ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2021 р. Справа №926/892/21

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Матущака О.І.,

без повідомлення учасників справи

розглянув апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго за № 01/31866 від 27.07.2021

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.06.2021, суддя Ковальчук Т.І., м. Чернівці, повний текст рішення складено 02.07.2021

за позовом приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго, м. Київ,

до відповідача акціонерного товариства Чернівціобленерго, м. Чернівці,

про стягнення заборгованості в сумі 199999,99 грн.,

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог.

У березні 2021 року приватне акціонерне товариство (надалі ПрАТ) Національна енергетична компанія Укренерго звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до акціонерного товариства (надалі АТ) Чернівціобленерго про стягнення 181 125,59 грн., з яких: 57 306,15 грн. пені, 84 862,46 грн. штрафу, 14 439,16 грн. 3% річних та 24 517,82 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з липня 2019 року по листопад 2020 року, позивач надав, а відповідач прийняв послуги з передачі електричної енергії на підставі договору №0517-02041 від 26.06.2019. Вказані послуги були повністю оплачені відповідачем, однак, із суттєвим порушенням договірних строків, що стало підставою для вимоги про стягнення з нього пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат.

Правовою підставою позову позивач зазначає ст. 625 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 29.06.2021 у задоволенні позову ПрАТ Національна енергетична компанія Укренерго до АТ Чернівціобленерго про стягнення заборгованості в сумі 199 999,99 грн. відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване необгрунтованістю позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що:

· місцевим господарським судом не взято до уваги положення п. 6.4. договору та те, що єдиною підставою для зарахування коштів переплат відповідача в рахунок наданих послуг наступних розрахункових періодів є письмова заява відповідача.

· помилковим є висновок суду про те, що за умовами договору допускається два варіанти розрахунку за послугу, зокрема, оплата відповідачем сформованих позивачем рахунків.

· помилковим є висновок суду про безпідставність нарахування пені, штрафу, компенсаційних платежів на суму, на яку зменшилася вартість послуги після її коригування в сторону зменшення, за період починаючи з наступної дати після спливу встановленого договором строку оплати до дати коригування.

· вважає підтвердженими доводи про те, що відповідачем прострочено передоплату планової вартості послуги з передачі електричної енергії за вересень 2019 року та за квітень 2020 року.

· вважає необгрунтованим висновок місцевого господарського суду про безпідставність нарахування позивачем пені за прострочення оплати планової вартості послуги за вересень 2019 року в сумі 910,35 грн. за період з 16.09 по 19.09.2020.

· вважає, що відповідач прострочив строк сплати другого платежу поетапної планової вартості Послуги за квітень 2020 року в сумі 370673,40 грн. протягом періоду з 11.04.2020 по 26.05.2020,

Узагальнені доводи та заперечення відповідача.

Відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін. Доводи відзиву на апеляційну скаргу кореспондуються з доводами викладеними у рішенні місцевого господарського суду.

На адресу апеляційного суду від позивача (апелянта) надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Клопотання мотивоване тим, що дана справи має виняткове значення для ПрАТ Національна енергетична компанія Укренерго.

Відповідно до ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 8 ГПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з абз.2 ч.10 ст.270 ГПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Поряд з тим, зважаючи на предмет спору, докази, що містяться у матеріалах справи, апеляційний суд не вбачає підстав для розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи і заперечення, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається, що 26.06.2019 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (оператор системи передачі, ОПС) та акціонерним товариством «Чернівціобленерго» (користувач системи передачі, користувач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0517-02041 та додаткову угоду до нього.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витягу із Статуту Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 21.10.2019 № 437, ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» є правонаступником реорганізованого шляхом перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Згідно з пунктом 1.1 договору ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (послуга) відповідно до умов цього договору, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.

Сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передач, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України (пункт 1.2 договору).

Згідно з пунктом 4.1 договору сторони встановили, що для розрахунків за цим договором використовується плановий та фактичний обсяг послуги:

1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць;

2) визначення фактичного обсягу послуги в розрахунковому місяці здійснюється на підставі даних щодо погодинних обсягів передачі електроенергії по точках комерційного обліку, які зареєстровані за відповідним користувачем (додаток № 2). З цією метою використовуються дані обліку адміністратора комерційного обліку та ЕІС користувача.

Відповідно до п. 5.1 договору визначено, що планова та фактична вартість послуги (грн) за цим договором визначається шляхом множення планового та фактичного обсягу (МВт·год) за розрахунковий період на тариф на послугу, затверджений регулятором (грн/МВт·год). На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Спору щодо застосованих тарифів на Послугу між сторонами немає.

Згідно з пунктом 6.1 договору розрахунковим періодом (розрахунковим місяцем) за цим договором є 1 календарний місяць, а відповідно до пункту 6.2 користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості послуги ОСП наступним чином:

1 платіж до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з пунктом 4 цього договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з пунктом 4, у кожен з наступних періодів:

2 платіж з 06 до 10 числа розрахункового періоду;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового періоду;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового періоду;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості послуг, яка визначена згідно з пунктом 4, на 5 днів наперед.

Відповідно до пункту 6.3 договору у разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач:

передає ОСП письмове факсимільне повідомлення про зміну обсягів послуги не менше ніж за 2 робочі дні до моменту очікуваної зміни планових обсягів послуги;

сплачує вартість послуги до дати очікуваного перевищення запланованих обсягів послуги або зменшує останній/останні планові платежі на відповідну суму у разі зменшення запланованих обсягів послуги.

У разі зміни регулятором тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня набрання чинності рішенням регулятора про зміну тарифу (пункт 6.4 договору).

Відповідно до п. 6.5 договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем (ОСП) або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою системи управління ринком (сервіс), з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 6.6 договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта.

Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

Пунктом 6.7 договору передбачено, що у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

У разі якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів.

У разі недотримання ОСП цих термінів користувач має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % від суми коштів (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня), що підлягають поверненню, за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання ОСП зобов`язань щодо повернення коштів.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми коштів, що підлягають поверненню.

Відповідно до підпункту 1 пункту 7.1 договору ОСП має право отримувати від користувача своєчасну оплату за послугу. Цьому праву ОСП кореспондує встановлений підпунктом 3 пункту 9.3 договору обов`язок користувача здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим договором.

Судоми встановлено, що позивач звернувся до суду в зв`язку з несвоєчасною та неповною сплатою відповідачем передбачених договором платежів за послугу, унаслідок чого позивач нарахував відповідачеві пеню, штраф 7%, 3% річних та інфляційні втрати за прострочення (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог):

1) кінцевого розрахунку за послугу за серпень 2019 року від суми заборгованості в розмірі 140653,65 грн. за період з 25.09.2019 по 01.01.2020 та від суми боргу в розмірі 115717,92 грн. за період з 02.01.2020 по 17.01.2021 (нараховано 30629,34 грн. пені, 8100,25 грн. штрафу (7%), 4768,21 грн. 3% річних, 8199,10 грн. інфляційних втрат);

2) третього платежу поетапної передоплати планової вартості послуги за вересень 2019 року від суми боргу 251726,40 грн. за період з 16.09.2019 по 19.09.2019 (нараховано 910,35 грн. пені, 82,76 грн. 3% річних);

3) кінцевого розрахунку за послугу за грудень 2019 року від суми боргу 88043,48 грн. за період з 30.01.2020 по 18.06.2020 та від суми боргу 62508,08 грн. за період з 19.06.2020 по 17.01.2021 (нараховано 10762,65 грн. пені, 10538,61 грн. штрафу (7%), 2109,12 грн. 3% річних, 4254,79 грн. інфляційних втрат);

4) кінцевого розрахунку за послугу за січень 2020 року від суми боргу 24935,73 грн. за період з 26.02.2020 по 17.01.2021 (нараховано 3047,18 грн. пені, 1745,50 грн. штрафу (7%), 643,93 грн. 3% річних, 1595,41 грн. інфляційних втрат);

5) кінцевого розрахунку за послугу за лютий 2020 року від суми боргу 53470,17 грн. за період з 25.03.2020 по 22.09.2020 (нараховано 3827,65 грн. пені, 3742,91 грн. штрафу (7%), 797,67 грн. 3% річних, 533,56 грн. інфляційних втрат);

6) другого платежу поетапної передоплати планової вартості послуги за квітень 2020 року від суми боргу 370673,40 грн. за період з 11.04.2020 по 26.05.2020 (нараховано 7980,62 грн. пені, 25947,14 грн. штрафу (7%), 1397,62 грн. 3% річних, 4086,30 грн. інфляційних втрат);

7) кінцевого розрахунку за послугу за квітень 2020 року від суми заборгованості в розмірі 264979,90 грн. за період з 27.05.2020 по 19.11.2020 та від суми боргу в розмірі 307225,44 грн. за період з 20.11.2020 по 24.11.2020 (нараховано 16344,52 грн. пені, 18548,59 грн. штрафу (7%), 3970,29 грн. 3% річних, 5848,66 грн. інфляційних втрат);

8) кінцевого розрахунку за послугу за травень 2020 року від суми заборгованості в розмірі 206456,79 грн. за період з 01.07.2020 по 03.08.2020 (нараховано 2301,49 грн. пені, 14451,98 грн. штрафу (7%), 575,37 грн. 3% річних);

9) кінцевого розрахунку за послугу за червень 2020 року від суми заборгованості в розмірі 25535,40 грн. за період з 24.07.2020 по 06.09.2020 (нараховано 376,75 грн. пені, 1787,48 грн. штрафу (7%), 94,19 грн. 3% річних)

Як вбачається з матеріалів справи, по кожному із спірних періодів встановлено:

1) Серпень 2019 (по кінцевому розрахунку):

Послугу надано згідно акту приймання-передачі послуги за серпень 2019 року від 31 серпня 2019 року на суму 5872148,60 грн., даний акт отриманий відповідачем 19.09.2019. Згідно з пунктом 6.5 договору кінцевий строк оплати за послугу 24.09.2019.

Згідно Інформації про надходження коштів на рахунки позивача за період з 01.07.2019 по 31.08.2019 відповідач сплатив платежі передоплати планової вартості за серпень 2019 року в сумі 3745680,00 грн.: по 749136,00 грн. 02.08.2019, 09.08.2019, 13.08.2019, 20.08.2019 та 23.08.2019.

12.09.2021 відповідач сплатив позивачеві 1985814,95 грн. з призначенням фактична оплата за послуги з передачі е/е, по фактичним обсягам серпня 2019, року, зг. Дог. Від 26.06.2019 р. №0517-03041 в т.ч. ПДВ 330969,16 грн.

Таким чином, з 02.08.2019 по 12.09.2019 відповідач за послугу серпня 2019 року сплатив 5731494,95 грн. (3745680,00 грн. + 1985814,95 грн.), що на 140653,65 грн. менше ніж вартість послуги згідно з актом приймання-передачі від 31.08.2019.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами було складено акт звірки розрахунків № 0517-02041/03/2019 за ІІІ квартал 2019 року, згідно якого за результатами звіряння розрахунків станом на 30.09.2019 встановлено:

- послуга вартістю 14613639,11 грн. сплачено 14138318,95 грн., сальдо на користь позивача 475320,16 грн.

На підставі рахунку-фактури позивача № 0517-02041/04/10/2019 від 04.10.2019 на оплату 475320,16 грн. за вересень 2019 року відповідач платіжним дорученням № 13601 від 10.10.2019 сплатив вказану суму.

Актом коригування від 02.01.2020 до акту від 31 серпня 2019 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії до договору від 26.06.2019 № 0517-02041 у зв`язку із зміною фактичних обсягів вартість послуги за серпень 2019 року скориговано до суми 5847212,87 грн. (зменшено на 24935,73 грн.), у зв`язку з чим з 02.01.2020 позивач визначив заборгованість відповідача за серпень 2019 року в розмірі 115717,92 грн. (140653,65 грн. 24935,73 грн.).

Згідно з листом № 39/140 від 15.01.2021 відповідач після коригування НЕК Укренерго даних за надані послуги за 2019 рік, серед іншого, запропонував позивачеві зарахувати переплату вересня 2019 року в сумі 104862,08 грн. та частково переплату жовтня 2019 року в сумі 10855,84 грн. в оплату послуг з передачі електричної енергії за серпень 2019 року (всього на суму 115717,92 грн.).

2) Вересень 2019 (по платежах з передоплати планової вартості послуги):

Листом б/н та дати відповідач повідомив позивача про наміри отримання послуги з передачі електричної енергії в обсязі, зокрема, за вересень у кількості 10000000,00 кВт.год.

Згідно виписки банку відповідач здійснив поетапну передоплату планової вартості послуги за вересень 2019 року на суму 1818204,00 грн. таким чином:

1-й, 2-й, 3-й платежі по 279696,00 грн. кожний 03, 10, та 13 вересня 2019 року, 4-й платіж 20.09.2019 в розмірі 615331,20 грн., 5-й платіж 25.09.2019 в сумі 363604,80 грн.

Листом від 13.09.2019 відповідач просив позивача змінити обсяги отримання послуги за вересень до розміру 13000000 кВт.год.

Спору щодо зазначених листів відповідача та вказаних у них первісного і зміненого обсягу послуги саме у вересні 2019 року між сторонами немає.

Станом на вересень 2019 року тариф на послуги ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» з передачі електричної енергії встановлена у розмірі 116,54грн./МВт·год, відповідно, вартість послуги за вересень складає 13000000 кВт.год х 116,54грн./МВт·год = 1818024,00 грн.

У такому випадку розмір кожного платежу передоплати планової вартості мав становити 363 604,80 грн. (1818024,00 грн. : 5 (платежів)), тому, враховуючи умову пункту 6.2 договору та дату зміни обсягу послуги згідно листа відповідача від 13.09.2019, останній мав до 15.09.2019 сплатити третій платіж передоплати планової вартості у розмірі 531422,40 грн. ((363604,80 грн. (третій платіж) + ((363604,80 грн. х 2) (279696,00 грн. х 2)) (доплата першого і другого платежів).

Враховуючи, що третій платіж передоплати планової вартості відповідач провів у сумі 279696,00 грн., недоплата за 1-3 платежі склала 251726,40 грн. і була погашена відповідачем четвертим платежем передоплати планової вартості 20.09.2019 у розмірі 615331,20 грн. (531422,40 грн. 279696,00 грн. + 363604,80 грн.).

3) Грудень 2019 (по кінцевому розрахунку):

Послугу надано згідно акту приймання-передачі послуги за грудень 2019 року від 31.12.2019 на суму 4640352,14 грн., даний акт отриманий відповідачем 24.01.2020, кінцевий строк оплати 29.01.2020.

Згідно банківської виписки протягом грудня 2019 року відповідач сплатив платежі передоплати планової вартості на грудень 2019 року у сумі 4475136,00 грн. (п`ять платежів по 895027,20 грн.).

Різниця з вартістю послуги згідно акту приймання-передачі від 31.12.2019 склала 165216,14 грн. (4640352,14 грн. 4475136,00 грн.).

Сторонами складено акт звірки розрахунків № 0517-02041/03/2019 за ІV квартал 2019 року, в якому на дату 31.12.2019 відображено стан розрахунків за жовтень, листопад і грудень 2019 року та визначено сальдо на користь позивача (дебетове сальдо) на суму 77172,66 грн. за грудень 2019 року.

З аналізу даного акту звірки вбачається, що сторонами враховано розмір перехідного дебетового сальдо позивача (заборгованість відповідача) в сумі 475320,16 грн. на початок третього кварталу 01.10.2019, фактичну вартість послуги у жовтні, листопаді та грудні 2019 року і розміри оплат відповідача по розрахункових місяцях, що при визначенні заборгованості на кінець звітного періоду 31.12.2019, сформувало заборгованість АТ «Чернівціобленерго» в сумі 77172,66 грн.

03.01.2020 позивач виставив відповідачеві рахунок-фактуру № 0517-02041/03/01/2020 на оплату послуги за грудень 2019 на суму 77172,66 грн., в якій відображено також розмір врахованих платежів відповідача на суму 4563179,48 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 16203 від 11.01.2020 АТ «Чернівціобленерго» сплатило позивачеві 77172,66 грн. згідно вказаного рахунку-фактури.

Актом коригування від 19 червня 2020 року до акту від 31 грудня 2019 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії до договору від 26.06.2019 № 0517-02041 у зв`язку із зміною фактичних обсягів вартість послуги за грудень 2019 року скориговано (зменшено) до суми 4614816,74 грн., що менше від вартості послуги за актом на 25535,40 грн. (4640352,14 грн. 4614816,74 грн.).

Згідно з листом № 39/140 від 15.01.2021 відповідач після коригування позивачем даних за надані послуги за 2019 рік, серед іншого, запропонував позивачеві зарахувати переплату жовтня 2019 року в сумі 62508,08 грн. в оплату послуги з передачі електричної енергії за грудень 2019 року.

У зв`язку з коригуванням обсягів позивачем визначено заборгованість відповідача за грудень 2019 у сумі 88043,48 грн. (різниця між вартістю послуги в сумі 4640352,14 грн. та платежем за послугу у сумі 4552308,66 грн.) за період прострочення з 30.01.2020 по 18.06.2020 (до дати коригування 19.06.2020) та в сумі 62508,08 грн. за період прострочення з 19.06.2020 по 17.01.2020 (88043,48 грн. 25535,40 грн.) до дати отримання листа відповідача № 39/140 від 15.01.2021 про зарахування переплати.

4) Січень 2020 (по кінцевому розрахунку):

Послугу надано згідно акту приймання-передачі послуги за січень 2020 року від 31.01.2020 на суму 5730981,12 грн., даний акт отриманий відповідачем 20.02.2020, кінцевий строк оплати 25.02.2020.

Згідно банківської виписки відповідач у січні 2020 року сплатив платежі передоплати планової вартості на січень 2020 року у сумі 5445216,00 грн. (п`ять платежів по 1089043,20 грн.), 11.02.2020 провів доплату за січень 2020 на суму 260829,39 грн., всього оплачено відповідачем за січень 2020 року 5706045,39 грн.

Доплату в сумі 260829,39 грн. за січень 2020 року відповідач здійснив платіжним дорученням № 16741 від 11.02.2020 на підставі рахунку-фактури позивача № 0517-02041/04/02/2020 від 04.02.2020.

Згідно даного рахунку-фактури, у формуванні суми до сплати за січень 2020 року у розмірі 260829,39 грн. враховано 5470151,73 грн. коштів відповідача (5730981,12 грн. 5470151,73 грн.)

Розшифровка врахованої суми 5470151,73 грн. вбачається із складеного сторонами акту звірки взаємних розрахунків № 0517-02041/01/2020 за І квартал 2020 року станом на 31.03.2020, відповідно до якого по розрахунках за січень 2020 року позивачем враховано:

- переплату в сумі 24935,73 грн. у зв`язку з коригуванням серпня 2019 року згідно з актом коригування від 02.01.2020 до акту від 31 серпня 2019 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії та здійснені відповідачем платежі передоплати планової вартості на суму 5445216,00 грн.

З врахуванням проведеної відповідачем 11.02.2020 доплати в сумі 260829,39 грн. ним оплачено вартість послуги згідно акту від 31.01.2020 на суму 5730981,12 грн., що на 24935,73 грн. менше вказаної в акті вартості послуги.

Актом коригування від 18.08.2020 до акту від 31 січня 2020 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії до договору від 26.06.2019 № 0517-02041 у зв`язку із зміною фактичних обсягів вартість послуги за січень 2020 року скориговано (збільшено) до суми 5768402,63 грн.

Різниця в сумі 37421,51 грн. (5768402,63 грн. 5730981,12 грн.) сплачена відповідачем на користь позивача 20.08.2020.

Листом № 39/140 від 15.01.2021 відповідач запропонував позивачеві, серед іншого, врахувати частково переплату жовтня 2019 року в сумі 24935,73 грн. в оплату послуги за січень 2020 року.

З врахуванням коригування обсягів послуги і зазначеного листа відповідача позивачем визначено заборгованість АТ «Чернівціобленерго» за січень 2020 року в сумі 24935,73 грн. (різниця між вартістю послуги в сумі 5730981,12 грн. та плановими платежами і доплатою на загальну суму 5706045,39 грн.) за період прострочення з 26.02.2020 по 17.01.2020 (до дати отримання листа відповідача про зарахування).

5) Лютий 2020 (по кінцевому розрахунку):

Послугу надано згідно акту приймання-передачі послуги за лютий 2020 року від 29.02.2020 на суму 4815691,78 грн., даний акт отриманий відповідачем 19.03.2020, кінцевий строк оплати 24.03.2020.

Згідно банківської виписки відповідач у лютому 2020 року сплатив платежі передоплати планової вартості на лютий 2020 у сумі 4419576,00 грн. (п`ять платежів по 883915,20 грн.), а платіжним дорученням № 17442 від 11.03.2020 провів доплату за лютий 2020 року на суму 342645,61 грн. на підставі рахунку-фактури позивача № 0517-02041/04/03/2020 від 04.03.2020, всього оплачено відповідачем за лютий 2020 року 4762221,61 грн.

З рахунку-фактури позивача № 0517-02041/04/03/2020 від 04.03.2020 видно, що у формуванні суми до сплати за лютий 2020 року враховано 4473046,17 грн. коштів відповідача: 4815691,78 грн. 4473046,17 грн. = 342645,61 грн.

Розшифровку врахованої суми 4473046,17 грн. видно із складеного сторонами акту звірки взаємних розрахунків № 0517-02041/01/2020 за І квартал 2020 року станом на 31.03.2020, згідно якого по розрахунках за лютий 2020 зараховано:

- переплату відповідача в сумі 53470,17 грн. у зв`язку з коригуванням вересня 2019 (акт коригування від 17.02.2020 до акту від 30 вересня 2019 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії) та здійснені відповідачем платежі передоплати планової вартості на суму 4419576,00 грн.

З врахуванням проведеної відповідачем 11.03.2020 доплати в сумі 342645,61 грн. ним оплачено вартість послуги згідно акту від 29.02.2020 на суму 4815691,78 грн.

Актом коригування від 23.09.2020 до акту від 29.02.2020 приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії до договору від 26.06.2019 № 0517-02041 у зв`язку із зміною фактичних обсягів вартість послуги за лютий 2020 року скориговано до суми 4579159,06 грн. зменшено на 236532,72 грн.

У зв`язку з коригуванням обсягів послуги позивачем визначено заборгованість відповідача за лютий 2020 року в сумі 53470,17 грн. (різниця між вартістю послуги в сумі 4815691,78 грн. та плановими платежами і доплатою на загальну суму 4762221,61 грн.) за період прострочення з 25.03.2020 по 22.09.2020 дати, що передує складенню акту коригування від 23.09.2020.

6) Квітень 2020:

6.1) По платежах з передоплати планової вартості послуги:

Судами встановлено, що АТ «Чернівціобленерго» повідомило позивача про намір отримати послугу в квітні 2020 року у розмірі 16350 МВт·год за ставкою тарифу 155,40 грн./МВт·год на суму 3048948,00 грн.

Відповідно, розмір платежів планової передоплати за послугу мав становити п`ять платежів по 609789,60 грн. кожний.

Згідно виписки з банку АТ «Чернівціобленерго» здійснило поетапну передоплату планової вартості послуги за квітень 2020 року таким чином:

- 1-й, 3-й, 4-й, 5-й платежі по 609789,60 грн. кожний відповідно 01, 15, 17 та 24 квітня 2020 року;

- другий платіж передоплати планової вартості відповідач сплатив 10.04.2020 у сумі 239116,20 грн.

Як вбачається з вимог позовної заяви, позивач вказує, що другий платіж передоплати планової вартості відповідачем недоплачено на суму 370673,41 грн. (609789,60 грн. 239116,20 грн.) і що ця недоплата тривала з 11.04.2020 по 26.05.2020 по день отримання відповідачем акту приймання-передачі Послуги за квітень 2020 року, з моменту якого виникло нове зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач надіслав позивачу засобами електронного зв`язку лист від 10.04.2020 № 39/1032 з пропозицією переплату в сумі 370673,41 грн., що виникла по оплаті послуги за березень 2020 року, врахувати в часткову оплату послуги ІІ етапу квітня 2020 року.

В акті звірки розрахунків № 0517-02041/01/2020 за І квартал 2020 року відображено сальдо розрахунків на користь відповідача на дату 31.03.2020 в сумі 370673,41 грн.

Документів, які б свідчили, що позивач не прийняв зазначену вище пропозицію відповідача зарахувати переплату березня 2020 у розмірі 370673,41 грн. у часткову оплату послуги ІІ етапу квітня 2020 року, матеріали справи не містять.

6.2) по кінцевому розрахунку

Послугу надано згідно акту приймання-передачі послуги за квітень 2020 року від 30.04.2020 на суму 2943254,50 грн., даний акт отриманий відповідачем 21.05.2020, кінцевий строк оплати 26.05.2020.

Як зазначено вище, згідно банківської виписки у квітні 2020 року відповідач сплатив 2678274,60 грн. платежів передоплати планової вартості Послуги за квітень 2020, листом від 10.04.2020 № 39/1032 запропонував врахувати в часткову оплату ІІ етапу квітня переплату березня 2020 у сумі 370673,41 грн.

Сумарно дані кошти перевищують вартість послуги у квітні 2020 року на 105693,51 грн. ((2678274,60 грн. + 370673,41 грн.) 2943254,50 грн.)), тобто, по факту, у відповідача виникла переплата за квітень 2020 року у вказаній сумі.

Згідно рахунку-фактури позивача № 0517-02041/04/05/2020 від 04.05.2020 сума до сплати за квітень 2020 року визначена в розмірі 0,00 грн., при цьому, в рахунок зменшення платежу за послугу вказано платежі (борг на 30.04.2020) у сумі 3048948,01 грн., яка й формується з платежів передоплати планової вартості в розмірі 2678274,60 грн. та переплати березня 2020 у розмірі 370673,41 грн.

Переплата відповідача за березень 2020 року у сумі 370673,41 грн. станом на 01.04.2020 відображена в акті звірки розрахунків № 0517-02041/02/2020 за ІІ квартал 2020 року та врахована в розрахунках за квітень 2020 року по дебету Користувача (відповідача) на суму послуги 2943254,50 грн.

У подальшому актом коригування від 02.11.2020 до акту від 30.04.2020 приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії до договору від 26.06.2019 № 0517-02041 у зв`язку із зміною фактичних обсягів вартість Послуги за квітень 2020 року скориговано до суми 2985500,04 грн. збільшено на 42245,54 грн.

Даний акт коригування відповідач отримав 19.11.2020 і адресованим позивачеві листом № 39/3406 від 23.11.2020 підтвердив попереднє зарахування переплати березня 2020 року в сумі 401322,50 грн. в оплату послуги за квітень 2020 в сумі 307225,44 грн.

У зв`язку з коригуванням обсягів послуги позивачем визначено заборгованість відповідача за квітень 2020 року:

- в сумі 264 979,90 грн. (різниця між вартістю послуги в сумі 2943254,50 грн. та плановими платежами на суму 2678274,60 грн. за період з 27.05.2020 по 19.11.2020 (дата отримання акту коригування відповідачем) та в сумі 307225,44 грн. (264979,90 грн. + 42245,54 грн. (сума коригування)) за період з 20.11.2020 по 24.11.2020 дати отримання листа АТ «Чернівціобленерго» № 39/3406 від 23.11.2020 про підтвердження попереднього зарахування переплати в розмірі 307225,44 грн.

6) Травень 2020 (по кінцевому розрахунку):

Послугу надано згідно акту приймання-передачі послуги за травень 2020 року від 31.05.2020 на суму 2876301,28 грн., даний акт отриманий відповідачем 24.06.2020, кінцевий строк оплати 30.06.2020.

Згідно банківської виписки у травні 2020 року відповідач сплатив 2508156,00 грн. платежів передоплати планової вартості послуги за травень 2020: по 501631,20 грн. 04.05, 08.05, 15.05, 20.05 та 25.05.2020 .

Платіжним дорученням № 19458 від 11.06.2020 відповідач провів доплату за травень 2020 року на суму 161688,49 грн. на підставі рахунку-фактури позивача № 0517-02041/04/06/2020 від 04.06.2020, всього оплачено відповідачем за травень 2020 року 2669844,49 грн.

З рахунку-фактури позивача № 0517-02041/04/06/2020 від 04.06.2020 видно, що у формуванні суми до сплати за травень 2020 року враховано платежі відповідача в сумі 2714612,79 грн.: 2876301,28 грн. 2714612,79 грн. = 161688,49 грн.

Аналізом первинних документів щодо надання і оплати послуги за квітень 2020 року (до коригування вартості послуги згідно з актом від 02.11.2020) судом вище встановлено наявність переплати відповідача за вказаний період на суму 105693,51 грн. ((2678274,60 грн. + 370673,41 грн.) 2943254,50 грн.)).

У травні 2020 року сторони провели також коригування послуги за листопад 2019 року та актом коригування від 18.05.2020 до акту від 30 листопада 2019 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії визначили вартість послуги за листопад 2019 року в сумі 3908566,86 грн. на 100763,28 грн. менше ніж згідно з актом приймання-передачі Послуги від 20.11.2019.

З аналізу акту звірки взаємних розрахунків № 0517-02041/02/2020 за ІІ квартал 2020 року станом на 30.06.2020 вбачається, що позивачем враховано в оплату Послуги за травень 2020 року:

- переплату квітня 2020 року в сумі 105693,51 грн.: ((370673,41 + 2678274,60 грн. (дебетове сальдо відповідача)) 2943254,50 грн. (дебет позивача, вартість послуги квітня 2020 року),

- коригування (переплату) листопада 2019 року в сумі 100763,28 грн. та платежі передоплати планової вартості послуги на травень 2020 року в сумі 2508156,00 грн., що разом склало 2714612,79 грн.

З урахуванням зазначених сум позивачем і визначено платіж за травень 2020 року в розмірі 161688,49 грн. (2876301,28 грн. (вартість послуги до коригування) 2714612,79 грн. (платежі і зараховані переплати)) згідно з рахунком-фактурою № 0517-02041/04/06/2020 від 04.06.2020. Вказану суму 161688,49 грн. сплачено відповідачем 11.06.2020.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа відповідача за № 39/2011 від 28.07.2020 про підтвердження попереднього зарахування переплати 2019 року в сумі 206456,76 грн. в оплату послуги за травень 2020 року .

Відтак, саме таку суму переплати (з розбіжністю в три копійки) враховано позивачем у рахунку-фактурі № 0517-02041/04/06/2020 від 04.06.2020: 105693,51 грн. (переплата квітня 2020) + 100763,28 грн. (переплата листопада 2020) + 2508156,00 грн. (передоплата планової вартості) = 2714612,79 грн.).

Разом з тим, позивачем визначено заборгованість відповідача у розмірі 206456,79 грн. за період прострочення з 01.07.2020 по 03.08.2020 дату отримання листа АТ «Чернівціобленерго» № 39/2011 від 28.07.2020.

У подальшому актом коригування від 17.11.2020 до акту від 31 травня 2020 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії до договору від 26.06.2019 № 0517-02041 у зв`язку із зміною фактичних обсягів вартість Послуги за травень 2020 скориговано до суми 2970398,34 грн. збільшено на 94097,06 грн.

У зв`язку з проведеним коригуванням листом № 39/3406 від 23.11.2020 відповідач підтвердив попереднє зарахування переплати березня 2020 року в сумі 94097,06 грн. за травень 2020 року.

7) Червень 2020 (по кінцевому розрахунку):

Послугу надано згідно акту приймання-передачі Послуги за червень 2020 року від 30.06.2020 на суму 2717331,55 грн., даний акт отриманий відповідачем 20.07.2020, кінцевий строк оплати 23.07.2020.

Згідно банківської виписки у червні 2020 року відповідач сплатив 2312352,00 грн. платежів передоплати планової вартості Послуги за червень 2020: по 462470,40 грн. 01.06, 10.06, 15.06, 19.06 та 25.06.2020.

Платіжним дорученням № 20199 від 09.07.2020 відповідач провів доплату за червень 2020 на суму 379444,15 грн. на підставі рахунку-фактури позивача № 0517-02041/03/07/2020 від 03.07.2020, всього оплачено відповідачем за червень 2020 року 2691796,15 грн.

З рахунку-фактури позивача № 0517-02041/03/07/2020 від 03.07.2020 видно, що у формуванні суми до сплати за червень 2020 враховано надходження від відповідача в сумі 2337887,40 грн.: 2717331,55 грн. (вартість послуги) 2337887,40 грн. (борг на 30.06.2020) = 379444,15 грн.

Розшифровку врахованих позивачем надходжень від відповідача в сумі 2337887,40 грн. видно з аналізу акту коригування від 19.06.2020 до акту від 31 грудня 2019 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії та акту звірки розрахунків № 0517-02041/02/2020 за ІІ квартал 2020 року.

Так, згідно з названим актом коригування у червні 2020 року сторони провели коригування вартості послуги за грудень 2019 року в сторону зменшення на суму 25535,40 грн. (4640352,14 грн. 4614816,74 грн.) і саме цю суму виниклої переплати згідно з актом звірки розрахунків за ІІ квартал 2020 року враховано у зменшення платежу відповідача за послугу червня 2020 року: дебет позивача: - 25535,40 грн., кредит відповідача: - 25535,40 грн.

Листом № 39/2327 від 28.08.2020 відповідач підтвердив попереднє зарахування НЕК Укренерго переплати вересня 2019 року в сумі 25535,40 грн. в оплату Послуги на червень 2020 року (т.с. 1, а.с. 59).

Зазначений лист позивач отримав 07.09.2020, з урахуванням чого визначив заборгованість АТ «Чернівціобленерго» по оплаті послуги в сумі 25535,40 грн. за період з 24.07.2020 по 06.09.2020.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до статей 173-174 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 175 ГК України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з статтею 526 ЦК України, статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За загальним правилом зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з договору на надання послуг з передачі електричної енергії.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії визначені Законом України «Про ринок електричної енергії» (далі Закон), ним же врегульовано відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до положення частини 1 статті 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, як, зокрема, про надання послуг з передачі.

За визначенням статті 31 Закону позивач ПрАТ Укренерго є оператором системи передачі як суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з передачі електричної енергії.

Взаємовідносини Оператора системи передачі (ОСП) та користувачів системи передачі (Користувач) щодо планування, розвитку та експлуатації (у тому числі оперативно-технологічного управління) системи передачі у складі об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України, а також приєднання та доступу до системи передачі урегульовано Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309. Цей Кодекс є обов`язковим для виконання ОСП та у визначених цим Кодексом випадках користувачами систем розподілу та всіма Користувачами і застосовується на недискримінаційних умовах (пункти 1.1, 1.2 глави 1 розділу I Кодексу системи передачі).

АТ «Чернівціобленерго» згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 20.11.2018 року № 1462 виконує функції оператора системи розподілу на території ліцензованої діяльності, а саме на території Чернівецької області, і за визначенням абзацу 41 пункту 1.4 глави 1 розділу I Кодексу системи передачі є Користувачем юридичною особою, яка відпускає або приймає електричну енергію до/з системи передачі або використовує її для передачі електричної енергії.

У пункті 3 частини 2 статті 33 Закону закріплено право позивача як Оператора системи передачі своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі, якому кореспондує обов`язок відповідача як Користувача здійснювати оплату за послугу відповідно до умов укладеного Договору.

Проаналізувавши вище господарські операції сторін спору з надання і оплати послуги за спірні періоди, висновок суду першої інстанції про відсутність з боку відповідача неналежного виконання зобов`язання зі своєчасної і повної оплати вартості послуги не встановлено.

Так, матеріали справи свідчать про те, що у ході виконання умов Договору сторони добровільно, систематично (щомісячно) і оперативно здійснювали бухгалтерський облік і коригування обсягів наданої Послуги та її оплати.

З огляду на викладене, первинні документи акти приймання-передачі послуги, акти коригування до актів приймання-передавання послуги, рахунки-фактури на оплату, платіжні доручення про оплату вартості послуги і виписки банку про здійснені відповідачем платежі свідчать про те, що за згодою обох сторін існуючі в АТ «Чернівціобленерго» переплати вартості послуги, що виникали в зв`язку з коригуванням обсягів послуги, наданої в попередніх періодах, зараховувалися позивачем в оплату вартості послуги звітного розрахункового місяця як на підставі письмової заяви відповідача про зарахування переплат, так і за відсутності власне такої заяви.

Результатом такого врахування були дії ПрАТ «Укренерго» з формування і виставлення відповідачеві до оплати рахунків-фактур на оплату вартості послуги в розрахунковому місяці, визначеної як різниця між здійсненими відповідачем платежами поетапної передоплати планової вартості Послуги і сумами переплат, що виникали в результаті коригування обсягів Послуги, наданої в попередніх періодах.

Вказану в таких рахунках-фактурах вартість послуги АТ «Чернівціобленерго» оплачувало в повному обсязі в строк навіть до отримання актів приймання-передачі послуги за відповідний розрахунковий місяць і настання визначеної договором дати проведення кінцевого розрахунку.

Наприклад:

- грудень 2019 строк оплати 29.01.2020, доплачено відповідачем 11.01.2020 77172,66 грн. по рахунку/фактурі № 0517-02041/03/01/2020 від 03.01.2020 р.;

- січень 2020 строк оплати 25.02.2020, доплачено відповідачем 11.02.2020 260829,39 грн. по рахунку-фактурі позивача № 0517-02041/04/02/2020 від 04.02.2020;

- лютий 2020 строк оплати 24.03.2020, доплачено відповідачем 11.03.2020 342645,61 грн. по рахунку-фактурі № 0517-02041/04/03/2020 від 04.03.2020;

- травень 2020 строк оплати 30.06.2020, доплачено відповідачем 11.06.2020 161688,49 грн. по рахунку-фактурі № 0517-02041/04/06/2020 від 04.06.2020;

- червень 2020 строк оплати 23.07.2020, доплачено відповідачем 09.07.2020 379444,15 грн. по рахунку-фактурі позивача № 0517-02041/03/07/2020 від 03.07.2020.

Алгоритм дій сторін з визначення і оплати остаточної вартості послуги за розрахунковий місяць з урахуванням сум переплат, що виникали в зв`язку із складенням актів коригування, чітко простежується в щоквартальних актах звірки розрахунків, які досліджені судами.

У цих актах відображено:

- обсяги (вартість) послуги за кожний розрахунковий місяць кварталу (крім акту звірки за ІІІ квартал 2019 року, де зазначено згорнуте сальдо розрахунків за квартал);

- обсяги коригування вартості послуги попередніх розрахункових місяців;

- врахування переплат на користь відповідача та визначення остаточного сальдо на користь позивача в сумі, на яку останній формував відповідний рахунок-фактуру (крім акту звірки за І квартал 2020, коли кредитове сальдо відповідача дорівнювало 0 і рахунок-фактура № 0517-02041/04/05/2020 від 04.05.2020 за квітень 2020 року виставлена позивачем з нульовою сумою до сплати).

Проте, судами не виявлено жодного випадку невідповідності даних, відображених в актах звірки розрахунків, актах приймання-передачі-послуги, актах коригування, рахунках-фактурах, платіжних дорученнях і виписках банку, які б свідчили про виникнення у відповідача заборгованості по оплаті послуги за якийсь із спірних розрахункових місяців, яка була б простроченою в ті періоди, які вказує позивач, визначаючи їх як проміжок часу між датою платежу, визначеною згідно з договором і датою отримання листів відповідача про підтвердження зарахування виниклих переплат.

З матеріалів справи вбачається, що основною формою співпраці сторін у спірні періоди було вчинення ними узгоджених дій з визначення вартості послуги за розрахунковий місяць одразу по його закінченню з урахуванням переплати, що виникла внаслідок коригування обсягу попередньої послуги, без наявності письмових заяв відповідача шляхом складання позивачем рахунку-фактури до сплати та його подальшої своєчасної оплати відповідачем.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що дії відповідача з оплати суми, вказаної в рахунку-фактурі позивача, а не перерахування коштів, що становлять арифметичну різницю між вартістю послуги згідно акту приймання-передавання і поетапною передоплатою планової вартості послуги, не є неправомірними і не суперечать договору, оскільки випливають з його умов.

Відповідно до пункту 6.5 договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем (ОСП суд) або самостійно сформованих в електронному вигляді.

Як вбачається з матеріалів справи, рахунки-фактури складав саме позивач, а відповідач самостійно такі документи не формував.

Крім цього, відповідно до п. 10.2 договору ОСП щокварталу оформляє акт звірки розрахунків наданої послуги та надсилає його користувачу, який у триденний термін має повернути ОСП підписаний акт звірки.

За змістом пункту 12.1 договору у разі виникнення розбіжностей за актом звірки сторони врегульовують їх у добровільному порядку, а в разі недосягнення згоди мають право звернутися до суду або регулятора.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що по актах звірки розрахунків, які надані відповідачем на підтвердження заперечень проти позову, існували розбіжності або заперечення однієї із сторін, зокрема позивача.

Також відповідно до пункту 10.3 договору у разі несвоєчасної оплати користувачем отриманої послуги ОСП направляє користувачу письмове повідомлення із зазначенням суми заборгованості та кінцевого терміну її оплати. У разі несплати заборгованості користувачем ОСП має право направити користувачу письмове попередження щодо можливого припинення надання послуги з передачі електричної енергії відповідно до вимог КСП (Кодексу системи передачі).

При цьому, матеріали справи не містять жодного письмового звернення позивача до відповідача з приводу заборгованості за спірні періоди в порядку, передбаченому пунктом 10.3 договору, або письмового звернення за згодою на зарахування переплат відповідно до абзацу 4 пункту 6.7 Договору.

За таких обставин, спростовуються доводи апелянта про те, що підставою для оплати вартості послуги є виключно акт приймання-передачі, а для зарахування переплати лише відповідний лист-згода АТ «Чернівціобленерго», оскільки, сторони у своїй діяльності використовували два варіанти зарахування переплати, які не суперечать умовам договору, а саме:

- позивачем самостійно шляхом формування рахунку-фактури з остаточною сумою до сплати, проти чого не заперечував відповідач (спірні періоди серпень, грудень 2019, січень, лютий, квітень-червень 2020),

- позивачем на підставі листів відповідача про зарахування (наприклад, не спірний період грудень 2020 лист АТ Чернівціобленерго № 39/140 від 15.01.2021).

При цьому, в досліджених вище листах відповідача про зарахування переплат за квітень і травень 2020 року (листи від 23.11.2020 № 39/3406, від 28.07.2020 № 39/2011), червень 2020 року (лист від 28.08.2020 № 39/2327) використовується формулювання підтверджує попереднє зарахування НЕК Укренерго переплати, тобто відповідач додатково підтвердив уже здійснене позивачем зарахування сум переплат.

З матеріалів справи вбачається, що до настання строку сплати вартості послуги за серпень 2020 року 24.09.2019, відповідач з 02.08.2019 по 12.09.2019 сплатив за дану послугу 5731494,95 грн., що на 140653,65 грн. менше ніж вартість послуги згідно з актом приймання-передачі від 31.08.2019.

При цьому, до загальної суми врахованого позивачем платежу у розмірі 5731494,95 грн. позивачем включено доплату відповідача на суму 1985814,95 грн., яку АТ «Чернівціобленерго» сплатило 12.09.2019 з призначенням Фактична оплата за послуги з передачі е/е, по фактичним обсягам серпня 2019.

Згідно акту звірки розрахунків № 0517-02041/03/2019 за ІІІ квартал 2019 року станом на 30.09.2019 за відповідачем обліковувалася заборгованість у сумі 475320,16 грн. за вересень 2019 року, яка була сплачена АТ «Чернівціобленерго» 10.10.2019 на підставі рахунку-фактури позивача № 0517-02041/04/10/2019 від 04.09.2019.

Тобто, заборгованості відповідача в розмірі 140653,65 грн. за серпень 2019 року станом на 30.09.2019 року сторони не обліковували, а рахунку-фактури на оплату вказаної суми сторони суду не надали.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що вартість послуги за серпень 2019 була сплачена відповідачем у межах строку оплати, визначеного договором, при цьому, вірогідно, позивачем було враховано переплату якогось попереднього періоду, щодо якого документів сторони суду не надали, оскільки відповідач здійснив 12.09.2019 доплату за фактичні обсяги серпня 2019 року в сумі 1985814,95 грн., а позивачем не сформовано рахунок-фактуру на суму 140653,65 грн.

Відтак, правильними є висновки місцевого господарського суду про те, що позивач не довів існування заборгованості за серпень 2019 року в сумі 140653,65 грн. протягом періоду з 25.09.2019 по 01.01.2020 та в сумі 115717,92 грн. упродовж періоду з 02.01.2020 по 29.02.2020.

З матеріалів справи вбачається, що обсяги наданої послуги в ході виконання договору зазнавали постійного коригування і за один і той самий період могли бути різними.

Так, у листах АТ «Чернівціобленерго» вказано про переплату за 2019 рік:

- № 39/2011 від 28.07.2020 у сумі 305813,00 грн.,

- № 39/2327 від 28.08.2020 у сумі 99356,21 грн.,

- № 39/140 від 15.01.2021 у сумі 212650,48 грн.

При цьому, в листі від 28.07.2020 відповідач підтверджує зарахування переплати за травень 2020, а листом від 15.01.2021 за серпень 2019, що є нелогічним у разі існування фактичної заборгованості за серпень 2019 року, яка мала би погашатися раніше, ніж заборгованість за травень 2020 року.

Наведене додатково підтверджує висновок суду, що визначена позивачем у позові заборгованість за серпень 2019 року по даних бухгалтерського обліку не проводилася, а була штучно сформована позивачем після отримання листа відповідача № 39/140 від 15.01.2021.

Крім того, згідно з актами коригування від 02.01.2020, від 19.06.2020 та від 23.09.2020 була зменшена вартість послуги відповідно за серпень 2019, грудень 2019 та лютий 2020 (проаналізовано у рішенні вище).

На переконання суду, таке коригування означає, що послугу у відповідному розрахунковому місяці відповідач отримав у меншому обсязі, ніж вказано в акті приймання-передачі за цей місяць.

Тому нарахування пені, штрафу, компенсаційних платежів на суму, на яку зменшилася вартість послуги після її коригування в сторону зменшення, за період починаючи з наступної дати після спливу встановленого договором строку оплати до дати коригування є безпідставним, адже такі нарахування у відповідній частині здійснені позивачем за несплату вартості фактично не наданої послуги. Відтак, спростовуються доводи апеляційної скарги в цій частині.

Стосовно доводів про прострочення відповідачем передоплати планової вартості Послуги з передачі електричної енергії за вересень 2019 року та за квітень 2020 року суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено, що в зв`язку із зміною 13.09.2019 обсягу отримання Послуги за вересень 2019 року до розміру 13000000 кВт.год платежі передоплати планової вартості мали становити 363604,80 грн. кожний і відповідач повинен був до 15.09.2019 сплатити третій платіж передоплати планової вартості у розмірі 531422,40 грн., недоплата за 1-3 платежі склала 251726,40 грн. і була погашена відповідачем четвертим платежем передоплати планової вартості 20.09.2019.

У зв`язку з цим позивач визначив період прострочення оплати планової вартості Послуги у вересні 2019 року в розмірі 251726,40 грн. з 16.09 по 19.09.2019 і нарахував за 4 дні прострочення 82,76 грн. 3% річних та 910,35 грн. пені.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 509, 524 ЦК України змістом грошового зобов`язання є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства, аванс (попередня оплата) як грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17). 68.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Тобто правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

В силу положень статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідача виникло грошове зобов`язання перед позивачем, розмір якого підтверджується, зокрема, банківськими виписками, квитанціями, актами зарахування зустрічних однорідних вимог та актами звіряння взаєморозрахунків.

При цьому у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Не є таким винятком із загального правила випадок, коли покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати на підставі частини другої статті 693 ЦК України.

З огляду на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія положень частини другої статі 625 ЦК України.

До надання однією із сторін правочину послуги (передачі товару, виконання робіт) внесена іншою стороною сума попередньої оплати за такі послуги (товар, роботу) не є грошовим зобов`язанням, за несвоєчасне виконання якого нараховуються 3% річних та інфляційні втрати на підставі статті 625 ЦК України, а є платежами наперед у рахунок майбутніх розрахунків, до яких положення частини 2 зазначеної статті ЦК не застосовуються.

Аналогічний висновок викладенено викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.

Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Статтею 538 ЦК України унормовано, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2, 6.5 договору розрахунки відповідача за послугу здійснюються шляхом поетапної планової передоплати вартості послуги та здійснення розрахунку за фактичний обсяг послуги за розрахунковий період 1 календарний місяць.

Обсяги наданої послуги вказуються в акті приймання-передачі, який складається за результатами розрахункового місяця.

Тобто, відповідач платить наперед очікувану вартість послуги, а фактичний її обсяг визначається по закінченню календарного місяця, при цьому, може бути відкоригований у сторону як збільшення, так і зменшення.

З огляду на викладене, неможливо стверджувати, що на дату здійснення 3-го платежу передоплати планової вартості (15.09.2019) та до дати 4-го платежу передоплати планової вартості (20.09.2019) позивач надав відповідачеві послугу вартістю, що дорівнює першим трьом платежам передоплати планової вартості, визначених у збільшеному розмірі в зв`язку із зміною 13.09.2019 обсягу отримання послуги за вересень до розміру 13000000 кВт.год. (1090814,40 грн. (363604,80 грн. х 3) замість 839088,00 грн. (279696,00 грн. х 3), недоплата 251726,40 грн. (1090814,40 грн. 839088,00 грн.)).

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що хоча відповідачем здійснено доплату 3-го платежу на суму 251726,40 грн. 20.09.2019, у той час як такий платіж мав бути проведений не пізніше 15.09.2019, у позивача відсутні підстави для нарахування 82,76 грн. 3% річних на цю суму за період з 16.09 по 19.09.2019 як на заборгованість за грошовим зобов`язанням з оплати вартості Послуги за правилами статті 625 ЦК України.

З огляду на викладене, спростовуються доводи апеляційної скарги про необгрунтованість висновку місцевого господарського суду щодо безпідставного нарахування позивачем пені за прострочення оплати планової вартості послуги за вересень 2019 року в сумі 910,35 грн. за період з 16.09 по 19.09.2020.

Крім того, згідно з пунктом 6.7 договору ОСП має право нарахувати пеню у випадку порушення термінів розрахунку, при цьому, здійснення власне розрахунку за фактичний обсяг послуги обумовлено в пункті 6.5 договору протягом 3 банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги.

Тобто, за змістом наведених пунктів договору пеня нараховується за прострочення оплати наданої послуги, а не за порушення строків внесення поетапної планової вартості послуги відповідно до пункту 6.2 договору.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про прострочення відповідачем строку сплати другого платежу поетапної планової вартості послуги за квітень 2020 року в сумі 370673,40 грн. протягом періоду з 11.04.2020 по 26.05.2020, оскільки листом від 10.04.2020 № 39/1032 АТ «Чернівціобленерго» запропонувало позивачеві врахувати в часткову оплату послуги ІІ етапу квітня 2020 року переплату в сумі 370673,41 грн. за березень 2020 року, що відповідає умові абзацу 4 пункту 6.7 договору.

Вказаний лист у відповідності до пункту 10.4 договору надіслано позивачеві засобами електронного зв`язку і отримано останнім 10.04.2020 у день, коли прострочення оплати ІІ етапу квітня 2020 року ще не настало.

Відтак, правильними є висновки місцевого господарського суду про те, що АТ «Чернівціобленерго» не допущено порушення розмірів і строку сплати другого платежу поетапної планової передоплати вартості послуги за квітень 2020 року.

З огляду на викладене, апеляційний суд також погоджується з висновокм місцевого господарського суду про те, що ПрАТ «Укренерго» послідовно враховував у власному обліку переплати відповідача без попереднього письмового підтвердження такого зарахування з боку АТ «Чернівціобленерго» та формувало рахунки-фактури про оплату вартості послуги з урахуванням таких переплат, які (рахунки-фактури) відповідач своєчасно оплачував.

З цих підстав судом відхилено в якості доказів, які підтверджують прострочення відповідачем грошового зобов`язання за серпень 2019, грудень 2019, січень 2020, квітень 2020, травень 2020, червень 2020 листи АТ Чернівціобленерго № 39/140 від 15.01.2021, № 39/3406 від 23.11.2020, № 39/2011 від 28.07.2020 та № 39/2327 від 28.08.2020.

Відтак, правильними є висновки місцевого господарського суду про відсутність у діях відповідача господарського правопорушення як прострочення (порушення термінів) розрахунку за послугу у спірних періодах. Платежі проводилися відповідачем в установлений пунктом 6.5 договору строк на підставі рахунків-фактур, сформованих позивачем з урахуванням існуючих переплат відповідача, що виникали в зв`язку з коригуванням сторонами обсягів послуги у попередні періоди.

Сама лише відсутність на дату настання строку оплати за послугу письмової згоди відповідача на зарахування сум переплат при фактичній наявності на рахунку позивача надлишкових коштів у результаті коригування обсягів послуги та врахування самим позивачем цих переплат при формуванні рахунку до сплати не може розцінюватися як порушення АТ «Чернівціобленерго» строків проведення платежів.

Разом з тим, апеляційний суд вважає правильним висновок місцевого господарського суду про те, що наведений у позовній заяві факт порушення АТ «Чернівціобленерго» строку оплати другого платежу поетапної передоплати планової вартості послуги за квітень 2020 року не знайшов підтвердження. При цьому, несвоєчасна доплата попередньої вартості послуги за вересень 2019 року у період з 16.09 по 19.09.2019 не є тим порушенням, за яке застосовуються нарахування пені і 3% річних.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з необгрунтованістю.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Апелянтом не спростовано наведених висновків суду першої інстанції, які тягли б за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення та не доведено неправильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу відповідають фактичним обставинам по справі, а тому суд враховує їх як обґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставин по справі та його правильні висновки, а тому апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції залишено без змін, то судовий збір в розмірі 4 500,00 грн., сплачений позивачем за подання апеляційної скарги покладається на нього.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу приватного приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго за № 01/31866 від 27.07.2021 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.06.2021 у справі №926/892/21 залишити без змін.

Судовий збір у розмірі 4 500,00 грн. за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя: С.М. Бойко

Судді: Т.Б. Бонк

О.І. Матущак