РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021Справа № 910/14694/21

За позовом Корпорації "ТСМ Груп" м. Києва

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" м. Києва

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 593238,04 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у вересні 2021 року Корпорація "ТСМ Груп" звернулася в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним і відповідачем в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" укладено договір № 10/19 на виконання проектних робіт від 23 липня 2019 р., згідно з яким він (підрядник) за завданням відповідача (замовника) зобов`язався виконати проектні роботи з теми: "ВП Южно-Українська АЕС. Організація робіт з модернізації ФЗ. Обладнання автоматизованим інформаційне-управляючим комплексом технічних засобів (АКТЗ) об`єднаного командного пункту зі службовими приміщеннями" загальною вартістю 521760 грн., а останній - прийняти і оплатити вартість робіт.

Всупереч умов договору відповідач не оплатив виконані ним роботи загальною вартістю 510396 грн.

З цих підстав позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 510396 грн. боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 58967,47 грн., 23874,57 грн. три проценти річних з простроченої суми, а також понесені ним по справі судові витрати, у т.ч. 20000 грн. витрат по оплаті послуг адвоката.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на складне фінансове становище його підприємства. Також, вказував, що позивачем невірно здійснено розрахунок інфляційних втрат, оскільки перебіг прострочення виконання грошового зобов`язання починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Подав клопотання про зменшення розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 23 липня 2019 р. між сторонами по справі укладено договір № 10/19 на виконання проектних робіт, згідно з умовами якого позивач (підрядник) за завданням відповідача (замовника) зобов`язався виконати проектні роботи з теми: "ВП Южно-Українська АЕС. Організація робіт з модернізації ФЗ. Обладнання автоматизованим інформаційне-управляючим комплексом технічних засобів (АКТЗ) об`єднаного командного пункту зі службовими приміщеннями" загальною вартістю 521760 грн., а відповідач - прийняти і оплатити вартість робіт на умовах договору.

Відповідно до умов п. 2.2. розрахунки за виконані роботи проводитимуться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами акта здачі-приймання виконаних робіт.

Строк дії договору відповідно до умов п. 11.5 договору встановлений з дати його підписання сторонами до 31 грудня 2019 р.

Вказані обставини підтверджуються наявною у справі копією вищевказаного договору.

Поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, наявними у матеріалах справи актами приймання виконаних проектних та вишукувальних робіт по об`єкту № 1-ПВР, 2-ПВР, 3-ПВР, 4-ПВР, 5-ПВР від 26 грудня 2019 р. стверджується факт виконання позивачем передбачених договором робіт вартістю 510396 грн.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання за договором, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 625 ЦК України підлягає стягненню 510396 грн. боргу, 23874,57 грн. три проценти річних з простроченої суми.

За встановленого факту прострочення позивач вправі вимагати з відповідача сплати належного на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. При цьому, як вбачається з наданого позивачем розрахунку він проведений без дотримання вимог чинного законодавства та умов укладеного між сторонами договору, а також фактичних обставин щодо тривалості прострочення оплати за договором. Зустрічний розрахунок проведений відповідачем з урахуванням указаних вимог, тому приймається судом як належний доказ.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог cт. 625 ЦК України підлягають стягненню 57828,74 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення.

Враховуючи характер спору, обсяг наданих позивачу по справі послуг адвоката, того, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), а також розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що витрати по їх оплаті підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 8000 грн.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Корпорації "ТСМ Груп" м. Києва задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, код 24584661) на користь Корпорації "ТСМ Груп" (03150, м. Київ, вул. Ямська, 72, код 37034171) 510396 грн. боргу, 23874,57 грн. три проценти річних з простроченої суми, 57828,74 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 8881,49 грн. витрат по оплаті судового збору, 8000 грн. витрат по оплаті послуг адвоката.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар