Д.І., не відповідність його доручення чинному законодавству України та не доведеність саме його підпису у накладній, оскільки сам відповідач стверджує про отримання через Золотарьова Д.І. товару. Відсутність нотаріального посвідчення довіреності Золотарьова Д.І. свідчить лише про намагання відповідача уникнути виконання умов Договору. Також, на підставі виданих позивачем податкових накладних, які зазначені вище, ФОП Кіріченко С.В., як платник ПДВ, за господарськими операціями щодо купівлі деревини отримав право на податковий кредит у березні 2020 року. Доказів корегування своїх податкових зобов`язань відповідач суду не надав.

Вказані висновки суду спростовують твердження відповідача про відсутність первинної бухгалтерської документації про отримання товару.

Твердження відповідача про різницю в об`ємі деревини у товарно-транспортною накладною серія КРА № 603121 від 26.03.2020 та ухвалі слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.03.2020 не спростовує встановленого судом факту отримання відповідачем деревини в об`ємі, зазначеному в товарно-транспортній накладній серія КРА № 603121 від 26.03.2020. Також суд звертає увагу на те, що у справі №487/1694/20 кримінальним судом не досліджувалося питання наявності чи відсутності права власності відповідача на арештовану деревину, в ухвалі слідчого судді зазначено про те, що заявником не доведено того факту, що на час розгляду клопотання останній є власником чи володільцем майна, на яке накладено арешт. Крім того, на час розгляду клопотання ФОП Кіріченко С.В. про скасування арешту, досудове розслідування кримінального провадження №000039 було закінчено та обвинувальний акт було направлено до суду, що було самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання відповідача, однак факт звернення ФОП Кіріченка С.В. з клопотанням про скасування арешту на деревину свідчить про те, що відповідач отримав деревину від позивача та вважає себе власником арештованого майна.

За таких обставин, позовні вимоги в частині основної заборгованості є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основна заборгованість в розмірі 32 789,29 грн.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача за період з 07.04.2020 по 25.08.2021 3 % річних в сумі 1 361,69 грн та 3 607,13 грн інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, передбачене наведеною нормою право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції виступає особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання.

Перевіривши розрахунок позивача за допомогою програми Ліга Закон суд встановив правильність нарахування 3 % річних та інфляційних втрат.

Відповідач доводів позивача не спростував, контррозрахунок заявлених до стягнення сум не надав.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення 3 % річних у сумі 1 361,69 грн та інфляційних втрат у сумі 3 607,13 грн підлягають задоволенню.

Дослідивши всі інші докази, суд приходить до висновку, що вони у своїй сукупності не спростовують факт поставки товару позивачем відповідачу та наявність заборгованості останнього за поставлений товар.

Крім того, відповідно до п. 23 Рішення ЄСПЛ "Проніні проти України" суд нагадує, що п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Враховуючи зазначене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кіріченка Сергія Валерійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства "Світловодське лісове господарство" (вул. Героїв Чорнобиля, 37, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500, ідентифікаційний код 00992237) 32 789,29 грн основного боргу, 1 361,69 грн 3 % річних, 3 607,13 грн інфляційних втрат та 2 270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Державному підприємству "Світловодське лісове господарство" (вул. Героїв Чорнобиля, 37, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500) та Фізичній особі - підприємцю Кіріченку Сергію Валерійовичу ( АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 30.11.2021.

Суддя М.С. Глушков