РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.11.2021Справа № 910/14527/21

Господарський суд міста Києва, в складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, будинок 30; ідентифікаційний код: 31681672)

до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" (01601, м. Київ, Печерський узвіз, будинок 3; ідентифікаційний код: 14229456)

про стягнення 63 294, 00 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" про відшкодування шкоди в порядку суброгації в розмірі 63 294, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

30.09.2021 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту укладення між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" та Товариством з обмеженою відповідальності "Траннс-Логістик" договору добровільного страхування наземного транспорту № 06-07.00.20.00220, а відтак і факту страхування транспортного засобу "Scania", державний номерний знак НОМЕР_1 .

Також відповідач зазначає, що заява про виплату страхового відшкодування була ним неотримана у зв`язку із тим, що позивачем при направленні поштового повідомлення було зазначено контактний міський телефон, що фактично унеможливило надходження на номер відповідача смс-повідомлення та подальшої можливості вирішення даного спору у досудовому порядку.

Крім того, відповідач звертає увагу суду, що заява страхувальника позивача, яка була підставою для виплати суми страхового відшкодування містить помилку щодо дати настання події, що в свою чергу робить такий доказ недопустимим у даній справі.

Із відзиву також вбачається, що із наданих позивачем документів неможливо з технічної точки зору зробити висновок, щодо правильності проведеного розрахунку вартості відновлювальних робіт (страхового відшкодування для страховика) та не можливо розрахувати коефіцієнт зносу, який розраховується в установленому законодавством порядку.

18.10.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивачем зазначено, що під час написання позовної заяви за вих. №1060 від 31 серпня 2021 року було допущено граматичну помилку в зазначенні дати укладення договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту №06-07.00.20.00220. Така ж помилка вписана у страховому акті № ТР-00-8448 від 22 липня 2021 року. Пов`язано це з тим, що вказаний договір був зареєстрований у внутрішній системі страховика не у день його укладення, тому система підтягнула перший день наступного відповідного періоду (місяця).

Відтак, позивач просить суд розглядати доказ, а саме договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту №06-07.00.20.00220 із датою саме 03.07.2020.

Також із доводів позивача вбачається, що ним було здійснено всі належні дії для отримання відповідачем в досудовому порядку вимоги майнового характеру, а заяву про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації так і позовну заяву ним подано у відповідності до вимог чинного законодавства із вичерпним переліком належних доказів.

Позивач звертає увагу суду на те, що викладені доводи відповідача щодо якихось видуманих порушень з боку позивача носять голослівний характер та жодним чином не відображають його дійсного бажання дослідити страховий випадок і здійснити фактичну виплату.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження у справі, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.07.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Логістик" (страхувальник) укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту №06-07.00.20.00220, відповідно до умов якого страховик в разі настання страхового випадку зобов`язуються виплатити страхове відшкодування на умовах цього договору в тому числі за пошкодження транспортного засобу "Scania", державний номерний знак НОМЕР_1 (додаток № 1 до вказаного договору).

28.05.2021 на автодорозі № М-05 сполученням Київ - Одеса (202 км + 240 м), мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Scania", державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу "Iveco", державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" відповідно до полісу № АР/4648960 (ліміт відповідальності за шкоду майну - 130 000, 00 грн; франшиза - 0, 00 грн).

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль "Scania", державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2021 у справі № 405/3953/21 водія ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вищезазначеного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Страхувальник повідомив позивача про ДТП, яка сталася 28.05.2021 та звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та перерахування коштів на рахунок одержувача - ТОВ "Реф Авто Транс" ().

Як вбачається із наданих позивачем від ТОВ "Реф Авто Транс" документів, а саме: рахунку на оплату №112 від 16.06.2021 на суму 63 294, 00 грн з ПДВ, наряду-замовлення № 4141 від 15.06.2021 на суму 63 294, 00 грн з ПДВ та калькуляції від 15.06.2021 на суму 63 294, 00 грн вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу "Scania", державний номерний знак НОМЕР_1 склала 63 294, 00 грн.

З огляду на викладене вище, позивачем було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування та складено страховий акт № ТР-00-8448 від 22.07.2021 на суму 63 294, 00 грн, яку згідно платіжного доручення № 2151 від 27.07.2021 було перераховано на рахунок ТОВ "Реф Авто Транс".

Відтак, позивач у зв`язку з тим, що ним було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 63 294, 00 грн за збитки, які були завдані автомобілем "Iveco", державний номерний знак НОМЕР_2 зазначає, що до нього перейшло право вимоги до відповідача на вказану суму як до особи відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, вина водія ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку та підтверджується постановою Ленінського районного суду міста м. Кіровограда від 14.06.2021 у справі № 405/3953/21.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Суд зазначає, що відповідачем не заперечується факт винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ДТП 28.05.2021.

Згідно ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень,зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на

стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи та враховуючи надані відповідачем заперечення суд вказує, що матеріалами справи підтверджено факт укладання між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Логістик" договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту №06-07.00.20.00220 від 03.07.2021, а також вбачається за можливе встановити перелік автомобілів, які застраховані згідно умов вказаного договору і в даному випадку автомобіль "Scania", державний номерний знак НОМЕР_1 .

Крім того, суд враховуючи пояснення позивача, які викладені у відповіді на відзив не погоджується із доводами відповідача щодо неналежності наданої позивачем заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Логістик" від 25.06.2021 про виплату страхового відшкодування за договором страхування № АА 2102 МХ, оскільки згідно доводів позивача зазначені в ній дата ДТП 28.04.2021 помилково.

При тому суд звертає увагу, що повідомлення страхувальника про настання події, що має ознаки страхової містить вірну дату ДТП.

Крім того, суд звертає увагу, відповідача, що позивачем було визнано ДТП 28.05.2021 страховою подією у зв`язку з чим було відшкодовано страхувальнику суму страхового відшкодування договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту №06-07.00.20.00220 від 03.07.2021, а відтак дані обставини відповідачем не мають ставитися під сумнів при тому що знову ж таки відповідачем не заперечується факт настання ДТП 28.05.2021 та винуватість страхувальника відповідача.

З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (відповідача) за полісом № АР/4648960 у зв`язку з тим, що позивачем було відшкодовано страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 63 294, 00 грн згідно платіжного доручення № 2151 від 27.07.2021.

Крім того, підтвердження факту здійснення ремонту пошкодженого автомобіля на вказану суму також вбачається із наданого позивачем акту надання послуг № 108 від 01.07.2021.

Судом встановлено, що позивач 10.08.2021 звертався до відповідача із заявою № 975 від 06.08.2021 про виплату суми страхового відшкодування, яку відповідачем в свою чергу отримано не було, а конверт з вказаною заявою було повернуто на адресу позивача неврученим із зазначенням причин повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Відтак, судом встановлено, що позивачем у встановлений законом спосіб (засобами поштового зв`язку) та у встановлені строки було направлено відповідачу заяву № 975 від 06.08.2021, а неотримання відповідачем останньої є виключною суб`єктивною поведінкою сторони та не може бути підставою для відмови у виплаті (відшкодуванні) позивачу суми страхового відшкодування та заперечення факту намагань позивача врегулювати спір у досудовому порядку.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що зазначення мобільного номера телефону на поштовому відправленні, при тому що відповідачем не заперечується правильність зазначеного міського номеру, не вимагається чинним цивільним законодавством, а також Законами України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та "Про страхування", а відтак доводи відповідача у цій частині визнаються судом безпідставними, а заява № 975 від 06.08.2021 про виплату суми страхового відшкодування - належним доказом.

Також суд зазначає, що у Законі України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору, не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15.

Що стосується заперечень відповідача щодо неможливості визначення вартості відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля та необхідності застосування коефіцієнта фізичного зносу 0,70 на підставі відповіді оцінювача ОСОБА_3 то суд зазначає, що звіт про оцінку транспортного засобу, в тому числі і калькуляція є лише попереднім оціночним документом, у якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

Так, норма ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

При тому відповідачем в підтвердження свої доводів не надано суду належного розрахунку суми страхового відшкодування та порядку вирахування коефіцієнта фізичного зносу, на який посилається оцінювач Щербатий А.А. у своїй відповіді.

Також суд вказує, що відповідачем не надано обґрунтування підстав необхідності для застосування такого коефіцієнта фізичного зносу.

Додаткового суд звертає увагу, що станом на дату ухвалення рішення відповідачем не подано до суду клопотання про призначення автотоварознавчої судової експертизи для встановлення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Відповідно до абз. 2 п. 5.1. Розділу 5 Наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 "Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів" визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження, які згідно з п. 5.4. вказаної методики повинні надаватися власником КТЗ (довіреною особою) на вимогу оцінювача (експерта).

Також суд зазначає, що заперечення відповідача щодо порядку сплати позивачем суми судового збору взагалі не входять до предмету доказування у даній справі, а правильність сплати останнього була встановлена судом при відкритті провадження у справі.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи те, що позивачем виплачено суму страхового відшкодування, а також з огляду на відсутність з боку відповідача належних та допустимих доказів на спростування позиції позивача, суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню, а відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 63 294, 00 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" (01601, м. Київ, Печерський узвіз, будинок 3; ідентифікаційний код: 14229456) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, будинок 30; ідентифікаційний код: 31681672) суму страхового відшкодування в розмірі 63 294 (шістдесят три тисячі двісті дев`яносто чотири) грн 00 коп. та судовий збір - 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 23.11.2021

Суддя Д.О. Баранов