ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2021м. ДніпроСправа № 904/8139/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аль-Софія", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ Стоун Груп", м. Кривий Ріг

про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 123 743,66 грн., пені у розмірі 44 547,48 грн. та 10% річних у розмірі 12 374,36 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аль-Софія" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ Стоун Груп" про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 123 743,66 грн., пені у розмірі 44 547,48 грн. та 10% річних у розмірі 12 374,36 грн.

Ухвалою суду від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/8139/21 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДМ Стоун Груп" (надалі продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аль-Софія" (надалі - покупець) було укладено договір поставки № 01 від 04.06.2021 (надалі - договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що продавець зобов`язується передавати у власність покупцю товар, визначений у рахунках та видаткових накладних (надалі товар), а покупець приймати та оплачувати товар на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору, товар, що може бути предметом за цим договором, визначається асортиментом товару, що пропонується продавцем для поставки третім особам на момент отримання заявок покупця на товар відповідно до цього договору. Покупець ознайомлений з примірним груповим асортиментом товару, що пропонується продавцем третім особам та може бути предметом за цим договором.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що кількість товару, що передається у власність покупця відповідно до цього договору, визначається за даними видаткових/товарно-транспортних накладних, рахунків на оплату/рахунків-фактур або інших документів, що складатимуться продавцем за заявками покупця відповідно до цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору, покупець оплачує товар за ціною, що визначається сторонами у рахунках на оплату/рахунках-фактурах, видаткових/товарно-транспортних накладних або інших документах, виходячи з умов передачі товару, визначених п. 6.3 цього договору. Вартість доставки, тари, упаковки, маркування включаються в ціну товару, якщо інше не визначено цим договором.

Позивач вказав, що продавцем було виставлено покупцю рахунок № 04/06/21 від 04.06.2021 на оплату товару на суму 123 743,66 грн.

Позивач стверджує, що виконав умови договору, платіжним дорученням № 20892 від 07.06.2021 сплатив відповідачу 123 743,66 грн. передоплати за товар за рахунком № 04/06/21 від 04.06.2021.

Відповідно до п. 6.3 договору, передача товару за цим договором здійснюється на умовах DDP (INCOTERMS 2010) на об`єкт покупця.

Пунктом 6.4 договору встановлено, що передача товару здійснюється в строки/терміни, зазначені у заявках покупця, але в будь-якому випадку не пізніше 30 календарних днів з дати отримання передоплати за товар та за умови повного і своєчасного внесення покупцем суми попередньої оплати, визначеної п. 8.3 цього договору.

Позивач наполягає на тому, що, з урахуванням п. 6.4 договору, строк виконання відповідачем зобов`язань з поставки товару настав 07.07.2021.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором та не поставив товар у встановлені строки.

Позивач зазначив, що 05.08.2021 ним було направлено на адресу продавця лист № 79 від 29.07.2021, у якому він просив здійснити поставку замовленої партії товару або повернути грошові кошти у розмірі 123 743,66 грн. у строк до 10.08.2021.

Відповідач, за твердженням позивача, відповіді на вказаний лист не надав, аванс у розмірі 123 743,66 грн. позивачу не повернув. Що і стало причиною виникнення спору.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором поставки № 01 від 04.06.2021 у розмірі 123 743,66 грн., пені у розмірі 44 547,48 грн. та 10% річних у розмірі 12 374,36 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи був оплачений позивачем товар, у якому розмірі; в які строки товар мав бути поставлений відповідачем), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи був поставлений відповідачем оплачений товар), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДМ Стоун Груп" (надалі продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аль-Софія" (надалі - покупець) було укладено договір поставки № 01 від 04.06.2021 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 12.1 договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє 24 місяці, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що продавець зобов`язується передавати у власність покупцю товар, визначений у рахунках та видаткових накладних (надалі товар), а покупець приймати та оплачувати товар на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору, товар, що може бути предметом за цим договором, визначається асортиментом товару, що пропонується продавцем для поставки третім особам на момент отримання заявок покупця на товар відповідно до цього договору. Покупець ознайомлений з примірним груповим асортиментом товару, що пропонується продавцем третім особам та може бути предметом за цим договором.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що кількість товару, що передається у власність покупця відповідно до цього договору, визначається за даними видаткових/товарно-транспортних накладних, рахунків на оплату/рахунків-фактур або інших документів, що складатимуться продавцем за заявками покупця відповідно до цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору, покупець оплачує товар за ціною, що визначається сторонами у рахунках на оплату/рахунках-фактурах, видаткових/товарно-транспортних накладних або інших документах, виходячи з умов передачі товару, визначених п. 6.3 цього договору. Вартість доставки, тари, упаковки, маркування включаються в ціну товару, якщо інше не визначено цим договором.

Продавцем було виставлено покупцю рахунок № 04/06/21 від 04.06.2021 на оплату товару на суму 123 743,66 грн.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, платіжним дорученням № 20892 від 07.06.2021 сплатив відповідачу 123 743,66 грн. передоплати за товар за рахунком № 04/06/21 від 04.06.2021.

Відповідно до п. 6.3 договору, передача товару за цим договором здійснюється на умовах DDP (INCOTERMS 2010) на об`єкт покупця.

Пунктом 6.4 договору встановлено, що передача товару здійснюється в строки/терміни, зазначені у заявках покупця, але в будь-якому випадку не пізніше 30 календарних днів з дати отримання передоплати за товар та за умови повного і своєчасного внесення покупцем суми попередньої оплати, визначеної п. 8.3 цього договору.

З урахуванням п. 6.4 договору, строк виконання відповідачем зобов`язань з поставки товару настав 07.07.2021.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не поставив товар у встановлені строки.

Покупцем, 05.08.2021 було направлено на адресу продавця лист № 79 від 29.07.2021, у якому він просив здійснити поставку замовленої партії товару або повернути грошові кошти у розмірі 123 743,66 грн. у строк до 10.08.2021.

Відповідач відповіді на вказаний лист не надав, аванс у розмірі 123 743,66 грн. позивачу не повернув.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №910/12382/17).

Відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки, та яку позивач зажадав повернути на підставі частини другої статті 693 ЦК України.

Таким чином, у продавця виникло зобов`язання повернути покупцю суму попередньої оплати відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто з 08.07.2021.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.

А отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аль-Софія" про повернення суми попередньої оплати у розмірі 123 743,66 грн. є обґрунтованими.

Згідно з п. 9.4. договору, продавець у разі порушення строку поставки або недопоставки товару в повному обсязі, поставки товару неналежного асортименту/комплектності, відповідно до умов цього договору, сплачує покупцю неустойку, розраховану в розмірі 0,5% від вартості несвоєчасно поставленого товару/товару неналежної якості/асортименту/комплектності за кожен день прострочення.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 9.4. договору позивач нарахував пеню у розмірі 0,5% від вартості непоставленого товару за загальний період з 08.07.2021 по 17.09.2021 у розмірі 44 547,48 грн.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що він зроблений правильно та відповідає вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 44 547,48 грн. є обґрунтованими.

Відповідно до п. 9.3 договору, за користування чужими грошовими коштами за цим договором встановлюється проценти в розмірі 10% річних. На передоплату за товар проценти нараховуються з моменту спливу відповідного строку поставки.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 10% річних у розмірі 12 374,36 грн.

Перевіривши наданий розрахунок відсотків річних суд встановив, що такий розрахунок не відповідає вимогам чинного законодавства України. Так, фактично позивачем було здійснено нарахування відсотків річних за формулою нарахування штрафу: Сума санкції = С х 10%, замість формули нарахування відсотків річних: Сума санкції = С х Z х Д : 365 : 100, де

С - сума заборгованості,

Z розмір відсотків річних,

Д - кількість днів прострочення.

За таких обставин, судом здійснено перерахунок заявлених до стягнення відсотків річних.

За розрахунком суду: 10% річних на суму боргу 123 743,66 грн. за загальний період з 08.07.2021 по 17.09.2021 становлять 2 440,97 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення 10% річних є обґрунтованими у розмірі 2 440,97 грн.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 01 від 04.06.2021 (т. 1 а.с. 9 - 14), рахунком (т. 1 а.с. 15), платіжним дорученням (т. 1 а.с. 16), вимогою разом з доказами направлення (т. 1 а.с. 17 - 20).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми попередньої оплати у розмірі 123 743,66 грн., пені у розмірі 44 547,48 грн. та 10% річних у розмірі 2 440,97 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 10% річних у розмірі 9 906,39 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ Стоун Груп" (місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Співдружності, буд. 107, кв. 48; ідентифікаційний код: 44079745) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аль-Софія" (місцезнаходження: 65009, м. Одеса, Французький бульвар, 66/2, оф. 306; ідентифікаційний код: 40079647) суму попередньої оплати у розмірі 123 743,66 грн., пеню у розмірі 44 547,48 грн., 10% річних у розмірі 2 440,97 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 561,39 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 10% річних у розмірі 9 906,39 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 03.12.2021.

Суддя М.О. Ніколенко