ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2021 р. м. Житомир Справа № 906/665/20 (906/611/21)

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Макаревича В.А.

секретар судового засідання: Підгаєцька М.Ю.

за участю представників сторін:

- від позивача: Макаренко І.Я. - представник ТОВ "Каміньське" - ордер серії ЖТ №082639 від 04.08.2021, посвідчення адвоката №19 від 15.08.2010;

- від відповідача1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ": не з`явився;

- від відповідача 2 Приватного підприємства "Асоціація правового захисту": не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (смт. Любар, Житомирської області) до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (м. Дніпро) та Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" (м. Дніпро) про визнання правочинів недійсними у межах справи №906/665/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Відродження" (Житомирська область, Любарський район, с.Громада)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (Житомирська область, смт. Любар)

про банкрутство

У судовому засіданні 28.10.2021 оголошувалась перерва до 10:00год 26.11.2021;

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/665/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Відродження" (Житомирська область, Любарський район, с. Громада) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (Житомирська область, смт. Любар) про визнання банкрутом.

02.06.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (смт. Любар, Житомирської області) надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (м.Дніпро) та Приватного підприємства " Асоціація правового захисту" (м.Дніпро) про визнання правочинів недійсними у межах справи № 906/665/20.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 07.06.2021 прийнято та відкрито провадження щодо розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (смт. Любар, Житомирської області) до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (м.Дніпро) та Приватного підприємства " Асоціація правового захисту" (м.Дніпро) про визнання правочинів недійсними в порядку загального позовного провадження у межах справи №906/665/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (Житомирська область, смт. Любар).

Ухвалою суду від 30.08.2021 продовжено строк підготовчого провадження до наступного судового засідання (включно).

Ухвалою суду від 28.09.2021 закрито підготовче провадження з розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (смт. Любар, Житомирської області) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (м. Дніпро) та Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" (м.Дніпро) про визнання правочинів недійсними у межах справи №906/665/20 та призначено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (смт. Любар, Житомирської області) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (м. Дніпро) та Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" (м.Дніпро) про визнання правочинів недійсними у межах справи №906/665/20 для розгляду по суті.

Ухвалою від 28.10.2021 у судовому засіданні 28.10.2021 оголошувалась перерва до 10:00 год 26.11.2021 з метою отримання доказів належного повідомлення всіх учасників провадження про дату, час та місце судового засідання у справі. Зазначена ухвала була направлена рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, зокрема на повідомлені до суду адреси учасникам провадження: Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (49000, м.Днігіро, вул. Павла Чубинського, буд. 13-А); Приватному підприємству "Асоціація правового захисту" (49000, м.Дніпро, вул. Рильського, буд. 127 та на адресу ел.пошти: ), ОСОБА_1 (25011, м.Кіровоград, вул.Сергія Тюленіна, буд.1а).

Суд повідомляє, що до суду повернулись ухвали суду від 28.10.2021, які були направлені Чернявському Є.А. без вручення з відповідними відмітками "Укрпошти": за зазначеною адресою не проживає" (а.с. 187 - 188 т.1) та Приватному підприємству "Асоціація правового захисту" без вручення з відповідною відміткою "Укрпошти": за закінченням терміну зберігання" (а.с.183 - 186 т.1). Представнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" зазначену ухвалу вручено 04.11.2021 ( а.с. 189 т.1).

Слід зазначити, що саме адресу: 49000, м.Дніпро, вул. Рильського, буд. 127 Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" було зазначено у позовній заяві, письмових поясненнях представника Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" (а.с. 67 т.1) та у відзиві представника Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" (а.с. 133 т.1). Жодних повідомлень про необхідність направлення поштової кореспонденції на іншу адресу ПП "Асоціація правового захисту" до суду не надсилала.

До початку судового засідання - 25.11.2021 на адресу суду від представника Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" Дорошенко О.М. надійшла заява б/н від 25.11.2021 про вступ у справу представника, у якій зазначений представник просить відкласти розгляд справи, призначеної на 26.11.2021 на іншу дату та наступні судові засідання у справі проводити у режимі відеоконференції. Відтак, суд констатує, що Приватне підприємство "Асоціація правового захисту" обізнано про дату, час та місце даного судового засідання.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом п.п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Тобто, лише факт неотримання учасниками провадження у справі кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та, яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Судом встановлено, що всі учасники провадження у справі повідомлені про дату, час і місце розгляду справи своєчасно та з дотриманням вимог ГПК України.

Відтак, всім учасникам провадження у справі, зокрема і відповідачам було надано судом рівні можливості та достатньо часу для участі у справі як особисто так і на підставі угоди з представником (адвокатом) для представництва їх інтересів у суді, надання (або надіслання) до суду, зокрема, відзивів та доказів у справі, а також викладення власної правової позиції стосовно поданої позовної заяви та доказів, які їх підтверджують.

Проте, відповідачі - ТОВ "Сангрейс" та ПП "Асоціація правового захисту" у судове засідання не з`явились, письмового відзиву на позовну заяву та доказів у справі ТОВ "Сангрейс" не надало.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При цьому слід зазначити, що 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

У відповідності п.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність.

Згідно ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Як було зазначено вище до початку судового засідання - 25.11.2021 на адресу суду від представника Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" Дорошенко О.М. надійшла заява б/н від 25.11.2021 про вступ у справу як представника, у якій зазначений представник просить відкласти розгляд справи, призначеної на 26.11.2021, на іншу дату та наступні судові засідання у справі проводити у режимі відеоконференції.

Присутній представник ТОВ "Каміньське" заперечив проти задоволення заяви в частині відкладення розгляду справи, призначеної на 26.11.2021, на іншу дату. Повідомив, що сторонам у справі судом були надані рівні процесуальні можливості для реалізації своїх прав. Звернув увагу суду, що Приватне підприємство " Асоціація правового захисту" представляють у даній справі декілька адвокатів, відсутні докази неможливості участі інших представників Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" у справі. Також представники співвідповідача мали всі можливості для участі у справі в режимі відеоконференції. На його думку, судом було надано всім учасникам провадження у справі достатньо часу для підготовки до участі в судовому засіданні. Вважає, що подання заяви б/н від 25.11.2021 представником Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" свідчить про навмисне затягування розгляду справи.

Розглянувши заяву б/н від 25.11.2021, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Представник Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" Дорошенко О.М. просить відкласти розгляд справи на іншу дату, не зазначивши та необгрунтувавши жодної підстави для її відкладення.

Як вбачається з матеріалів справи, до матеріалів справи долучений ордер серії ЖТ 092481 від 05.08.2021 адвокатом Могильницькою І.М. на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 05.08.2021 (а.с. 77 - 78 т.1), яка приймала участь у судовому засіданні 05.08.2021 у даній справі в якості представника Приватного підприємства "Асоціація правового захисту".

Також до матеріалів справи долучений ордер серії АЕ №1081766 від 16.07.2021 адвокатом Панченко О.В. на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 07.02.2020 (а.с. 69 - 70 т.1), яка в якості представника Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" направляла до суду Письмові пояснення б/н від 16.07.2021 (а.с. 67 - 68 т.1) та відзив б/н від 28.09.2021 (а.с. 133 - 145 т.1)

При цьому до матеріалів справи Приватним підприємством "Асоціація правового захисту" не надано доказів відкликання повноважень адвоката Могильницької І.М. та адвоката Панченко О.В. представляти інтереси Приватного підприємства "Асоціація правового захисту". Тобто, вказані представники не були позбавлені можливості взяти участь у даному судовому засіданні.

Слід зазначити, що новим представником ПП "Асоціація правового захисту" Дорошенко О.М. подано клопотання про відкладення розгляду справи без зазначення жодної обґрунтованої підстави, яка підтверджена відповідними доказами.

Необхідно зазначити, що з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу було продовжено дію карантину та запроваджених у зв`язку з цим обмежувальних заходів на всій території України до 31.12.2021.

Разом з цим, за приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд неодноразово наголошував на тому, що роль національних судів полягає в організації судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Скордіно проти Італії"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення ЄСПЛ у справах "Скордіно проти Італії", "Сюрмелі проти Німеччини").

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України). Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 20.10.2020 у справі №916/61/13-г.

Натомість до визначеної дати проведення судового засідання від учасників провадження у справі не надійшло заяв чи клопотань із вказівкою на наявність обставин, які б об`єктивно унеможливлювали розгляд справи у даному судовому засіданні.

Також, суд враховує, що явка представників не була судом визнана обов`язковою, а також достатність розумного строку для підготовки учасників провадження до участі в судовому засіданні, оскільки ухвалою від 28.10.2021 у судовому засіданні 28.10.2021 оголошувалась перерва до 10:00 год 26.11.2021 з метою отримання доказів належного повідомлення всіх учасників провадження про дату, час та місце судового засідання у справі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява представника ПП "Асоціація правового захисту" Дорошенко О.М. про відкладення розгляду справи, призначеної на 26.11.2021 на іншу дату та наступні судові засідання у справі проводити у режимі відеоконференції, є необґрунтованою, а тому відмовляє у її задоволенні.

Представник ТОВ "Камінське" у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Розпорядник майна ТОВ "Камінське" у справі № 906/665/20 Гонта О.А. надіслала до суду свою правову позицію №02-09/225 від 02.08.2021 у даній справі (а.с. 75 т.1) Вважає, що позовні вимоги ТОВ "Камінське" є законними та обґрунтованими, а тому просила позов задовольнити у повному обсязі.

23.07.2021 та 28.09.2021 до суду від представника Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" надійшли письмові пояснення б/н (а.с. 67 - 68 т.1) на позовну заяву від 16.07.2021 та відзив б/н від 28.09.2021 (а.с. 133 - 145 т.1), у яких представник Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" Панченко О.В. просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Слід зазначити, суд, приймаючи до уваги положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись завданням господарського судочинства, визначеним ч. 2 ст. 2 ГПК України, для забезпечення реалізації всім учасникам процесу своїх процесуальних прав і обов`язків, з метою повного, об`єктивного, всебічного розгляду справи ухвалами суду неодноразово пропонував відповідачам: Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" відповідно до статті 165 ГПК України подати письмовий відзив на заяву; при наявності заперечень, обґрунтувати їх документально з посиланням на закон у строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття; одночасно надіслати заявнику копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання.

Однак, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" своїми процесуальним правами не скористалось, письмового відзиву до суду та доказів у справі не надало, свого представника у судове засідання не направило.

Чернявський Євген Анатолійович у встановлені судом строки письмових пояснень у справі стосовно підписання представником Чернявським Є.А., а не директором ТОВ "Каміньське" документів, не надав та не надіслав.

Приватне підприємство "Асоціація правового захисту" направило до суду письмові пояснення б/н (а.с. 67 - 68 т.1) на позовну заяву від 16.07.2021 та відзив б/н від 28.09.2021 з додатками копіями документів: договору №04/05 від 05.05.2020 найму (оренди) транспортних засобів, укладеного між ТОВ "Каміньське" та ТОВ "БК""САНРАЙЗ"; акту приймання - передачі від 05.05.2020 до договору №04/05 від 05.05.2020 найму (оренди) транспортних засобів; акту приймання - здавання від 04.08.2020 до договору №04/05 від 05.05.2020 найму (оренди) транспортних засобів; договору відступлення прав від 05.09.2020, укладеного між ТОВ "БК""САНРАЙЗ" та ПП "Асоціація правового захисту"; повідомлення про заміну кредитора; претензії - вимоги вих. №0509 від 05.09.2020; відповіді на претензію від 10.09.2020; докази направлення відзиву позивачу та відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (а.с. 133 - 145 т.1).

При цьому до суду не надано будь - яких додатків, доповнень, Додаткових угод до вищезазначених договорів: договору №04/05 від 05.05.2020 найму (оренди) транспортних засобів, укладеного між ТОВ "Каміньське" та ТОВ "БК""САНРАЙЗ" (зокрема, відповідно до п.2.2 договору) та договору відступлення прав від 05.09.2020, укладеного між ТОВ "БК""САНРАЙЗ" та ПП "Асоціація правового захисту" (зокрема, відповідно до п.5.1 договору).

Також до суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" та Приватним підприємством "Асоціація правового захисту" не було надано до суду для огляду оригіналів документів, які надані до суду в копіях: договору №04/05 від 05.05.2020 найму (оренди) транспортних засобів, укладеного між ТОВ "Каміньське" та ТОВ "БК""САНРАЙЗ"; акту приймання - передачі від 05.05.2020 до договору №04/05 від 05.05.2020 найму (оренди) транспортних засобів; акту приймання - здавання від 04.08.2020 до договору №04/05 від 05.05.2020 найму (оренди) транспортних засобів; договору відступлення прав від 05.09.2020, укладеного між ТОВ "БК""САНРАЙЗ" та ПП "Асоціація правового захисту"; повідомлення про заміну кредитора; претензії - вимоги вих. №0509 від 05.09.2020; відповіді на претензію від 10.09.2020. При цьому суд враховує, що від позивача та співвідповідача ПП "Асоціація правового захисту" до суду фактично надані ці ж самі документи у справі; та від учасників провадження у справі не надходило будь - яких заперечень до наданих сторонами доказів у справі.

Відтак, всім учасникам провадження у справі, зокрема і відповідачам було надано судом рівні можливості та достатньо часу для участі у справі як особисто так і на підставі угоди з представником (адвокатом) для представництва їх інтересів у суді, надання (або надіслання) до суду, зокрема, відзивів та доказів у справі, а також викладення власної правової позиції стосовно поданої позовної заяви та доказів, які їх підтверджують.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені ст. 215 ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнано судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Отже, за нормами цивільного законодавства суб`єктами оскарження правочину є сторони або інша заінтересована особа, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Заінтересованою особою є будь-яка особа, яка має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 визначено, що частина 2 статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб`єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України.

Відтак, сторона при зверненні до господарського суду повинна довести, що її суб`єктивне право порушено, не визнано чи оспорюється, а об`єктом захисту є її охоронюваний законом інтерес.

Ч. 2 ст. 202 ГК України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

За загальним правилом підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог.

У своїй позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Каміньське" просить визнати недійсним, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (, 49000, м. Дніпро, вул. Павла Чубинського, буд. 13-А) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (код 34403415, 13101, смт. Любар, вул. Незалежності, 53, Любарського району Житомирської області) договір №04/05 найму (оренди) транспортних засобів від 05.05.2020, а також визнати недійсним, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (, 49000, м. Дніпро, вул. Павла Чубинського, буд. 13-А) та Приватним підприємством "Асоціація правового захисту" (, 49000, м. Дніпро, вул. Рильського, буд. 137) договір відступлення прав від 05.09.2020, за яким до Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" (, 49000, м. Дніпро, вул. Рильського, буд. 137) перейшло право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (смт. Любар, Житомирської області) про сплату заборгованості за укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (м. Дніпро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (код 34403415, 13101, смт. Любар, вул. Незалежності, 53, Любарського району Житомирської області) договором №04/05 найму (оренди) транспортних засобів від 05.05.2020.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема є договір та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Як убачається з матеріалів справи, 05.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (наймач) в особі представника Чернявського Євгенія Анатолійовича, який діє на підставі довіреності від 30.04.2020 з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (наймодавець) в особі директора Кулікова Михайла Івановича, який діє на підставі Статуту з другої сторони, було укладено договір найму (оренди) транспортних засобів № 04/05 (а.с. 9-12 т. 1).

Згідно умов даного договору наймодавець передає, а наймач приймає в тимчасове платне користування (в найм/оренду) наступні транспортні засоби а саме: Автокран КС -3575 А, бульдозер/ дизельний трактор ДТ-75, трактор ЮМЗ -6 АКЛ.

Транспортні засоби (спецтехніка), що передається в найм (оренду), належать наймодавцеві на підставі договору №98-Лот 1 купівлі-продажу майна банкрута від 18.08.2017.

Відповідно до п. 2.1. договору, ціна договору визначається договірною ціною за оренду трьох одиниць техніки у 150000 грн на місяць та строком на який укладено даний договір, всього 450000 грн.

Цей договір найму (оренди) укладається сторонами строком на 3 (три) місяці із дня передачі спецтехніки наймачеві. Сторони погоджуються з тим, що при користуванні наймачем спецтехнікою, переданою за цим договором, протягом одного місяця після закінчення строку договору найму (оренди) без заперечень з боку наймодавця і за умови оплати за попередній період найму, договір можливо поновити на новий строк, який був раніше встановлений у цьому договорі (п. 4.1 договору).

Також до матеріалів справи долучено акт приймання-передачі до договору найму (оренди) надання транспортних засобів від 05.05.2020, підписаного Чернявським Є.А. та Куліковим М.І. (а.с. 13 т. 1).

При цьому, слід зазначити, що частинами першою, третьою статті 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої та третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

До матеріалів справи долучено довіреність від 30.04.2020, видану ТОВ "Каміньське" на ім`я Чернявського Євгенія Анатолійовича, яка була завірена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (а.с.105 т. 1).

Відповідно до змісту довіреності від 30.04.2020 директор ТОВ "Камінське" уповноважив Чернявського Євгенія Анатолійовича представляти інтереси Товариства у будь - яких організаціях та установах. Для чого йому надано право подавати, підписувати та отримувати від імені Товариства, зокрема, різного роду заяви, довідки, анкети, висновки, звіти, будь - які документи, договори суборенди нерухомого майна/земельних ділянок, актів приймання-передачі нерухомого майна/земельних ділянок, будь-які без винятку угоди, погодження, що стосується нерухомого майна/земельних ділянок, оформлювати будь-які документи на ім`я Товариства, реєструвати право суборенди рухомого та нерухомого майна.

Як було зазначено вище від ТОВ "Камінське" договір найму (оренди) транспортних засобів № 04/05 від 05.05.2020 та акт приймання-передачі до договору найму (оренди) надання транспортних засобів від 05.05.20200 підписано представником за довіреністю Чернявським Євгенієм Анатолійовичем.

Зазначена довіреність надалі була 28.09.2021 скасована ТОВ "Камінське" (а.с.166 т. 1).

Пункт 13.13. Статуту ТОВ "Камінське" встановлює право директора, зокрема, видавати довіреності; розпоряджатися майном Товариства в межах, що визначені Загальними зборами Учасників.

Пункт 13.10 Статуту ТОВ "Каміньське" передбачає, що виконавчим органом Товариства є Директор, який призначається Загальними зборами Учасників Товариства та здійснює управління поточною діяльністю Товариства.

При цьому судом встановлено, що укладені Чернявським Євгенієм Анатолійовичем без погодження з керівництвом ТОВ "Каміньське" договір найму (оренди) транспортних засобів № 04/05 від 05.05.2020 та акт приймання-передачі до договору найму (оренди) надання транспортних засобів від 05.05.20200 завірені печаткою, відмінною від печатки, яку використовувало на той час ТОВ "Каміньське".

Як убачається з бази даних діловодства Господарського суду Житомирської області судом була розглянута справа №906/665/20(906/1381/20) за позовом розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" Гонти О. А. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Рек" (м. Київ) про визнання недійсними договорів суборенди земельних ділянок та зобов`язання повернути земельні ділянки, визначені у договорах суборенди у межах справи №906/665/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Відродження" (Житомирська область, Любарський район, с.Громада) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (Житомирська область, смт. Любар).

Рішенням від 20.10.2021 (повний текс підписано: 01.11.2021) у справі №906/665/20(906/1381/20) позовні вимоги розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" Гонти О. А. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Рек" (м. Київ) про визнання недійсними договорів суборенди земельних ділянок та зобов`язання повернути земельні ділянки, визначені у договорах суборенди, задоволено. Рішення є чинним та не було оскаржено сторонами у справі.

ВІдповідно до тексту даного рішення судом було встановлено, що до матеріалів справи №906/665/20(906/1381/20) долучено акт прийому - передачі від 04.03.2020 документів та печатки ТОВ "Камінське" у зв`язку із зміною директора з відтиском, прийнятої новим директором печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське".

Зазначена печатка з відповідним відтиском згідно акту про знищення печатки ТОВ "Камінське" від 09.03.2020 було знищено .

При цьому довіреність від 30.04.2020, видана ТОВ "Каміньське" на ім`я Чернявського Євгенія Анатолійовича, завірена новою печаткою ТОВ "Каміньське" з іншим, відмінним від старої печатки відтиском.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 13.08.2019 у справі № 910/11164/16 преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правило про преюдицію спрямоване не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи досліджені судом, укладені Чернявським Євгенієм Анатолійовичем без погодження з керівництвом ТОВ "Каміньське" договір найму (оренди) транспортних засобів № 04/05 від 05.05.2020 та акт приймання-передачі до договору найму (оренди) надання транспортних засобів від 05.05.2020 завірені печаткою ТОВ "Камінське" з відтиском, візуально відмінним від нової печатки ТОВ "Каміньське" (яка використовується Товариством після 09.03.2020 - дати знищення старої печатки Товариства) та візуально схожим на відтиск старої знищеної печатки ТОВ "Каміньське".

Відтак, зазначене свідчить, що представник ОСОБА_1 діяв з перевищенням наданих йому довіреністю повноважень та всупереч волі ТОВ "Каміньське", чим порушив його права та законні інтереси.

Враховуючи таке, суд відхиляє заперечення Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" у письмовому відзиві б/н від 28.09.2021, що твердження позивача про відсутність волі ТОВ "Камінське" на укладення договору найму (оренди) транспортних засобів № 04/05 від 05.05.2020 носять суб`єктивний характер та не підтверджені доказами.

При цьому суд враховує, що відповідно до п.3.2.3. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (, 49000, м. Дніпро, вул. Павла Чубинського, буд. 13-А) та Приватним підприємством "Асоціація правового захисту" (, 49000, м. Дніпро, вул. Рильського, буд. 137) договору відступлення прав від 05.09.2020, ТОВ "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" зобов`язана передати Приватному підприємству "Асоціація правового захисту", а новий кредитор ПП "Асоціація правового захисту" прийняти платіжні документи та інші документи, що стосуються Договору найму (оренди) транспортних засобів №04/05 та прав, що з нього випливають. ВІдтак повинні були бути передані, зокрема: довіреність від 30.04.2020, видана та завірена печаткою ТОВ "Каміньське" на ім`я Чернявського Євгенія Анатолійовича, договір найму (оренди) транспортних засобів № 04/05 від 05.05.2020 та акт приймання-передачі до договору найму (оренди) надання транспортних засобів від 05.05.2020, завірені іншою печаткою з відтиском, візуально відмінним від нової печатки ТОВ "Каміньське" (яка використовується Товариством після 09.03.2020 - дати знищення старої печатки Товариства) та візуально схожим на відтиск старої знищеної печатки ТОВ "Каміньське").

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" та Приватне підприємство "Асоціація правового захисту" знали, чи за всіма обставинами не могли не знати про недобросовісність та нерозумність дій ОСОБА_1 всупереч інтересам ТОВ "Каміньське".

Частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Тобто, частина третя статті 92 ЦК України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником із перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи загалом не мають юридичної сили, хоча відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.

Таке обмеження повноважень набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у органу юридичної особи чи її представника необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

Такі ж висновки викладені і у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-2363цс16 та постанові Верховного Суду України від 29.05.2019 у справі № 161/10804/15-ц.

Відтак, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що укладені договір найму (оренди) транспортних засобів №04/05 від 05.05.2020 та акт приймання-передачі до договору найму (оренди) надання транспортних засобів від 05.05.2020, підписані від імені боржника ТОВ "Камінське" Чернявським Є.А., не відповідало його (ТОВ "Камінське") внутрішній волі та не могло бути вільним, що суперечить ч.4 ст. 203 ЦК України.

Укладені договір найму (оренди) транспортних засобів № 04/05 від 05.05.2020 та акт приймання-передачі до договору найму (оренди) надання транспортних засобів від 05.05.20200, підписані від імені боржника ТОВ "Камінське" Чернявським Є.А., не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, що суперечить ч.5 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частинами 1, 2, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Тобто недійсність правочину зумовлюється наявністю недоліків його складових елементів: незаконність змісту правочину, недотримання форми, невідповідність дефекту суб`єктивного складу, невідповідності волевиявлення внутрішній волі.

Звертаючись з позовом про визнання недійсним правочину, позивач повинен довести наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення.

Як убачається з матеріалів справи згідно п. 1.2 договору найму, за домовленістю сторін зазначені транспортні засоби можуть використовуватися наймачем при здійсненні виробничої діяльності (а саме - призначені для виконання вантажно-розвантажувальних робіт, будівельних робіт). У цих межах відповідно до вимог ст. 800 ЦК України використання спецтехніки здійснюється наймачем у його діяльності самостійно. При цьому він має право як використовувати транспортні засоби для власних потреб, так і укладати від свого імені договори суборенди та/чи інші договори відповідно до призначення транспортного засобу без додаткового узгодження цього питання з наймодавцем.

Ухвалами суду від 05.08.2021 та від 30.08.2021 відповідача - ТОВ "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" було зобов`язано надати суду, зокрема, докази направлення до м.Житомира та докази повернення в м.Дніпро спецтехніки (бульдозер/дизельний трактор ДТ-75, трактор ЮМЗ-6АКЛ, автокран КС-3575 А) відповідно до договору №04/05 від 05.05.2020 найму (оренди) транспортних засобів; докази відправлення конкретних працівників, водіїв у відповідні відрядження для використання спеціальної техніки, оформлену належну документацію відряджень; докази відображення вказаної господарської операції в документах бухгалтерського і податкового обліку ТОВ "БК""САНРАЙЗ" та відповідні зміни в структурі активів товариства; надати докази виконання вантажно-розвантажувальних робіт з використанням спецтехніки (бульдозер/дизельний трактор ДТ-75, трактор ЮМЗ-6АКЛ, автокран КС-3575 А), доказів фактичного понесення витрат з виконання вказаних робіт, зокрема, погоджених листів, доказів придбання палива для належного надання послуги, наявність у власності або використанні заявленого обладнання та транспорту, довідки із зазначенням конкретних працівників (водіїв, вантажників), які фактично могли б надати вказану послугу, розрахунок мото-годин, розрахунок сум коштів, витрачених на вказану послугу.

Проте, відповідач вимог суду не виконав, витребувані судом докази не надав.

Як свідчать матеріали справи, оренда спецтехніки не знайшла свого відображення в документах бухгалтерського і податкового обліку ТОВ "Каміньське", а також не призвела до змін в структурі активів ТОВ "Каміньське" і не вплинула на його податкові зобов`язання.

ТОВ "Каміньське" долучило до позовної заяви довідку №27/05-21/1 від 27.05.2021 (а.с.23 т. 1), у якій зазначено, що ТОВ «Каміньське» у 2020 році не командирувало ОСОБА_1 в м. Дніпро та не доручало укласти Договір найму (оренди) будівельної спецтехніки з ТОВ "БК "САНРАЙЗ" у зв`язку із відсутністю в укладенні такого правочину будь-якої господарської необхідності.

ТОВ «Каміньське» та ТОВ "БК "САНРАЙЗ" не вчиняли жодних дій на реальне виконання договірних зобов`язань по укладеному від імені ТОВ «Каміньське» ОСОБА_1 з ТОВ "БК "САНРАЙЗ" Договору №04/05 найму (оренди) транспортних засобів від 05.05.2020 року, зокрема:

- зазначена у Договорі будівельна спецтехніка, а саме: автокран КС-3575 1шт. бульдозер/дизельний трактор ДТ-75 -1шт.; трактор ЮМЗ-6АКЛ - 1шт., в ТОВ «Каміньське» не поступали (водіями/трактористами під перевезення не приймались, на автомобільні трали або залізничні платформи не вантажилась і не перевозилась) та в господарських цілях не використовувалась;

- дані бухгалтерського та податкового обліку ТОВ «Каміньське» не містять жодних відомостей щодо будь-яких господарських операцій ТОВ «Каміньське» з ТОВ "БК "САНРАЙЗ" та ПП "Асоціація правового захисту" та не підтверджують наявність будь-якої заборгованості перед останніми;

- ТОВ «Каміньське» на протязі 2020-2021 років не командирувало в м. Дніпро ОСОБА_1 або будь-яких інших працівників товариства;

- в ТОВ «Каміньське» від ОСОБА_1 не поступало жодних звітів з відповідними виправдними документами щодо укладення останнім він імені та в інтересах ТОВ «Каміньське» жодних правочинів з ТОВ "БК "САНРАЙЗ" або ПП «Асоціація правового захисту»;

- договір №04/05 найму (оренди) транспортних засобів від 05.05.2020 не призвів до змін в структурі активів ТОВ "Каміньське" і не вплинув на його податкові зобов`язання.

У відповідності до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Фіктивний правочин є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, у тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторони не вчиняли ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то такий правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 910/4994/18.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17 зазначила, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише "про людське око", знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину.

Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати (висновок об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17).

Надаючи правову кваліфікацію оспорюваному правочину, суд враховує, що правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною.

Згідно з правовим висновком, наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), за частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Дослідивши умови договору найму (оренди) транспортних засобів № 04/05 від 05.05.2020 судом встановлено, що він не був спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, а саме, у договорі не визначено місце, порядок та строки передачі майна у найм та його повернення; умовами даного договору передбачено, що для повноцінної експлуатації спецтехніки наймодавець має передати наймачу технічну документацію та обладнання до нього одразу після підписання договору, але не пізніше наступного після цього дня, проте, докази передачі технічної документації наймодавцем наймачу відсутні.

Також слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази в підтвердження виконання спірного договору найму (оренди) транспортних засобів № 04/05 від 05.05.2020.

Натомість повідомлені позивачем і встановлені судом обставини вказують на те, що оспорюваний договір не був спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, а укладення оспорюваного правочину використано його учасниками без наміру його реального виконання. Відтак такий правочин слід вважати фіктивним правочином.

Ст. 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині (ч. 1 ст.207 ГК України).

Відповідно до частинами 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частинами 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-1У суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії".). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.

Основною ціллю та завданням при розгляді справи про банкрутство є захист інтересів боржника та кредиторів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" в частині визнання недійсним, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (, 49000, м. Дніпро, вул. Павла Чубинського, буд. 13-А) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (код 34403415, 13101, смт. Любар, вул. Незалежності, 53, Любарського району Житомирської області) договір №04/05 найму (оренди) транспортних засобів від 05.05.2020.

Також у своїй позовній заяві позивач просить визнати недійсним, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (, 49000, м. Дніпро, вул. Павла Чубинського, буд. 13-А) та Приватним підприємством "Асоціація правового захисту" (, 49000, м. Дніпро, вул. Рильського, буд. 137) договір відступлення прав від 05.09.2020, за яким до Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" (, 49000, м. Дніпро, вул. Рильського, буд. 137) перейшло право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (смт. Любар, Житомирської області) про сплату заборгованості за укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (м. Дніпро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (код 34403415, 13101, смт. Любар, вул. Незалежності, 53, Любарського району Житомирської області) договором №04/05 найму (оренди) транспортних засобів від 05.05.2020.

Згідно умов договору відступлення прав від 05.09.2021, кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ", яке надало в найм (оренду) власні транспортні засоби (спецтехніку) за договором №04/05 від 05.05.2020, послуги виконані в повному обсязі та які не оплачені боржником на день укладення цього договору у сумі основного боргу 450 000 грн. (п.1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, кредитор відступає новому кредитору право вимоги за договором найму (оренди) транспортних засобів №04/05, Новий кредитор приймає такі права вимоги та сплачує кредитору суму фінансування протягом шестимісячного строку з моменту укладення цього договору.

Пункт 5.1 цього договору передбачає, що Новий кредитор сплачує кредитору суму фінансування 450 000 грн у строки та порядку, визначеному додатковою угодою до цього договору.

При цьому слід зазначити, що відповідачем Приватним підприємством "Асоціація правового захисту" та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" не надано до матеріалів справи додаткової угоди до цього договору та доказів сплати Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" 450 000 грн.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Також, як було зазначено вище, суд враховує, що відповідно до п.3.2.3. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (, 49000, м. Дніпро, вул. Павла Чубинського, буд. 13-А) та Приватним підприємством "Асоціація правового захисту" (, 49000, м. Дніпро, вул. Рильського, буд. 137) договору відступлення прав від 05.09.2020, ТОВ "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" зобов`язана передати Приватному підприємству "Асоціація правового захисту", а Новий кредитор ПП "Асоціація правового захисту" прийняти платіжні документи та інші документи, що стосуються Договору найму (оренди) транспортних засобів №04/05 та прав, що з нього випливають. ВІдтак повинні були бути передані, зокрема: довіреність від 30.04.2020, видана та завірена печаткою ТОВ "Каміньське" на ім`я Чернявського Євгенія Анатолійовича, договір найму (оренди) транспортних засобів № 04/05 від 05.05.2020 та акт приймання-передачі до договору найму (оренди) надання транспортних засобів від 05.05.2020, завірені іншою печаткою з відтиском, візуально відмінним від нової печатки ТОВ "Каміньське" (яка використовується Товариством після 09.03.2020 - дати знищення старої печатки Товариства) та візуально схожим на відтиск старої знищеної печатки ТОВ "Каміньське").

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" та Приватне підприємство "Асоціація правового захисту" знали, чи за всіма обставинами не могли не знати про недобросовісність та нерозумність дій ОСОБА_1 всупереч інтересам ТОВ "Каміньське".

Укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (, 49000, м. Дніпро, вул. Павла Чубинського, буд. 13-А) та Приватним підприємством "Асоціація правового захисту" (, 49000, м. Дніпро, вул. Рильського, буд. 137) договір відступлення прав від 05.09.2020 не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, що суперечить ч.5 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частинами 1, 2, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч.1 ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Статтею 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Враховуючи те, що судом визнано недійсним, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каміньське" договір №04/05 найму (оренди) транспортних засобів від 05.05.2020; договір відступлення прав від 05.09.2020 не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, що суперечить ч.5 ст. 203 ЦК України, наявні підстави для визнання недійсним, укладеного фактично безоплатно між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" та Приватним підприємством "Асоціація правового захисту" договору відступлення прав від 05.09.2020, за яким до Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" (, 49000, м. Дніпро, вул. Рильського, буд. 137) перейшло право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (смт. Любар, Житомирської області) про сплату заборгованості за укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (м. Дніпро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (код 34403415, 13101, смт. Любар, вул. Незалежності, 53, Любарського району Житомирської області) договором №04/05 найму (оренди) транспортних засобів від 05.05.2020.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку задовольнити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" про визнання недійсним, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (, 49000, м. Дніпро, вул. Павла Чубинського, буд. 13-А) та Приватним підприємством "Асоціація правового захисту" (, 49000, м. Дніпро, вул. Рильського, буд. 137) договору відступлення прав від 05.09.2020, за яким до Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" (, 49000, м. Дніпро, вул. Рильського, буд. 127) перейшло право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (смт. Любар, Житомирської області) про сплату заборгованості за укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (м. Дніпро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (код 34403415, 13101, смт. Любар, вул. Незалежності, 53, Любарського району Житомирської області) договором №04/05 найму (оренди) транспортних засобів від 05.05.2020.

Судові витрати покладаються на відповідачів відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 12, 123, 129, 231, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, ч. 2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 92, 203, 215, 228, 234, 236 ЦК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Визнати недійсним, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (, 49000, м. Дніпро, вул. Павла Чубинського, буд. 13-А) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (код 34403415, 13101, смт. Любар, вул. Незалежності, 53, Любарського району Житомирської області) договір №04/05 найму (оренди) транспортних засобів від 05.05.2020.

3. Визнати недійсним, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (, 49000, м. Дніпро, вул. Павла Чубинського, буд. 13-А) та Приватним підприємством "Асоціація правового захисту" (, 49000, м. Дніпро, вул. Рильського, буд. 137) договір відступлення прав від 05.09.2020, за яким до Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" (, 49000, м. Дніпро, вул. Рильського, буд. 137) перейшло право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (смт. Любар, Житомирської області) про сплату заборгованості за укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (м. Дніпро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каміньське" (код 34403415, 13101, смт. Любар, вул. Незалежності, 53, Любарського району Житомирської області) договором №04/05 найму (оренди) транспортних засобів від 05.05.2020.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" (, 49000, м. Дніпро, вул. Павла Чубинського, буд. 13-А) - 2270 грн витрат по сплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Каміньське» (код 34403415, 13101, смт. Любар, вул. Незалежності, 53, Любарського району Житомирської області).

6. Стягнути з Приватного підприємства "Асоціація правового захисту" (, 49000, м. Дніпро, вул. Рильського, буд. 137) - 2270 грн витрат по сплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Каміньське» (код 34403415, 13101, смт. Любар, вул. Незалежності, 53, Любарського району Житомирської області).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Повне рішення складено: 03.12.21

Суддя Макаревич В.А.

Список розсилки:

1 - в справу

2 - ТОВ "Камінське" 13101, смт.Любар, вул.Незалежності, 53, Любарського району. Житомирської області, адреса електронної пошти: - рек. та на електр. адр.;

3- ТОВ "Будівельна компанія "САНРАЙЗ" 49000, м.Днігіро, вул. Павла Чубинського, буд.ІЗ-А - рек.з повідом.;

4-ПП "Асоціація правового захисту" 49000, м.Дніпро, вул. Рильського, буд. 137, - рек. з повідом.

та на ел.пошту:

5- ТОВ "Агрофірма Відродження" - с. Громада, вул. Польова, 1, Любарського району, Житомир. обл., 13100, електронна пошта - рек. та на електр. адр.

6 - ТОВ "АГРОТЕХ" - 27013, Кіровоградська обл., Добровеличківський р-н, с. Тишківка, вул. Центральна, 17, електронна пошта та на адресу - рек. та на електр. адр.

7 - а/к Гонті О.А. , @mail.gov.ua; вул.Хмельницьке шосе,82,офіс 4.0,м. Вінниця, 21036 -на електронну пошту

8 - Чернявський Є.А. 25011, м.Кіровоград, вул.Сергія Тюленіна, буд.1а - реком. з повідом.