ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/842/21

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ", проспект Моторобудівників, 15 м.Запоріжжя,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантух", вул. Гагаріна, 101 м. Ужгород,

про стягнення 400 000,00 грн

секретар судового засідання Штундер Д.Л.

за участю представників сторін: не викликались

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Мотор Січ" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантух" про стягнення суми, сплаченої за браковану продукцію за договором №10861/18-Д(УЗ) від 03.07.2018 у розмірі 400000,00 грн.

Ухвалою від 12.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, хоча був належним чином повідомлений шляхом скерування ухвали суду про відкриття провадження у справі на адресу його офіційного місцезнаходження, що підтверджується конвертом з рекомендованим повідомленнями, який повернувся на адресу суду без вручення.

І. Позиція позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 03.07.2018 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тренд Консалд» (після перейменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Вантух») було укладено договір №10861/18-Д(УЗ) (далі Договір), відповідно до умов якого відповідач зобов`язується поставити, а позивач прийняти та оплатити продукцію, яка використовується для укомплектування (ремонту, модернізації) вертольотів типу Ми-2, Ми-8, Ми-24, згідно доданих до договору специфікацій, які є невід`ємною частиною договору (п.1.1 договору).

На виконання умов Договору відповідач здійснив поставку товару на адресу позивача, але в подальшому у поставленій продукції був виявлений бракований паливомір, який згідно з акту приймання-передачі від 28.08.2019 та прибуткового ордеру № від 16.10.2019 був повернений на адресу позивача.

У зв`язку з виявленим браком (дефектом) в продукції ПАТ "Мотор Січ" 28.10.2019 складено Рекламаційний акт №206-Э, який разом з письмовою претензією про сплату та заміну виявленого браку в сумі 400 000,00 грн був надісланий на адресу відповідача.

У порушення умов договору ТОВ «Вантух» не виконало гарантійні зобов`язання із заміни бракованої продукції у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з вимогою про стягнення суми, сплаченої за браковану продукцію, у розмірі 400000,00 грн.

II. Позиція відповідача.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав.

Із долученого до матеріалів справи витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань від 30.05.2018 та Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Тренд Консалд» від 24.05.2018 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Тренд Консалд», було зареєстровано за адресою: 08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с.Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, 26.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тренд Консалд» 03.11.2020 змінило адресу свого місцезнаходження на: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул.Гагаріна, 101, а також змінило своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бренер», яке в подальшому 13.11.2020 втретє змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вантух».

Як вбачається із відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Вантух», , є вул. Гагаріна, 101 м. Ужгород Закарпатської області. Окрім того з Реєстру вбачається, що товариство неодноразово змінювало склад учасників (бенефіціарів), керівників, види економічної діяльності тощо, що вказує на ознаки недобросовісної (фраудаторної) поведінки боржника, переховування його від кредитора з метою ухилитися від виконання зобов`язання. Це викликає обґрунтовані сумніви у суду щодо правдивості адреси місцезнаходження відповідача та інших відомостей Реєстру.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 12.10.2021 року була скерована на вищезазначену адресу відповідача, що підтверджується конвертом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернувся на адресу суду без вручення із відміткою відділу поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Згідно частин 3, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За змістом пунктів 3, 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Водночас, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, яка відповідає юридичній адресі, вказаній в ЄДРПОУ, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, не вручення під час доставки, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належними адресами та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для кореспонденції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2018 у справі №44/227-б.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд керується приписами статті 2 ГПК України, згідно яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При таких обставинах, правовому регулюванні та наявних у справі матеріалів у суду справи суд виходить з того, що ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу за офіційною, останньою відомою учасникам господарських відносин та суду адресою, а тому, відповідно до правової презумпції, встановленої законодавцем у нормі ч. 7 ст. 120 ГПК України, оскільки у суду відсутні можливості сповістити відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, ухвала вважається врученою, навіть якщо відповідач фактично за цією адресою не знаходиться.

Отже, відповідач повідомлений про строк подання відзиву належним чином, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

III. Мотивувальна частина рішення.

Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством "Мотор Січ" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тренд Консалд» 03.07.2018 було укладено договір №10861/18-Д(УЗ) (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію, яка використовується для укомплектування (ремонту, модернізації) вертольотів типу Ми-2, Ми-8, Ми-24, згідно доданих до договору специфікацій, які є невід`ємною частиною договору

Згідно з пунктами 2.1 та 2.2 Договору, продукція поставляється у якості та кількості, зазначеній в специфікації. Постачальник гарантує, що продукція, яка поставляється, буде відповідати ГОСТу, ТУ, ОСТ та іншим НД, дійсним на дату виготовлення продукції та/або її ремонту.

Пунктом 2.3 Договору встановлено, що гарантійний строк поставленої продукції 5 років із дня поставки продукції (із яких 2 роки безпосередньої експлуатації в складі вертольоту).

Відповідно до п. 2.4 Договору, у випадку виявлення виробничих дефектів (браку) в отриманій продукції, при вхідному контролі, випробуванні чи в процесі експлуатації, постачальник здійснює усунення дефекту або заміну на якісну продукцію в десятитиденний строк з дня отримання Рекламаційного акту за свій рахунок.

Відповідно до ст.670, 678 ЦПК України покупець має право вимагати від постачальника повернення сплаченої раніше грошової суми за непоставлену, недопоставлену або неякісну продукцію з дня встановлення неможливості заміни продукції або її відновлення постачальником. Постачальник зобов`язаний повернути на рахунок покупця вказану суму в семиденний строк з дня пред`явлення вимоги покупця.

Згідно із видатковою накладною №РН-0000015 від 07.11.2018 та прибуткового ордеру № від 08.11.2018 відповідач поставив, а позивач прийняв без зауважень паливомір СКЄС-2027Б у кількості 3 шт на загальну суму 1 440000,00 грн.

Актом приймання-передачі від 28.08.2019 підтверджується, що після початку експлуатації на вертольоті Мі-8МСБ-В зав.№0146 було виявлено порушення роботи паливоміру СКЭС-2027Б №843223, який в подальшому згідно із прибуткового ордеру № від 16.10.2019 був повернений на адресу позивача.

Відповідно до рекламаційного акту №206-Є від 28.10.2019 в процесу експлуатації виявлено відмову у роботі датчика СКЭС-2027Б БАК-Р №843223. Датчик СКЭС-2027Б БАК-Р №843223 підлягає повернення на адресу постачальника для спільного з представником ПАТ «Мотор Січ» дослідження причини виникнення невідповідності, відновлення або заміни на кондиційний.

20.11.2019 позивачем складено претензію №1994/СПО, в якій останній просив оплатити збитки від браку у сумі 100,00 грн та оплатити і замінити брак в сумі 400 000,00 грн відповідною продукцією.

ПАТ «Мотор Січ» 21.11.2019, 27.12.2019, 31.01.2020 та 13.03.2020 надсилав на адресу ТОВ «Тренд Консалд» претензію №1994/СПО від 20.11.2019, рекламаційний акт №206-Є від 28.10.2019, акт №8 на продукцію з невідповідностями (дефектами) від 17.10.2019 та довідкою про брак-акту 8 від 17.10.2019, що підтверджується долученими до позовної заяви копіями описів вкладення до цінного листа, фіскальних чеків Укрпошти та накладних, однак повернулися на адресу позивача без вручення.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Частиною 1, 2 статті 269 ГПК України визначено, що строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред`явлення постачальникові претензій у зв`язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Стандартами, технічними умовами (у разі наявності) або договором щодо товарів, призначених для тривалого користування чи зберігання, можуть передбачатися більш тривалі строки для встановлення покупцем у належному порядку зазначених недоліків (гарантійні строки). Сторони можуть погодити в договорі гарантійні строки більш тривалі порівняно з передбаченими стандартами або технічними умовами (у разі наявності).

Згідно з ч.3 ст. 680 ЦК України якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Статтею 678 ЦК України встановлено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача суми, сплачену за браковану продукцію, у розмірі 400000,00 грн.

IV. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №624568 від 05.10.2021 позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 6 000,00 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача слід покласти 6000,00 грн витрат на оплату судового збору.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 165, 236, 238, 241, 248 ГПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантух" (, вул. Гагаріна, 101 м. Ужгород, Закарпатської області, 88000) на користь Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" (, проспект Моторобудівників, 15 м.Запоріжжя, 69068, рахунок НОМЕР_1 в АТ «Мотор-Банк») суми, сплачену за браковану продукцію за договором №10861/18-Д(УЗ) від 03.07.2018, у розмірі 400 000,00 грн (чотириста тисяч гривень 00 копійок), а також витрати на оплату судового збору в розмірі 6 000,00 грн (шість тисяч гривень 00 копійок).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 03.12.2021 року.

Суддя П.Д. Пригуза