ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" грудня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3014/16

за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України

до Бучанської міської ради

та до Товариства з обмеженою відповідальністю Споруда

про визнання недійсними рішень, договору оренди земельної ділянки та її витребування з чужого незаконного володіння

Головуючий суддя Бабкіна В.М.,

суддя Конюх О.В.,

суддя Щоткін О.В.

секретар судового засідання: Татаринов М.Д.

Представники сторін:

прокурор: Лук`янчук А.В. (посв. № 065766);

від позивача: Довгань О.О. (витяг з ЄДРЮОФОПГФ);

від відповідача 1: Галдецька Ю.В. (витяг з ЄДРЮОФОПГФ, посв. адвоката № 1399 від 25.05.2018 р.);

від відповідача 2: не з`явився.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Бучанської міської ради та до Товариства з обмеженою відповідальністю Споруда про визнання недійсними рішень, договору оренди земельної ділянки та її витребування з чужого незаконного володіння.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.11.2021 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.12.2021 р.

11.11.2021 р. до господарського суду Київської області від заступника керівника Київської обласної прокуратури надійшло клопотання б/н, б/д (вх. № 26124/21 від 11.11.2021 р.), відповідно до якого прокурор просить суд замінити у справі № 911/3014/16 Кабінет Міністрів України на його процесуального правонаступника Київську обласну державну адміністрацію (01196, м. Київ-196, пл. Лесі Українки, 1, код 00022533).

В обгрунтування поданого клопотання прокурор зазначав, що підставою для пред`явлення даного позову слугувало те, що оспорюване рішення прийнято Бучанською міською радою в порушення вимог ст.ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст.ст. 3, 13, 38, 57, 84, 116, 123, 124, 149, 150 Земельного кодексу України, ст.ст. 7, 8, 17, 31, 42 Лісового кодексу України, оскільки нею було вилучено і передано в оренду товариству земельну ділянку лісового фонду за відсутності відповідних повноважень.

При цьому, відповідно до редакції ч. 8 ст. 122 та ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу України, чинної на час виникнення спірних правовідносин, повноваження щодо вилучення земельних ділянок державної власності лісогосподарського призначення для нелісогосподарських потреб належали до виключної компетенції Кабінету Міністрів України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» № 1423-ІХ від 28.04.2021 р., який набрав чинності 27.05.2021 р., було змінено положення Земельного кодексу України щодо повноважень уповноважених органів на розпорядження земельними ділянками.

Зокрема, відповідно до ч. 8 ст. 122 Земельного кодексу України (в новій редакції Закону України № 1423-ІХ від 28.04.2021 р.) Кабінет Міністрів України передає лише земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування, які не входять до складу адміністративного-територіальних одиниць, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, за діючою на даний час редакцією Земельного кодексу України Кабінет Міністрів України не може здійснювати вилучення земельних ділянок державної власності, у тому числі - земель лісового фонду.

За новою редакцією статті 149 Земельного кодексу України такі землі вилучаються за рішенням органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, що здійснюють розпорядження землями відповідно до ст. 122 цього Кодексу, та лише виключно для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності.

З огляду на викладене, прокурор зазначав, що на даний час Київська обласна державна адміністрація є розпорядником земель лісогосподарського призначення, в тому числі - і щодо вилучення земельних ділянок вказаної категорії.

У судовому засіданні 02.12.2021 р. прокурор підтримував клопотання щодо заміни Кабінету Міністрів України на його процесуального правонаступника - Київську обласну державну адміністрацію; представник Кабінету Міністрів України проти клопотання прокурора з приводу процесуального правонаступництва Кабінету Міністрів України заперечував; представник відповідача 1 проти клопотання прокурора заперечувала та зазначала про формальність подання прокурором вказаного клопотання та про затягування, на її думку, розгляду даної справи з боку прокуратури, проти чого присутній у судовому засіданні прокурор заперечував, зазначаючи про подання таких клопотань в аналогічних справах.

Дослідивши мотиви Київської обласної прокуратури, викладені у клопотанні про заміну Кабінету Міністрів України на його процесуального правонаступника - Київську обласну державну адміністрацію, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для його задоволення з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 р. № 1423-ІХ, який набрав чинності 27.05.2021 р., змінено положення Земельного кодексу України щодо повноважень відповідних уповноважених органів на розпорядження земельними ділянками.

Зокрема, відповідно до ч. 8 ст. 122 Земельного кодексу України (в новій редакції Закону України від 28.04.2021 р.) Кабінет Міністрів України передає лише земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування, які не входять до складу адміністративного-територіальних одиниць, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, за чинною редакцією Земельного кодексу України Кабінет Міністрів України не може здійснювати вилучення земельних ділянок державної власності, у тому числі тих, які є обмеженими в обороті.

За новою редакцією ст. 149 Земельного кодексу України (в редакції Закону України від 28.04.2021 р.), такі землі вилучаються за рішенням органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, що здійснюють розпорядження землями відповідно до ст. 122 цього Кодексу, та лише виключно для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності.

Пунктом 24 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції Закону України від 28.04.2021 р.) обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Таким чином, на даний час Київська обласна державна адміністрація є розпорядником спірних земель лісогосподарського призначення, в тому числі і щодо вилучення земельних ділянок вказаної категорії.

Суд зазначає, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва. Під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Таким чином, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) компетенції, визначеної Конституцією України та законами України, одного суб`єкта владних повноважень до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його компетенції, визначеної Конституцією України та законами України.

У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із відповідних правовідносин.

Особливістю публічного правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама по собі має бути публічною та врегульованою нормами чинного законодавства.

Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій від одного суб`єкта владних повноважень до іншого.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.12.2020 р. у справі №805/4361/17-а, від 29.04.2021 р. у справі № 160/6782/19.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Отже, враховуючи викладене вище та наведені положення законодавства, суд зазначає, що клопотання Заступника керівника Київської обласної прокуратури про заміну Кабінету Міністрів України його правонаступником - Київською обласною державною адміністрацією у даній справі № 911/3014/16 є таким, що підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо заміни позивача у даній справі на його правонаступника, щодо зобов`язання прокуратури направити правонаступнику позивача копію позовної заяви у даній справі, у зв`язку з чим та з огляду на необхідність повідомлення Київської обласної державної адміністрації про судовий розгляд, судове засідання з розгляду справи по суті підлягає відкладенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України про відкладення розгляду справи або перерву в судовому засіданні, місце, дату і час нового судового засідання або продовження судового засідання суд повідомляє під розписку учасників справи, які були присутніми в судовому засіданні. Учасники справи, які не прибули або яких суд вперше залучає до участі в судовому процесі, повідомляються про судове засідання ухвалами.

Керуючись ст.ст. 52, 202, 216, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Клопотання Заступника керівника Київської обласної прокуратури б/н, б/д (вх. № 26124/21 від 11.11.2021 р.) про заміну Кабінету Міністрів України процесуальним правонаступником у справі № 911/3014/16 задовольнити.

2. Замінити позивача - Кабінет Міністрів України на його правонаступника Київську обласну державну адміністрацію (01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, 1, код 00022533).

3. Відкласти судове засідання з розгляду справи по суті на 20.01.2022 р. о 12:00.

Засідання відбудеться за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 16/108.

4. Зобов`язати Київську обласну прокуратуру надіслати Київській обласній державній адміністрації копію позовної заяви у даній справі і докази надіслання надати суду.

5. Запропонувати Київській обласній державній адміністрації надати суду письмові пояснення по суті спору та докази їх надіслання решті учасників процесу.

6. Повідомити учасників процесу про судове засідання (присутніх прокурора, представників позивача та відповідача 1 під розписку).

7. Інформацію по справі учасники справи можуть отримувати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

8. Ухвалу направити відповідачу 2, Київській обласній прокуратурі (01601, м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/2) та Київській обласній державній адміністрації (01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, 1).

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 03.12.2021 р.

Головуючий суддя В.М. Бабкіна

Суддя О.В. Конюх

Суддя О.В. Щоткін