ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.11.2021 Справа № 914/2143/21

Господарський суд Львівської області у складі судді М. М. Синчука, за участю секретаря судового засідання Махник О.В., розглянувши

матеріали справи за позовом: Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина», м. Дрогобич

до відповідача -1: MONTMONTAZA INZENJERING d.o.o, Загреб, Республіка Хорватія

до відповідача -2: MONTMONTAZA INZENJERING d.d., Загреб, Республіка Хорватія

до відповідача -3: MONTMONTAZA Energetika d.o.o, Загреб, Республіка Хорватія

предмет спору: визнання зобов`язання припиненим, визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги та зобов`язання вчинити дії

Представники учасників справи:

позивача: Воробець С.І. представник;

відповідача-1: не з`явився;

відповідача-2: не з`явився;

відповідача-3: Скирда В.Є. взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» до відповідачів: MONTMONTAZA INZENJERING d.o.o (представництво фірми «Монтмонтажа інженіринг» в Україні, ідентифікаційний код 4), MONTMONTAZA INZENJERING d.d., MONTMONTAZA Energetika .o.o. та просить суд: 1) визнати припиненими з 22.07.2002р. зобов`язання Публічного акціонерного товариства «НАФТОПЕРЕРОБНИЙ КОМПЛЕКС - ГАЛИЧИНА» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 00152З88) по оплаті конфіскованого в дохід держави майна відповідно до Постанови Галицького районного суду м.Львова від 22.07.2002р. 2) зобов`язати ПРЕДСТАВНИЦТВО ФІРМИ "МОНТМОНТАЖА-ІНЖЕНЕРІНГ" (Податковий номер 2006З971) провести звірку взаємних розрахунків із Публічним акціонерним товариством «НАФТОПЕРЕРОБНИЙ КОМПЛЕКС - ГАЛИЧИНА» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 00152З88) у зв`язку із конфіскацією в дохід держави майна відповідно до Постанови Галицького районного суду м.Львова від 22.07.2002р.; 3) визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги, укладений 15.04.2013р. згідно ст.ст.512-519 ЦК України, між юридичною особою за законодавством Республіки Хорватія MONTMONTAZA - INZENJERING d.o.o (особистий ідентифікаційний номер : 4) та юридичною особою за законодавством Республіки Хорватія MONTMONTAZA d.d. (особистий ідентифікаційний номер: 1); 4) визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги, укладений 01.10.2018р. згідно ст.ст.512-519 ЦК України, між юридичною особою за законодавством Республіки Хорватія MONTMONTAZA d.d. (особистий ідентифікаційний номер: 486960З2271) та юридичною особою за законодавством Республіки Хорватія MONTMONTAZA Energetika d.o.o. (особистий ідентифікаційний номер: 9).

Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду.

У судовому засіданні 29.11.2021 представник позивача взяв участь в режимі відеоконференції. Просив суд закрити провадження у справі.

У судовому засіданні 29.11.2021 представник відповідача - 3 взяв участь в режимі відеоконференції. Заперечив проти закриття провадження у справі.

У судове засідання 29.11.2021 представники відповідача -1, -2 не з`явились.

У судовому засіданні 29.11.2021 судом розглянуто клопотання представника позивача про закриття провадження у справі, викладене у відзиві на позовну заяву (вх.№20278/21 від 02.09.2021).

Доводи представника відповідача-3 полягають у наступному.

Позивач, в обґрунтування підсудності даної справи саме Господарському суду Львівської області, посилається на положення ч. 3 ст. 29 ГПК України, тобто за місцезнаходженням філії юридичної особи.

У матеріалах справи №442/1841/19 міститься Витяг з судового реєстру, у якому зазначено: «Господарський суд в місті Загреб видалив з реєстру цей суб`єкт MONTMONTAZA INZENJERING d.o.o. від 01.09.2016 року рішенням №Tt-16/23774-1 суб`єкт неактивний».

Враховуючи, що представництво юридичної особи не є окремою юридичною особою, а юридичну особу MONTMONTAZA INZENJERING d.o.o. було припинено, наведене виключає можливість розгляду даної справи за місцезнаходженням представництва MONTMONTAZA INZENJERING d.o.o., оскільки така особа є припиненою.

Наявність у відповідних реєстрах відомостей про представництво іноземної юридичної особи свідчить лише про те, що в процесі припинення такої особи не було вчинено дій щодо прибирання записів відносно вже припиненої юридичної особи, а відтак ця інформація не може бути підставою для належного підтвердження правосуб`єктності юридичної особи.

Заперечення представника позивача полягають у наступному.

Представник позивача просить суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача 3 про закриття провадження у справі. Свою позицію представник мотивує тим, що позовні вимоги у справі заявлено до кількох відповідачів, припинення однієї юридичної особи відповідача, при існуванні інших юридичних осіб сторін оскаржуваних договорів відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Аргументи і висновки суду.

Аналізуючи позовну заяву, судом встановлено, що підсудність спору Господарському суду Львівської області обґрунтована позивачем наявністю зареєстрованого на території України 27.01.1996 представництва відповідача 1, що підтверджується копією Довідки від 24.10.1996, а також інформацією, наданою Головним управлінням статистики у Львівській області станом на 03.03.2021.

У долученій представником позивача до позовної заяви відповіді Головного управління статистики у Львівській області на адвокатський запит №03.3-09/214/11-21 від 03.03.2021 зазначено: «станом на 03 березня 2021 року в ЄДРПОУ значиться: ПРЕДСТАВНИЦТВО ФІРМИ «МОНТМОНТАЖА ІНЖЕНЕРІНГ», ідентифікаційний код 20063971; правовий статус суб`єкта без права юридичної особи; місцезнаходження 82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Бориславська, буд. 82.

Ухвалою суду від 16.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі №914/2143/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.10.2021. Крім того, постановлено звернутися до Міністерства юстиції України для передачі судового доручення центральному органу Республіки Хорватія, визначеному державою відповідно до статті 2 Конвенції, з метою повідомлення відповідача по справі про судовий розгляд; провадження у справі зупинено до надходження відповіді від компетентного органу Республіки Хорватія на судове доручення або до дати призначеного судового засідання.

Від публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» надійшов супровідний лист (вх.№22378/21 від 24.09.2021) з поштовим відправленням (ухвала суду від 16.09.2021, що надсилалась судом на адресу представництва фірми «Монтмонтажа Інженерінг»), у якому зазначено: «лист №630 був відкритий помилково. Фірми «Монтмонтажа Інженерінг» за такою адресою немає».

Станом на 11.10.2021 в матеріалах справи наявне підтвердження (з наданим позивачем перекладом на українську мову) від Центрального Органу Республіки Хорватія (Ministry of Justice of the Republic of Croatia) з доказами про вручення документів відповідачу - 2 MONTMONTAZA INZENJERING d.d, Загреб, відповідачу - 3 MONTMONTAZA Energetika d.o.o, Загреб, Республіка Хорватія. Щодо відповідача - 1 MONTMONTAZA INZENJERING d.o.o повідомлено, що компанія була виключена з Реєстру Комерційного суду м. Загреб Рішенням №Tt-16/23774-1 від 1 вересня 2016 року.

Відповідно до положень ч. 2-3, 5 статті 95 ГПК України, представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 20063971 відсутні відомості про юридичну особу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Положеннями ст. 366 ГПК України врегульовано, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Таким чином, з огляду на пред`явлення позову до юридичних осіб - нерезидентів за нормами ГПК України, суд повинен визначити чи підсудна справа за участю іноземних осіб господарським судам України на підставі норм Закону України "Про міжнародне приватне право" та чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, встановлений Законом України „Про міжнародне приватне право від 23.06.2005р. № 2709-IV (з наступними змінами та доповненнями; далі по тексту Закон України „Про міжнародне приватне право).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про міжнародне приватне право для цілей цього Закону терміни вживаються в такому значенні: іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено підстави визначення підсудності справ судам України, а статтею 77 цього Закону - виключну підсудність справ з іноземних елементом судам України.

Відповідно до п. п. 1-2 ч. 1 ст. 76 Закону України „Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача.

Оскільки судом встановлено факт припинення відповідача - 1 MONTMONTAZA INZENJERING d.o.o, відповідно і представництва відповідача 1 Представництва фірми «Монтмонтажа Інженерінг», а позивачем не обґрунтовано інших підстав для визначення підсудності заявленого спору Господарському суду Львівської області, аніж наявність в Україні представництва іноземної юридичної особи відповідача 1, з матеріалів справи не вбачається наявність угоди сторін про підсудність справи з іноземним елементом судам України, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає розгляду у Господарському суді Львівської області.

У відзиві на позовну заяву (вх.№20278/21 від 02.09.2021) представником відповідача 3 зазначено про зловживання позивачем процесуальними правами. Зокрема, зазначено, що сторона Позивача була свідомо обізнана про те, що відповідача -1 припинено, а відтак ця компанія не може бути належним відповідачем у справі, тим більше залученою через її представництво, яке не є юридичною особою, проте свідомо з метою визначення штучної підсудності справи приховало цю інформацію від суду.

Представник відповідача -3 просить суд накласти на позивача штраф у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Водночас, слід зазначити, що за своїм змістом стаття 135 Господарського процесуального кодексу України має диспозитивний характер, застосовується на розсуд суду залежно від обставин справи. Відтак, наслідком подання стороною клопотання про застосування штрафу не є його обов`язкове задоволення судом.

Розглянувши клопотання представника відповідача -3 про накладення на позивача штрафу у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до позивача заходів процесуального примусу, оскільки, позивач, реалізовуючи процесуальне право на звернення до суду визначив підсудність заявленого позову з урахуванням власного розуміння та обґрунтування обраної підсудності, натомість обов`язком суду є визначення наявності чи відсутності підстав для розгляду заявленого позову відповідним судом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

Приписами п. 1, 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до положень ч. 3, 4 статті 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст. ст. 231, 234, 339, 342 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі №914/2143/21 за позовом Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» до MONTMONTAZA INZENJERING d.o.o, MONTMONTAZA INZENJERING d.d., MONTMONTAZA Energetika d.o.o. про визнання зобов`язання припиненим, визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України та підлягає оскарженню відповідно до статті ГПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 03.12.2021.

Суддя Синчук М.М.