ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" листопада 2021 р. Cправа № 902/903/21

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (вул. Богдана Хмельницького, буд. 43, с. Крупець, Славутський р-н, Хмельницька обл., 30068)

до:Фермерського господарства "Агро Юпітер" (вул. Богдана Хмельницького, 89, с. Слобода - Шаргородська, Шаргородський р-н., Вінницька обл., 23505)

про стягнення 932654,09 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Шейгець І.В.

За участю представників сторін:

позивача: Стельмах Ю.М.

представник відповідача: Білошкурський О.В., Півторак Г.К.

присутній: Білошкурський А.О.

В С Т А Н О В И В :

06.09.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фермерського господарства "Агро Юпітер" про стягнення 932 654,09 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/903/21) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 08.09.2021 р. відкрито провадження у справі № 902/903/21. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 04.10.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання 04.10.2021 р. в судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача.

За наслідками розгляду справи 04.10.2021 р. суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на 20.10.2021 р. , про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

08.10.2021 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № канц. 01-34/9043/21 від 08.10.2021 р.), про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

08.10.2021 р. від представника відповідача надійшло клопотання про витребовування доказів (вх. № канц. 01-34/9046/21 від 08.10.2021 р.), який долучений судом до матеріалів справи.

08.10.2021 р. від представника відповідача надійшло заперечення (вх. № канц. 01-34/9045/21 від 08.10.2021 р.) про розгляд справи за спрощеним провадженням, водночас в якому клопоче про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

12.10.2021 р. від представника позивача надійшло заперечення щодо клопотання (вх. № канц. 01-34/9120/21 від 12.10.2021 р.) про призначення експертизи та витребовування доказів.

18.10.2021 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № канц. (вх. № канц. 01-34/9284/21 від 18.10.2021 р.), яка долучена судом до матеріалів справи.

На визначену дату судом в судове засідання 20.10.2021 р. з`явились представник позивача та представник відповідача.

Представник відповідача в судовому засідання підтримав клопотання про призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження та подано клопотання про поновлення строку на подання відзиву.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення клопотання про перехід зі спрощеного позовного провадження розгляду справи у загальне позовне провадження, задоволено клопотання представника відповідача про витребовування доказів та ухвалив призначити підготовче судове засідання та продовжити строк підготовчого провадження у справі на 30 днів з власної ініціативи та відкладення розгляду справи на 03.11.2021 р., про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 20.10.2021 р. повідомлено учасників справи про підготовче засідання у справі, що відбудеться 03.11.2021 р.

За наслідками розгляду справи 03.11.2021 р. суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на іншу дату на 18.11.2021 р., про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

За наслідками розгляду справи 18.11.2021 р. суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду справи по суті на 25.11.2021 р., про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену дату судом в судове засідання з`явились представник позивача, відповідач, представник відповідача та був присутній Півторак Андрій Валерійович.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача проти позову заперечили.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В якості заявлених вимог позивачем зазначено наступне: 01.01.2019 року між ТОВ «Суффле Агро Україна» (Продавець, позивач) та ФГ «Агро Юпітер» (Покупець, відповідач) укладено договір поставки №.

На умовах вказаного договору позивач зобов`язався забезпечити відповідача сільськогосподарською продукцією для посівної кампанії 2019 року: насінням, добривами, засобами захисту рослин тощо.

Позивач зазначає, що якщо умови оплати за товар не були зазначені у Специфікаціях, то товар підлягав оплаті відповідно до пункту 4.3. договору у строк до 31.10.2019 р.

За вищевказаним договором позивач здійснив відповідачу поставку різних товарів на загальну суму 2 083 263,78 грн, включаючи ПДВ, що підтверджується видатковими накладними.

Водночас у 2019 р. ФГ «Агро Юпітер» поставило ТОВ «Суфле Агро Україна» товарів на суму 1 150 609,69 грн, включаючи ПДВ відповідно до укладеного між сторонам договору.

При цьому, відповідно до заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог № 1 від 14.09.2020 р. позивач зарахував зустрічну поставку на суму 1 150 609,69 грн в рахунок погашення боргу за договором, що є предметом спору.

З врахуванням викладеного заборгованість відповідача становить 932 654,09 грн, яка останнім не сплачена, що і стало підставою позову.

Відповідач проти позову заперечує, позиція останнього викладена у відзиві на позовну заяву, де вказано, що між сторонами дійсно існували договірні відносини за договором поставки № від 01.01.2019 р. відповідач стверджує, що позивачем поставлявся товар, при цьому позивач надав специфікації та видаткові накладні вже після того як відповідач почав посівні роботи та при з`ясуванні цін, які зазначено на реалізацію від позивача не погодився з даними цінами, так як вони були набагато завищені від реальних ринкових цін. Тому дані специфікації та накладні були не підписані зі сторони Відповідача і було запропоновано привести ціни в більш реально ринкові, або надати відповідні знижки за погодженням між Сторонами договору.

Крім того, відповідач стверджує, що було звернуто увагу, що в деяких позицій, які зазначені в товарно-транспортних накладних, у видаткових накладних та специфікаціях взагалі відсутні та не поставлялися, саме з цих причин відповідачем не було підписано та не скріплено печаткою специфікації та видаткові накладні, які надані було набагато пізніше, ніж було проведено постачання і вже після початку посівної.

Водночас у відповідності до пункту 4.4 договору поставки сторони домовилися про кінцеву дату розрахунків за поставлений товар визначили конкретною подією, а саме день підписання Сторонами видаткової накладної, не дату складання і підписання лише позивачем такої видаткової накладної.

В зв`язку з не підписанням та не скріпленням печаткою специфікацій № від 09.01.2019 р., № від 09.01.2019 р., № від 11.01.2019 р., № від 10.01.2019 року, № від 10.01.2019 р., № від 16.01 2019 р., № від 16.01.2019 р., № від 16.01.2019 р. та видаткових накладних № від 19.02.2019 р., № від 19.02.2019 р., № від 26.02.2019 р., № від 15.03.2019 р., № від 06.02.2019 р., № від 06.03.2019 р., № від 05.02.2019 р., № від 26.03.2019 р., № від 26.02.2019 р., № від 19.02.2019 р. відповідач вважає, що моменту розрахунків за поставлений позивачем товару не настав.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне: 01.01.2019 р. між ТОВ «Суффле Агро Україна» (Продавець, Позивач) та ФГ «АГРО ЮПІТЕР» (Покупець, Відповідач) укладено договір поставки №.

Відповідно до умов укладеного договору предметом договору є : даний договір є змішаним договором у розумінні частини 2 статті 628 Цивільного кодексу України та об`єднує договори поставки та надання послуг. Договір направлений на забезпечення Продавцем Покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону, а також на надання послуг, пов`язаних із вирощуванням врожаю.

У відповідності до умов, зазначених у даному Договорі, Продавець зобов`язується поставляти, а Покупець приймати та оплачувати вартість наступних сільськогосподарських товарів (що йменуються надалі - Товари): насіння: ячменю, кукурудзи, ріпаку, соняшника, пшениці, сої, гороху, сорго, люцерни та жита; засоби захисту рослин; мінеральні добрива; добрива для позакореневого підживлення.

Сторони домовились, що Покупець зобов`язаний дотриматись пропорції 50/50 із закупівлі мінеральних добрив та решти будь-яких сільськогосподарських товарів, визначених в п 1.1.1. Договору (насіння: ячменю, кукурудзи, ріпаку, соняшника, пшениці, сої, гороху, сорго, люцерни та жита; засоби захисту рослин: добрива для позакореневого підживлення).

Пунктом 1.2. договору між сторонами було погоджено, що загальний об`єм поставки - означатиме або плановий об`єм поставки, зазначений у специфікаціях до даного Договору, або фактичний об`єм поставки відповідно до видаткових документів, що повинен відповідати плановому об`єму поставки +/- 5 %. Загальна вартість поставки означатиме загальний об`єм поставки, помножений на ціну.

Між сторонами умовами договору було погоджено, що поставка здійснюється автомобільним транспортом на умовах EXW (склад Продавця), якщо інше не передбачено в специфікації. Умови поставки викладаються у відповідності з вимогами ІНКОТЕРМС 2010, за виключенням тих особливостей, що притаманні зовнішньоекономічній діяльності. Продавець може використовувати наступні склади: ТОВ «Суффле Агро Україна». 30000, Хмельницька обл., м. Славута, вул. Я. Мудрого, 7; ПрАТ «Жашківський елеватор». 19200, Черкаська область, м. Жашків, вулиця Вокзальна, 1; ПрАТ «Городоцький Елеватор Суффле». 32002, Хмельницька обл., м. Городок, вул. Зелена, 1; TOB «Каролінський елеватор». 22850, Вінницька обл., Немирівський р-н, с. Кароліна. вул. Привокзальна, 7; Інші склади за погодженням Сторін (п. 3.1. договору).

Право власності на Товар переходить до Покупця в момент відвантаження, що відповідає даті оформлення товарно-транспортної накладної (п. 3.1.1. договору).

Покупець зобов`язаний перевірити кількість Товару при відвантаженні, його вагу, відсутність пошкоджень і у випадку виявлення, негайно повідомити про це Продавця Товар вважається переданим за кількістю та якістю (цілісність упаковки та інші видимі дефекти) за умови підписання товарно-транспортної (залізничної) накладної чи видаткової накладної Покупцем. Претензії по кількості після прийому-передачі товарів та підписання накладних не можуть бути заявлені Покупцем та не приймаються Продавцем. У разі виявлення претензій по кількості чи якості складається акт згідно пункту 3.4. Договору (п.3.2. договору).

Будь-які претензії стосовно невідповідності якості Товару повинні бути надані Покупцем Продавцю в письмовій формі протягом 10 (десяти) календарних днів після отримання Товару Покупцем, в іншому разі вони не можуть бути заявлені Покупцем та не приймаються Продавцем. Жодна претензія не буде визнана або Товар, що повертається, не буде прийнято, якщо Товар піддавався протруєнню чи переробці у будь-який спосіб п.3.3. договору).

При пред`явленні претензій за кількістю та якістю Сторони погодились застосовувати Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначень товарів народного споживання за кількістю і якістю, затверджені постановами Державного арбітражу СРСР від 15.06.65 р. № П-6 і від 25.04 66 р. № П-7. Претензії Покупця розглядаються Продавцем і визнаються обґрунтованими тільки за умови дотримання Покупцем вищезазначених вимог, а також інструкцій виробника, інших нормативних документів щодо транспортування, зберігання та застосування Товару, порядку прийняття та оформлення претензій.

Під час поставки Продавець зобов`язаний передати Покупцю всю документацію на товар згідно з законодавством. Покупець повинен повідомити про відсутність усіх необхідних товаросупровідних документів завчасно, до прийняття поставки. Претензії про відсутність документів після поставки не беруться до уваги При поставці Продавцем надаються наступні документи, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна. Рахунок-фактура надається при передоплаті, якщо інше не зазначено в Договорі. Свідоцтво на насіння/сертифікат якості надається на вимогу Покупця (п. 3.5. договору).

Розділом 4 між сторонами було погоджено ціну та умови оплати Товару.

Номенклатура Товару, його кількість та ціна зазначаються у Специфікаціях до даного Договору. При оплаті Товару Покупець обов`язково повинен вказати номер та дату рахунку чи видаткової накладної, в іншому разі Продавець залишає за собою право зарахувати кошти на закриття будь-якої існуючої заборгованості Покупця.

Ціна встановлюється із ПДВ, якщо тільки це не суперечить законодавству.

Якщо інші умови оплати не будуть погоджені Сторонами, Покупець зобов`язується оплатити вартість Товару не пізніше 31 жовтня 2019 року. Якщо в додатках до договору буде вказана дата із зазначенням лише дати та місяця, вважатиметься, що мова йде про 2019 рік.

У разі забезпечення зобов`язань Покупця із оплати аграрною розпискою незалежно від умов специфікацій/додатків до Договору, вважатиметься, що датою оплати Товару за даним Договором у розмірі, зазначеному в аграрній розписці, є дата оплати, зазначена в такій аграрній розписці. Якщо сума аграрної розписки буде меншою, аніж загальна вартість поставки (та, відповідно, зобов`язань Покупця із оплати) за даним Договором, то заборгованість погашається у хронологічному порядку, тобто за аграрною розпискою погашається заборгованість із більш ранніми строками оплати. Дане правило може застосовуватися до необмеженої кількості аграрних розписок. В такому випадку, однак, Сторони чітко розуміють, що, незалежно від строків оплати за аграрними розписками, яке застосовується лише для основного боргу, виключно з метою застосування штрафних санкцій до Покупця застосовуватимуться початково погоджені строки оплати, зазначені у специфікаціях/додатках до Договору або 31 жовтня 2019 року (відповідно до правил, визначених у п. 43.).

У разі поставки Товару Продавцем без отримання погодженої попередньої оплати від Покупця, кінцевою датою розрахунків (в т.ч. для цілей обчислення штрафних санкцій) Сторони домовилися рахувати день підписання видаткової накладної.

Сторони домовляються, що в разі, коли ціна Товару визначається в іноземній валюті, ціна Товару в гривні буде визначатися відповідно до курсу валюти на МВБ (Комерційний Курс) на кінець банківського дня/закриття торгів: показник «ПРОДАЖ» згідно з даними сайту https://minfin.com.ua/currency/mb/ на дату, що передує: даті виставлення рахунку фактури, при попередній оплаті, АБО даті виставлення рахунку фактури, при частковій оплаті, АБО даті складання видаткової накладної, при оплаті після поставки.

Якщо інші умови оплати не будуть погоджені Сторонами в додатку до Договору, відповідно до статті 533 Цивільного кодексу України оплаті Покупцем підлягатиме гривневий еквівалент вартості Товару, вираженої в іноземній валюті, встановлений згідно Комерційного Курсу або в рахунку-фактурі, або у видатковій накладній, як зазначено вище. При цьому, Сторони погоджуються, що зазначення ціни виключно у валюті не буде розцінюватися ними як порушення чинного законодавства, оскільки вони чітко та однозначно усвідомлюють механізм обчислення гривневого еквіваленту ціни відповідно до даного пункту Договору.

Так, матеріалами справи підтверджується, що позивачем на виконання умов договору було поставлено товар обумовлений умовами договору на загальну суму 2 083 263,78 грн, що підтверджується наступними доказами:

- специфікацією № від 11.01.2019 року; видатковою накладною ВН № від 19.02.2019 року на суму 38 053,68 грн; ТТН № від 19.02.2019 р.; податкова накладна №224 від 19.02.2019 р.; квитанцією від 20.02.2019 року про реєстрацію податкової накладної;

- специфікацією № від 10.01.2019 р.; видатковою накладною BН №5 190032065 від 19.02.2019 р. на суму 109 420,09 грн; ТТН № від 19.02.2019 р.; податковою накладною №225 від 19.02.2019 р.; квитанцією від 20.02.2019 р. про реєстрацію податкової накладної;

- специфікацією № від 10.01.2019 р.; видатковою накладною ВН № від 26.02.2019 р. на суму 182 991,42 грн; ТТН № від 26.02.2019 р.; податковою накладною №382 від 26.02.2019 р.; квитанцією від 27.02.2019 року про реєстрацію податкової накладної;

- специфікацією № від 09.01.2019 р.; специфікацією № від 09.01.2019 р.; видатковою накладною ВН № від 15.03.2019 р. на суму 248 294,14 грн; податковою накладною №440 від 15.03.2019 р.; квитанцією від 19.03.2019 р. про реєстрацію податкової накладної;

- специфікацією № від 16.01.2019 р.; видатковою накладною ВН № від 06.02.2019 р. на суму 714 000,00 грн; довіреність №155 від 06.02.2019 р.; податковою накладною №173 від 06.02.2019 р.; квитанцією від 18.02.2019 р. про реєстрацію податкової накладної;

- видатковою накладною ВН № від 06.03.2019 р. на суму 180 378,96 грн; податковою накладною №1223 від 06.03.2019 р.; квитанція від 29.03.2019 року про реєстрацію податкової накладної;

- видатковою накладною ВН № від 05.02.2019 року на суму 147 910.69 грн; податкова накладна №172 від 05.02.2019 р.; квитанція від 18.02.2019 року про реєстрацію податкової накладної;

- специфікацією № від 16.01.2019 р.; видатковою накладною ВН № від 26.03.2019 року на суму 1 19 559,54 грн; ТТН № від 26.03.2019 р.; податковою накладною №1038 від 26.03.2019 р.; квитанція від 28.03.2019 року про реєстрацію податкової накладної;

- специфікацією №250048401 1 від 16.01.2019 р.; видатковою накладною ВН № від 26.02.2019 р. на суму 74 440,14 грн; ТТН № від 26.02.2019 р.; податковою накладною №383 від 26.02.2019 р.; квитанцією від 27.02.2019 р. про реєстрацію податкової накладної;

- видатковою накладною ВН № від 19.02.2019 р. на суму 268 215,12 грн; ТТН № від 19.02.2019 р.; ТТН № від 19.02.2019 р.; податковою накладною №223 від 19.02.2019 р.; квитанцією від 20.02.2019 року про реєстрацію податкової накладної.

Судом встановлено, що 15.02.2019 р. між сторонами у справі було укладено договір № відповідно до якого ФГ «Агро Юпітер» поставило ТОВ «Суффле Агро Україна» товарів на загальну суму 1 150 609,69 грн, що в свою чергу не заперечується сторонами.

Так, відповідно до заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог № 1 від 14.09.2020 р. позивач зарахував зустрічну поставку на суму 1 150 609,69 грн в рахунок погашення боргу за договором. Вищевказана заява була вручена відповідачеві 13.10.2020 р., що підтверджується даними з сайту Укрпошта.

З врахуванням встановленого заборгованість відповідача становить 932 654,09 грн, яка відповідачем не сплачена.

Водночас як слідує з матеріалів справи відповідач звертався до позивача із повідомленням від 19.05.2020 р. № 24, в якому зазначав у завданні збитків господарству, внаслідок великої ціни на товар та вказав про намір розраховуватися через 3-4 місяці, тобто після збору врожаю сезону 2020 р. Однак позивач вказує, що відповідач не погасив заборгованість у сезоні 2020 р.

Крім того, листом від 17.06.2021 р. у № 72 відповідач повідомив позивача про свою незгоду щодо цінової політики по відношенню до відповідача, розцінки на пивоварний ячмінь 2019 року, при цьому позивачем в поясненнях зазначено, що даний товар не є предметом спору у даній справі, а стосується інших договірних відносин.

При цьому, позивач в своїх поясненнях вказував, що відповідач у своїх листах не зазначав впливу ні форс-мажорних обставин, ані поганих природних умов, щодо неспроможності оплати коштів за поставлений товар, останній уникав можливості належним чином виконувати свої зобов`язання внаслідок свого суб`єктивного уявлення про принципи світової економіки.

Позивач намагався врегулювати спір мирним шляхом, з метою чого направив відповідачу вимоги № 2 від 14.09.2020 р. та № 1/б від 12.05.2021 р. з проханням погасити борг, які залишені без задоволення.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності зі ст.173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його у строк встановлений договором, або законом.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За частинами 1 та 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Аналогічна норма закріплена у ст. 265 ГК України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Суд зауважує, що матеріалами справи підтверджено факт поставки товару на загальну суму 2 083 263,78 грн підтверджується видатковими накладними, специфікаціями, товарно транспортними накладними, податковими накладними, які наявні в матеріалах справи (а. с. 36- 99 Т 1).

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

За змістом пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення) господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів; первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Вимоги щодо оформлення первинних документів наведені у пункті 2.4 Положення, згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (абзац перший пункту 2.5).

Суд встановив, що видаткові накладні відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та Положенню, оскільки містить підпис покупця, отже, ці видаткові накладні є беззаперечним доказом факту поставки товару на загальну суму 2 083 263,78 грн.

Так, судом було встановлено, що відповідно до заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог № 1 від 14.09.2020 р. позивач зарахував зустрічну поставку на суму 1 150 609,69 грн в рахунок погашення боргу за договором від 15.02.2019 р. № відповідно до якого ФГ «Агро Юпітер» поставило ТОВ «Суффле Агро Україна» товарів на загальну суму 1 150 609,69 грн, що не заперечено та не спростовано сторонами.

Суд зауважує, що вищевказана заява була вручена відповідачеві 13.10.2020 р., що підтверджується даними з сайту Укрпошта.

Згідно ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ГК України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

За правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги це - одностороння угода, яка оформляється заявою однієї з сторін. Зарахуванням визнається угода, за якою з двох зустрічних однорідних вимог з предмета зобов`язання одна - менша за сумою - погашається повністю, а інша - більша за сумою - припиняється у частині, рівній меншій вимозі.

Для здійснення зарахування достатньо лише заяви однієї сторони.

З матеріалів справи вбачається подання такої заяви № 1 від 14.09.2020 р. (а.с. 100).

Вимоги за позовними заявами сторін відповідають таким умовам: є зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим), однорідними, строк виконання щодо таких вимог настав.

З урахуванням всіх наведених умов згода іншої сторони для зарахування не вимагається.

Як слідує з умов договору погоджених між сторонами, а саме п.п. 4.1.,4.2.,4.3.) - номенклатура Товару, його кількість та ціна зазначаються у Специфікаціях до даного Договору. При оплаті Товару Покупець обов`язково повинен вказати номер та дату рахунку чи видаткової накладної, в іншому разі Продавець залишає за собою право зарахувати кошти на закриття будь-якої існуючої заборгованості Покупця. Ціна встановлюється із ПДВ, якщо тільки це не суперечить законодавству. Якщо інші умови оплати не будуть погоджені Сторонами, Покупець зобов`язується оплатити вартість Товару не пізніше 31 жовтня 2019 року. Якщо в додатках до договору буде вказана дата із зазначенням лише дати та місяця, вважатиметься, що мова йде про 2019 рік.

Враховуючи наведене вище, доведеність поставки товару позивачем відповідно до видаткових накладних, які є первинними документами та погодження між сторонами кінцевої дати розрахунків 31.12.2019 р., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в розмірі 932 654, 09 грн. підлягають задоволенню.

Водночас, суд вважає за необхідне спростувати твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, а саме те, що у відповідності до пункту 4.4 договору поставки сторони домовилися про кінцеву дату розрахунків за поставлений товар визначили конкретною подією, а саме день підписання Сторонами видаткової накладної, не дату складання і підписання лише позивачем такої видаткової накладної. В зв`язку з не підписанням та не скріпленням печаткою специфікацій № від 09.01.2019 р., № від 09.01.2019 р., № від 11.01.2019 р., № від 10.01.2019 року, № від 10.01.2019 р., № від 16.01 2019 р., № від 16.01.2019 р., № від 16.01.2019 р. та видаткових накладних № від 19.02.2019 р., № від 19.02.2019 р., № від 26.02.2019 р., № від 15.03.2019 р., № від 06.02.2019 р., № від 06.03.2019 р., № від 05.02.2019 р., № від 26.03.2019 р., № від 26.02.2019 р., № від 19.02.2019 р. відповідач вважає, що моменту розрахунків за поставлений позивачем товару не настав.

З даними доводами суд не погоджується з огляду на те, що специфікація це документ, що додається до тексту договору поставки і є його невід`ємною частиною. Зміст специфікації складається з даних, що характеризують предмет постачання, а в деяких випадках - ціну, строки поставки та інші умови. У цивільному праві специфікація може розглядатися як спосіб набуття права власності, який охоплює переробку чужої речі, внаслідок чого створюється нова, або виготовлення нової речі з чужих матеріалів. Тобто, за своєю правовою природою специфікація не являється первинним бухгалтерським документом, який може підтвердити господарську операцію, а є додатковим документом укладеним до договору для характеристики постачаємого товару, та в яких може фіксуватись ціна, строки поставки та інші умови.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Агро Юпітер" (вул. Богдана Хмельницького, 89, с. Слобода - Шаргородська, Шаргородський р-н., Вінницька обл., 23505, ідентифікаційний код юридичної особи 35903572) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (вул. Богдана Хмельницького, буд. 43, с. Крупець, Славутський р-н, Хмельницька обл., 30068, ідентифікаційний код юридичної особи 34863309) 932 654,09 грн заборгованості та 13 989,81 грн витрати зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронні адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1; ІНФОРМАЦІЯ_2

Повне рішення складено 03 грудня 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Богдана Хмельницького, буд. 43, с. Крупець, Славутський р-н, Хмельницька обл., 30068)

3 - відповідачу (вул. Богдана Хмельницького, 89, с. Слобода - Шаргородська, Шаргородський р-н., Вінницька обл., 23505)