ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" листопада 2021 р. Cправа №902/1032/21

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській НЛ., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Медичного реабілітаційного центру МВС України "Південний Буг" м.Хмільник Вінницької області

до фізичної-особи-підприємця Шевчука Юрія Васильовича, м.Вінниця

про стягнення 1091900 грн

учасники процесу:

представник позивача: Дреженков П.О., діє на підставі довіреності;

представник відповідача: Огородник В.В., діє на підставі ордера;

відповідача: Шевчук Ю.В., паспорт.

ВСТАНОВИВ :

18.10.2021 до суду надійшла позовна заява Медичного реабілітаційного центру МВС України "Південний Буг" про стягнення з фізичної-особи-підприємця Шевчука Юрія Васильовича 1 091 900 грн коштів, сплачених за нецільовим призначенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.08.2018 між Медичним реабілітаційним центром МВС України "Південний Буг" та фізичною особою-підприємцем Шевчуком Юрієм Васильовичем укладено договір "Про будівництво комплексу гідрокінезотерапії з теплим переходом між корпусами №5 та №3 по вул.Шевченка, 25 в м.Хмільник Вінницької області" №517. Внаслідок неправомірного включення в проект "Будівництво комплексу гідрокінезотерапії з теплим переходом між корпусами №5 та №3 по вул.Шевченка, 25 в м.Хмільник Вінницької області" існуючої будівлі приймального відділення, в якому фактично проведено капітальний ремонт МРЦ МВС України, невірно визначено КЕКВ, з якого потрібно проводити видатки, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача кошти в сумі 1091900,00 грн, сплачені згідно Договору №517 від 17.08.2018 за нецільовим призначенням.

Ухвалою суду від 23.10.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1032/21, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

16.11.2021 на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає таке:

"... Позивачем у позові підтверджується, що Відповідач виконав передбачені проектно-кошторисною документацією до Договору № 517 будівельні роботи. Дані обставини також підтверджуються Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 та актами приймання-передачі виконаних будівельних робіт форми КБ 2в.

Посилання Позивача на невірно визначений КЕКВ з якого проведено видатки, не можуть братись до уваги, так як визначення КЕКВ взагалі не було предметом договору про виконання будівельних робіт.

Розмір сплачених коштів в розмірі 26 206 108,87 грн, підтверджується прийнятими та фактично виконаними роботами.

Крім того, Позивач не навів норму закону, яка обґрунтовує, що кошти, перераховані розпорядником бюджетних коштів Відповідачу не за належним КЕКВ, за фактично виконані роботи в межах договору № 517 мають бути відшкодовані за рахунок Відповідача."

За результатами підготовчого судового засідання, 17.11.2021, судом постановлено ухвалу (із занесенням її до протоколу судового засідання) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.11.2021.

На визначену судом дату (24.11.2021) з`явилися представники обох сторін.

Під час судового засідання, 24.11.2021, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Натомість представник відповідача порти їх задоволення заперечив.

Після закінчення судових дебатів суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для прийняття рішення по суті позовних вимог та орієнтовний час повернення.

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які долучено позивачем до матеріалів справи, судом встановлено таке.

18.12.2017 між Хмільницьким міжгосподарським відділом капітального будівництва (далі по тексту також - Виконавець) та Медичним реабілітаційним центом МВС України "Південний Буг" (далі по тексту також - Замовник, позивач) укладено Договір № 139.

Предметом Договору № 139 визначено, що Замовник доручає, а Виконавець бере на себе коригування проектно-кошторисної документації по об`єкту: нове будівництво "Комплекс гідрокінезотерапії з теплим переходом між корпусами №5 та №3 по вул.Шевченка, 25 в м.Хмільник, Вінницької області (коригування)" (п.1.1. Договору №139).

По завершенні робіт Замовнику передається оформлена в установленому порядку документація згідно Акта здачі-приймання робіт (п.4.1. Договору №139).

20.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінстратегія -будтехекспертиза" (далі по тексту також - Виконавець 2) та Медичним реабілітаційним центром МВС України "Південний Буг" укладено Договір №114-18-К.

Відповідно до предмету Договору №114-18-К Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання: Проведення експертизи за усіма напрямками проекту будівництва: "Нове будівництво "Комплексу гідрокінезотерапії з теплим переходом між корпусами №5 та №3 по вул.Шевченка, 25 в м.Хмільник, Вінницької області (коригування)" (п.1.1. Договору №114-18-К)

Результати експертизи надаються Замовнику у вигляді письмового звіту за результатами проведеної експертизи (п. 1.2. Договору № 114-18-К).

На виконання умов Договору № 114-18-К ТОВ "Вінстратегія-будтехекспертиза" надано Експертний звіт щодо розгляду проектної документації по робочому проекту "Нове будівництво "Комплексу гідрокінезотерапії з теплим переходом між корпусами № 5 та № 3 по вул. Шевченка, 25 в м.Хмільник, Вінницької області (коригування) (а.с. 15-17, том 4).

Як слідує із змісту експертного звіту: "За результатами розгляду кошторисної документації і зняття зауважень встановлено, що зазначена документація, яка враховує обсяги робіт передбачені робочим проектом складена відповідно до вимог ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва"".

18.05.2018 наказом Медичного реабілітаційного центру МВС України "Південний Буг" №61-д від 18.05.2018 затверджено кошторисну частину проектної документації по робочому проекту будівництво "Комплексу гідрокінезотерапії з теплим переходом між корпусами №5 та №3 по вул.Шевченка, 25 в м.Хмільник, Вінницької області (коригування)" складену Хмільницьком міжгосподарським відділом капітального будівництва.

В подальшому, 17.08.2018, між Медичним реабілітаційним центом МВС України "Південний Буг" (далі по тексту також - Замовник, позивач) та фізичною особою - підприємцем Шевчук Ю.В. (далі по тексту також - Підрядник, відповідач) укладено Договір № 517 по "Будівництво комплексу гідрокінезотерапії з теплим переходом між корпусами №5 та №3 по вул.Шевченка, 25 в м.Хмільник Вінницької області" (далі по тексту також - Договір №517).

Предметом Договору №517 сторони визначили, що підрядник зобов`язується власними силами і засобами, в обумовлений строк у відповідності до замовлення і вимог проектно-кошторисної документації, будівельних норм та правил виконати роботи із продовження будівництва комплексу гідрокінезотерапії з теплим переходом між корпусами №5 та №3 по вул.Шевченка, 25 в м.Хмільник Вінницької області (Медичний реабілітаційний центр "Південний Буг" МВС України), а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконані роботи.

Договірна ціна на момент укладення Договору є твердою і становить: 31 917 000,00 грн в т.ч. ПДВ 5 319 500,00 грн (п.3.1. Договору №517).

Вартість робіт по даному Договору в межах державного фінансування на 2018 рік становить 4 753 169,00 грн в т.ч. ПДВ 792 194,83 грн (п.3.2. Договору).

Відповідно до п.4.1. Договору №517 Замовник може, при наявності бюджетного фінансування, перерахувати Підряднику аванс для придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів і обладнання в розмірі до 30 % вартості річного обсягу робіт в межах державного фінансування на 2018 рік - 1 400 000,00 грн в т.ч. ПДВ 233 333,33 грн. Підрядник зобов`язується виконати роботи по отриманому авансу до 15.11.2018 року. Підрядник підтверджує використання коштів отриманої попередньої оплати завіреними копіями та оригіналами накладних на придбання матеріалів, конструкцій виробів (оригінали накладних повертаються). По закінченні вказаного терміну Підрядник повертає невикористані суми авансу на розрахунковий рахунок Замовника. Порядок здійснення розрахунків проводиться у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» та Постанови КМУ «Про затвердження порядку державного фінансування капітального будівництва» №1764 від 27.12.2001.

Залік авансу здійснюється на підставі актів виконаних робіт (ф. КБ-2в, ф. КБ-3) протягом поточного місяця, у якому підписано акти виконаних робіт, або у наступному за поточним.

Пунктом 4.2. Договору визначено, що фінансування робіт (будівництва об`єкта) здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Розрахунки проводяться тільки за фактично виконані роботи протягом до 35-ти календарних днів після підписання Замовником представлених Підрядником належно оформлених актів виконаних робіт (Форма КБ-2в) та довідки (Форма КБ-3), рахунку на оплату, шляхом проміжних платежів, та тільки в межах бюджетних призначень та при умові поступлення коштів на рахунок Замовника по даному об`єкту (п.4.3. Договору №517).

У випадку виявлення невідповідності робіт, пред`явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, Замовник має право за участі Підрядника скоригувати суму, що підлягає оплаті (п.4.4. Договору №517).

Відповідно до п.4.5. Договору на виконання зобов`язань умов цього договору, оплата робіт за цим Договором здійснюється Замовником в межах 95 % від їх вартості за договірною ціною. Кінцеві розрахунки здійснюються у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката, але не пізніше 15.12.2019 року. У випадку порушення термінів здачі об`єкта в експлуатацію з вини Підрядника, інфляційне подорожчання робіт, що виникло після цих термінів, Підряднику не компенсується.

На виконання умов Договору №517 відповідачем виконано роботи по об`єкту Будівництво комплексу гідрокінезотерапії з теплим переходом між корпусами №5 та № 3 по вул. Шевченка, 25, в м.Хмільник, Вінницької області на загальну суму 26206108,87 грн.

Вказана обставина визнана сторонами, а тому відповідно до ч.1 ст.75 ГПК України не підлягає доказуванню.

Під час підготовки до введення об`єкту в експлуатацію позивачем встановлено невідповідність загальної площі будівлі в проектно - кошторисній документації та експертному звіті з загальною площею будівлі в технічному паспорті.

Так, позивач стверджує, що Хмільницьким міжгосподарським відділом капітального будівництва в порушення завдання на проектування самовільно без погодження із замовником включено у виготовлену проектно-кошторисну документацію капітальний ремонт діючого приміщення реєстратури.

В наслідок зазначених дій, на переконання МРЦ МВС України "Південний Буг", ним було невірно визначено код економічної класифікації видатків бюджету (далі по тексту також - КЕКВ), проведено видатки не з належного КЕКВ та включено в договірну ціну Договору №517 по «Будівництво комплексу гідрокінезотерапії з теплим переходом між корпусами №5 та №3 по вул.Шевченка, 25 в м.Хмільник, Вінницької області» видатків пов`язаних з роботами в існуючій будівлі приймального відділення.

З метою визначення розміру коштів сплачених відповідачу (ФОП Шевчуку Ю.В.) за не вірним КЕКВ МРЦ МВС України «Південний Буг» замовлено проведення експертного дослідження відповідно до якого встановлено, що сума коштів на які виконано будівельних робіт по існуючій будівлі реєстратури становить 1091900,00 грн.

За результатами експертного дослідження встановлено, що фактично виконанні будівельні роботи по першому поверху будівлі приймального відділення, щодо властивостей їх викання та характеристики даного виду будівництва відносяться до капітального ремонту.

Із зазначеного прослідковується, що внаслідок включення в проект «Будівництво комплексу гідрокінезотерапії з теплим переходом між корпусами №5 та №3 по вул.Шевченка, 25 в м.Хмільник, Вінницької області» існуючої будівлі приймального відділення, в якому фактично проведено капітальний ремонт МРЦ МВС України, невірно визначено КЕКВ, з якого необхідно проводити видатки.

Таким чином, позивач стверджує, що за результатами розгляду проектно-кошторисної документації визначено КЕКВ, згідно якого проводилися видатки, а саме 3122 «Капітальне будівництво (придбання) інших об`єктів» хоча мали частину видатків проводити за КЕКВ 3132 "Капітальний ремонт" .

Зазначене зумовило звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення з відповідача коштів, які були сплачені на рахунок останнього з неналежного КЕКВ.

Враховуючи встановлені обставини суд зважає на наступне.

Згідно зі ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст.626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст.638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Беручи до уваги зміст договору укладеного між сторонами, характер взятих на себе сторонами зобов`язань, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини з договору підряду, регулювання яких здійснюється в главі 61 "Підряд" Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч.4 ст.879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

З викладеного слідує, що договір підряду є оплатним, і обов`язку підрядника виконати певну роботу відповідає обов`язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Предметом спору є об`єкт спірних взаємовідносин щодо яких виник спір між позивачем та відповідачем, певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача щодо якої позивач просить прийняти судове рішення. В даному випадку предметом спору є визначена позивачем вимога про стягнення сплачених грошових коштів за нецільовим призначенням.

Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такими обставинами є певні юридичні факти, які тягнуть за собою певні юридичні наслідки. Отже, підставу позову складають дві складові: юридична та фактична. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову дозволяє визначити межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову. В даному випадку підставою позову є обставина перерахування позивачем на рахунок відповідача коштів за виконану роботу з неналежного КЕКВ, а правовою складовою підстав позову є посилання позивача на положення статті 526 ЦК України, яка передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Таким чином, вирішуючи питання щодо наявності підстав для стягнення з відповідача коштів у сумі 1 091 900,00 грн, які визначені позивачем як кошти сплачені за нецільовим призначенням суд враховує таке.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, а сторонами підтверджено, що грошові кошти, що становлять предмет спору, є платою за виконану відповідачем частину робіт. При цьому у позивача відсутні зауваження щодо якості та обсягу оплачених та виконаних відповідачем робіт.

З огляду на викладене суд констатує, що в межах правовідносин, які виникли між сторонами, у відповідача відсутній обов`язок для повернення позивачу коштів, отриманих за виконану роботу.

Додатково суд зазначає, що відповідно до п.4.2. Договору фінансування робіт (будівництво об`єкта) здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Пунктом 1.2. Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №333 від 12.03.2012 визначено, що видатки на проведення публічних закупівель здійснюються за відповідними кодами економічної класифікації видатків бюджету залежно від економічної суті платежу.

Відповідно до підпункту 3.1.3. пункту 3.1 глави 3 Інструкції Код 3130 "Капітальний ремонт" за цією категорією видатки здійснюються на підставі договорів та складених кошторисів на капітальний ремонт. За правильність віднесення видатків до поточного чи капітального ремонту відповідає розпорядник (одержувач) бюджетних коштів.

Відповідно до ст.119 Бюджетного кодексу України нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають:

- бюджетним призначенням, установленим Законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет);

- напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми або в порядку використання бюджетних коштів;

- бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів.

При цьому згідно до ч.3 ст.19 Бюджетного кодексу України учасниками бюджетного процесу є органи, установи та посадові особи, наділені бюджетними повноваженнями (правами та обов`язками з управління бюджетними коштами).

З викладеного слідує, що відповідач не є учасником бюджетного процесу та розпорядником бюджетних коштів, а отже не може нести відповідальність за правильність визначення позивачем коду економічної класифікації видатків бюджету.

Як встановлено статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, узагальнюючи викладене суд дійшов висновку, що позивач під час розгляду справи не надав належних та допустимих доказів, які б підтвердили наявність у відповідача обов`язку повернути заявлені до стягнення кошти, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Витрати зі сплати судового збору за подання позову згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України покладаються на позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Копію рішення суду від 24.11.2021 у справі №902/1032/21 надіслати на наступні електронні адреси сторін: позивача (), представника позивача () та відповідача ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 06 грудня 2021 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи