ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2021 р. Справа№ 925/1205/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Майданевич А.Г.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участі представників сторін

від позивача : Білецька В.І.;

від відповідача : не прибув;

від третьої особи 1: не прибув;

від третьої особи 2: не прибув,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.10.2021 року

у справі №925/1205/21

за позовом Акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод"

до Акціонерного товариства "Сбербанк"

за участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:

1. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни,

2. Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

Встановив

Акціонерне товариство "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Акціонерного товариства "Сбербанк" (далі -відповідач), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни (далі - третя особа 1), Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни (далі - третя особа 2) про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни, вчинений 26.08.2021 року за реєстраційним № 4318, яким запропоновано звернути стягнення на майно позивача: транспортні засоби в кількості 52 одиниць згідно переліку.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду.

Також, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.09.2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни від 26.08.2021 року реєстраційний № 4318 відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на майно: транспортні засоби в кількості 52 одиниць, що належить Акціонерному товариству "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод".

28.09.2021 року відповідач подав до суду заяву про вжиття заходів зустрічного забезпечення у справі № 925/1205/21 шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" здійснити страхування майна, зазначеного у виконавчому написі Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни, вчиненому 26.08.2021 року за реєстраційним № 4318, від усіх можливих ризиків випадкового знищення, пошкодження або псування даного майна, на суму не меншу від ринкової вартості даного майна. Заявник також просив зобов`язати Акціонерне товариство "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" надати суду та надіслати усім учасникам справи докази виконання зустрічного забезпечення, а саме договір страхування з доказами його виконання, в тому числі сплати страхових внесків.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.10.2021 року заяву Акціонерного товариства "Сбербанк" про зустрічне забезпечення позову задоволено повністю.

Не погодившись з ухвалою суду, Акціонерне товариство "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.10.2021 року у справі №925/1205/21.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Черкаської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема, ч.ч. 2-9 ст. 141 господарського процесуального кодексу України.

Крім того, скаржник вказав, що відповідачем не доведено, що він може зазнати збитків у зв`язку із забезпеченням позову, жодних підстав та обґрунтованих мотивів Акціонерного товариства «Сбербанк» не наведено і в оскаржуваній ухвалі від 05.10.2021 року не міститься.

При цьому, скаржник зазначив, що Акціонерне товариство «Сбербанк» не подав потрібних доказів, які б свідчили про протиправну поведінку або бездіяльність Акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» щодо предмету спору - транспортних засобів в кількості 52 одиниць, які належать на праві власності Акціонерному товариству Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод».

Таким чином, за твердженням скаржника, відповідачем не доведено, а Господарським судом Черкаської області у оскаржуваній ухвалі не вказано, що відповідач по справі може зазнати збитків у зв`язку із невжиттям заходів зустрічного забезпечення позову, жодних обґрунтованих припущень, що майно: транспорті засоби в кількості 52 одиниць, які належать на праві власності Акціонерному товариству Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.10.2021 року у справі № 925/1205/21 своєю ухвалою від 02.11.221 року.

Відповідач та треті особи своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзив на апеляційну скаргу не надав, що згідно з ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Представник позивача 23.11.2021 року в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати.

Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання 23.11.2021 року не прибули. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, зокрема, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 року.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду ухвали місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки ухвали Господарського суду Черкаської області в апеляційному порядку за відсутності представників відповідача та третіх осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 05.10.2021 року підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частиною другою вищевказаної статті передбачено, що зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 141 Господарського процесуального України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення.

З аналізу вказаних положень слідує, що зустрічне забезпечення застосовується з метою забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову; зустрічне забезпечення завжди носить майновий характер, що полягає в необхідності вчинення позивачем активних дій майнового характеру, спрямованих на фінансове забезпечення покриття можливих збитків, завданих забезпеченням позову. Як правило, зустрічне забезпечення здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. І лише якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення може бути здійснене в інший майновий спосіб (до прикладу, наданням гарантії, поруки, іншого фінансового забезпечення, вчиненням інших дій щодо усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову). Зустрічне забезпечення, яке повинен здійснити (виконати) позивач, завжди визначається судом у певному розмірі та має бути здійснене (виконане) позивачем не пізніше десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення (якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення).

У принципі 7 доповіді Асоціації міжнародного права "Про забезпечувальні та запобіжні заходи в міжнародному цивільному процесі" (ILA, 1996) зазначається, що суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу чи третій стороні, які можуть виникнути в результаті застосування забезпечувальних заходів.

Отже, з наведеного вбачається, що зустрічне забезпечення є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів та спрямоване насамперед на захист інтересів відповідача. Фактично це є збереженням status-quo між сторонами до ухвалення остаточного рішення суду.

Відтак, в контексті вказаних положень закону, особа, звертаючись до суду із заявою про зустрічне забезпечення, повинна аргументувати та довести відповідними доказами в порядку ст.ст. 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України наявність можливості заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі.

При вирішенні питання про зустрічне забезпечення позову Господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і зустрічним забезпеченням та предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід зустрічного забезпечення забезпечити фактичне виконання судового рішення у випадку залишення позову без розгляду або закриття провадження, або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постановах КГС ВС від 19.09.2019 року у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 року у справі № 910/8357/18).

17.10.2019 року набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України змінено назву ст. 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів". Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови КГС ВС від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові ВП ВС від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц.

В обґрунтування поданого до суду клопотання про застосування зустрічного забезпечення заявник, надав суду копію договору застави №2 від 29.04.2013 року (зареєстрований в реєстрі за №943) та копію договору добровільного страхування наземного транспорту №274/19-Тз/Чк від 02.09.2019 року.

Заява про зустрічне забезпечення позову, зокрема, мотивована тим, що вжите ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.09.2021 року у справі №925/1205/21 забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису позбавляє відповідача можливості задовольнити свої вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 75-В/13/35/ЮО/КЛ від 29.04.2013 року за рахунок заставного майна згідно договору застави № 2 від 29.04.2013 року, завдає йому збитків у вигляді неповернення кредитних коштів, сплати за їх користування, та інших платежів передбачених кредитним договором.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та на чому наголошує заявник, 16.09.2020 року строк дії договору добровільного страхування наземного транспорту № 274/19-Тз/Чк від 02.09.2019 року, яким застраховано майно, передане відповідачу в заставу, закінчився. Заявник вказує, що п. 4.2.12. договору застави № 2 від 29.04.2013 року обумовлено сторонами право відповідача задовольнити свої вимоги за рахунок сум страхового відшкодування у разі втрати предмету застави та не надання позивачем належної заміни.

З огляду на викладене, колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, що відповідачем не доведено, що він може зазнати збитків у зв`язку із забезпеченням позову, жодних підстав та обґрунтованих мотивів Акціонерного товариства «Сбербанк» не наведено і в оскаржуваній ухвалі від 05.10.2021 року не міститься.

Так, заявлений захід зустрічного забезпечення позову враховуючи несплату кредитної заборгованості позивачем, зупинене звернення стягнення на заставне майно, імовірність знищення, пошкодження заставного майна за умови відсутності його страхування на даний час, як правильно встановлено судом першої інстанції є співмірним із заходом забезпечення позову, застосованим судом та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову у даній справі.

Оцінивши доводи відповідача щодо необхідності вжиття запропонованого ним заходу зустрічного забезпечення позову, аналізуючи заяву про зустрічне забезпечення в сукупності із матеріалами справи, суд також враховує адекватність заходу зустрічного забезпечення позову та приходить до переконання, що адекватність заходу зустрічного забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник та майнових наслідків, які можуть наступити для позивача.

При цьому, колегія суддів враховує, що обрані заходи зустрічного забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність здійснити зустрічне забезпечення позову у справі, зобов`язавши позивача - Акціонерне товариство "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" здійснити страхування майна, зазначеного у виконавчому написі, вчиненому Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною 26.08.2021 року за реєстраційним № 4318, від усіх можливих ризиків випадкового знищення, пошкодження або псування даного майна, на суму не меншу від ринкової вартості даного майна та на виконання вимог ч. 7 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Твердження скаржника, що відповідачем не доведено, а Господарським судом Черкаської області у оскаржуваній ухвалі не вказано, що відповідач по справі може зазнати збитків у зв`язку із невжиттям заходів зустрічного забезпечення позову, жодних обґрунтованих припущень, що майно: транспорті засоби в кількості 52 одиниць, які належать на праві власності Акціонерному товариству Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, спростовується висновками суду.

Крім того, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що Акціонерне товариство «Сбербанк» не подав потрібних доказів, які б свідчили про протиправну поведінку або бездіяльність Акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» щодо предмету спору - транспортних засобів в кількості 52 одиниць, які належать на праві власності Акціонерному товариству Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод», оскільки, вирішення питання про наявність протиправної поведінки або бездіяльності Акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод», а також підставність та або обґрунтованість позовних вимог здійснюється судом під час прийняття рішення по суті спору за результатами розгляду справи, а не під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення/зустрічного забезпечення позову в порядку ст.ст. 136, 141 Господарського процесуального кодексу України, чи скасування вжитих заходів».

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятої у справі ухвали, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції.

Доказів, які б спростовували вище встановлені та зазначені судом апеляційної інстанції обставини, скаржником не надано.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.10.2021 року у справі №925/1205/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.10.2021 року у справі №925/1205/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали оскарження №925/1205/21 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич

Дата складення повного тексту 01.12.2021 року.