ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"03" грудня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/903/21

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кравець С.Г.,

розглядаючи заяву ОСОБА_1 від 30.11.2021 про відвід

головуючого судді Давидюка В.К. у справі

за позовом: ОСОБА_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нірол"

2. ОСОБА_2

про оскарження рішень загальних зборів та визначення розміру статутного капіталу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/903/21 за позовом ОСОБА_1 до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нірол" та 2) ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Нірол" від 26.01.2021, від 02.04.2021 та визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нірол".

Ухвалою від 22.11.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача - Примака В.М. про призначення судової почеркознавчої експертизи. Іншою ухвалою від 22.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/903/21 до судового розгляду по суті на 06.12.2021.

01.12.2021 до суду від ОСОБА_1 надійшло дві заяви про відвід судді Давидюку В.К. аналогічного змісту від 30.11.2021, в яких заявник просить задовольнити відвід судді Давидюку В.К. у справі та передати справу іншому судді, або взяти головуючому самовідвід.

У зв`язку з необґрунтованістю заявленого відводу, ухвалою суду від 02.12.2021 питання про відвід судді Давидюка В.К. у справі №906/903/21 передано на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого визначено у порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України.

Відповідно до ст.39 ч.3 ГПК України вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2021 заяву про відвід судді Давидюка В.К. у справі №906/903/21 передано для розгляду судді Кравець С.Г.

Положеннями ч.8 ст.39 ГПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву позивача від 30.11.2021 про відвід судді, ознайомившись з матеріалами справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (далі - Закон), здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно з п.2 ст.38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Частиною 3 стаття 38 ГПК України передбачено, зокрема, що відвід повинен бути вмотивованим.

Стаття 35 ГПК України визначає перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (ч.2 ст.35 ГПК України).

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді Давидюка В.К. від розгляду даної справи, заявник посилається на відмову судом в задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі №906/903/21. В заяві зазначено, що суд в особі головуючого не є експертом і не може визначити, хто саме підписував повідомлення про скликання загальних зборів учасників ТОВ "Нірол" від 23.12.2020 та повідомлення про скликання зборів учасників ТОВ "Нірол" від 01.03.2021. Такі дії, на думку заявника, вказують на упередженість головуючого судді Давидюка В.К., його залежність та заінтересованість у розгляді справи. Також вказує, що ухвала та відповідні дії головуючого є несправедливими і позбавляють позивача можливості доказування в судовому процесі. Доводить, що прийнявши процесуальне рішення у справі про відмову в задоволення клопотання позивача, головуючий порушив присягу судді, текст якої викладено в Законі України "Про судоустрій та статус суддів". Поряд з цим, ОСОБА_1. у заяві про відвід вказує, що головуючий суддя у справі, можливо, є сусідом чи має дружні відносини з ОСОБА_2. (відповідач у справі) або її чоловіком.

У відповідності до ст.ст. 2, 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб (ч. 2 ст. 8 Закону).

У відповідності до ст.11 ГПК України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В п.п.49-50 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України" заява №33949/02, Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та п.30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland) №33958/96, п.42 ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. UnitedKingdom) від 10 червня 1996 року, п.38).

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п.43).

За змістом п.52 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України" заява №33949/02, стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини рекомендує визначати, чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність суду. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя буде небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland), п.44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (FerrantelliandSantangelo v. Italy) від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Таким чином, правовими нормами встановлена презумпція особистої безсторонності судді доти, доки не доведено інше.

Названої презумпції заявником у ї заяві від 30.11.2021 про відвід судді не спростовано. Так, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ (п.п.1.2.1, п.1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18).

Як вбачається зі змісту поданої заяви від 30.11.2021 про відвід, підставами для відводу судді Давидюка В.К. є відмова в задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі №906/903/21. Тобто, заявник фактично не погоджується з процесуальними рішеннями судді у даній справі.

Частиною 3 статті 198 ГПК України передбачено, що головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Частина 4 статті 35 ГПК України імперативно визначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Тобто, незгода сторони справи з процесуальними рішеннями судді у справах, не є правовою підставою для відводу судді, така підстава не передбачена положеннями господарського-процесуального законодавства.

Інших обставин, передбачених вимогами ст.ст. 35-36 ГПК України, які можуть бути підставою для відводу (самовідводу) судді Давидюка В.К від розгляду справи №906/903/21, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, дослідивши зміст заяви від 30.11.2021 про відвід, суд дійшов висновку, що заявником не наведено обставини та не подано жодних доказів, які б підтверджували необ`єктивність чи зацікавленість головуючого судді Давидюка В.К. при розгляді даної справи, чи які б безпосередньо чи опосередковано вказували на упереджене ставлення до позивача, або про особисту прихильність до інших учасників справи. За викладених обставин, у задоволенні заяви від 30.11.2021 про відвід суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 32, 35-39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 30.11.2021 про відвід головуючого судді Давидюка В.К. у справі № 906/903/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано: 03.12.2021

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу

2 - 4 - сторонам (рек.)

5 - представнику позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1