УХВАЛА

23 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 922/4013/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,

секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:

позивача - не з`явилися,

відповідача - Задворного Ю. В. (адвокат),

розглянувши касаційну скаргу Харківської міської ради

на рішення Господарського суду Харківської області від 29.03.2021 (суддя Лаврова Л. С.) та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 (судді: Терещенко О. І. - головуючий, Тихий П. В., Дучал Н. М.) у справі

за позовом Харківської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський бізнес центр "Южний"

про стягнення безпідставно збережених коштів

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року до господарського суду звернулася Харківська міська рада (далі - Міськрада) з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський бізнес центр Южний" (далі - Товариство) на користь Міськради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки, кадастровий номер :02:016:0043, площею 0,3680 за період з 01.03.2020 по 30.11.2020 у сумі 1 233 811,04 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.03.2021, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.07.2021, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що сторони у справі у спірний період перебували у процедурі купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, а неукладення між сторонами договору оренди землі було зумовлене метою забезпечення породження учасниками правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, тобто укладення договору купівлі-продажу цієї ж земельної ділянки, який в подальшому і був укладений, тому відповідач не може бути визнаний таким, що зберіг за рахунок Міськради як власника земельної ділянки грошові кошти у розмірі орендної плати, а тому правові підстави для застосування у цьому випадку статей 1212- 1214 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відсутні.

У касаційній скарзі Міськрада просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанції не враховано висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18, від 02.06.2020 у справі № 922/2417/19; від 02.06.2020 у справі № 922/2845/19, від 09.02.2021 у справі № 922/3617/19 щодо застосування статей 1212- 1214 ЦК України, статей 120, 125, 791 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель", статті 7 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.11.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міськради на рішення Господарського суду Харківської області від 29.03.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 у справі № 922/4013/20 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 23.11.2021.

Суди встановили такі фактичні обставини

Міськрадою відповідно до статті 189 ЗК України було здійснено заходи самоврядного контролю з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства.

Департаментом територіального контролю Міськради 05.11.2020 здійснено обстеження земельної ділянки з урахуванням витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.09.2020 № НВ-020.

За результатами комплексного вивчення наявних матеріалів та проведеного обстеження земельної ділянки на місцевості встановлено таке.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.11.2020 № 231275234 право власності на нежитлову будівлю літ. Б-8 загальною площею 14305,0 м2 по пров. Сімферопольському, 6 у м. Харкові з 28.01.2008 зареєстроване за Товариством на підставі свідоцтва про право власності від 27.12.2007.

За змістом витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.09.2020 № НВ-020: площа земельної ділянки, кадастровий номер :02:016:0043, складає 0,3680 га; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; цільове призначення - 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку); форма власності - комунальна; у відомостях про право власності зазначено - право власності зареєстровано за Міськрадою; датою державної реєстрації земельної ділянки є 18.02.2020.

Обстеженням на місцевості встановлено, що на сформованій земельній ділянці, кадастровий номер :02:016:0043, площею 0,3680 га по пров. Сімферопольському, 6 у м. Харкові розташована нежитлова будівля літ. Б-8 (офісна будівля), право власності на яку зареєстроване за Товариством.

Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами у період з 18.02.2020 по 30.11.2020 прав на земельну ділянку, кадастровий номер :02:016:0043, по пров. Сімферопольському, 6 у м. Харкові та з урахуванням статей 12, 80, 83 ЗК України земельна ділянка площею 0,3680 га перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Міськради, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.09.2020 № НВ-020.

Позивач посилається на те, що Товариство у період з 01.03.2020 по 30.11.2020 не сплачувало за користування земельною ділянкою по пров. Сімферопольському, 6 у м. Харкові плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Міськради як власника земельної ділянки за зазначеною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати. Розрахунок розміру безпідставно збережених Товариством коштів у розмірі орендної плати здійснювався Міськрадою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по пров. Сімферопольському, 6 у м. Харкові, кадастровий номер :02:016:0043, від 10.09.2020 № 5488, виданий Відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Відповідач посилається на те, що між сторонами склалися правовідносини з приводу оформлення права власності на зазначену земельну ділянку та що Товариство на підставі свідоцтва про право власності б/н від 27.12.2007 на праві приватної власності належить нежитлова будівля літ. Б-8 загальною площею 14305,0 м2 по пров. Сімферопольському, 6 у м. Харкові, розміщена на відповідній земельній ділянці.

Речове право відповідача на відповідну земельну ділянку не зареєстроване, втім з метою оформлення права власності на земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно, що належить йому, відповідач вчинив всі необхідні та залежні від нього дії, зокрема, заявами від 09.09.2019 № 939 та від 16.09.2019 № 945 він звертався до Харківського міського голови Кернеса Г. А. з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею орієнтовно 0,3600 га (за уточненням) для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 (офісного призначення) за адресою: м. Харків, пров. Сімферопольський, 6, що підтверджується копіями зазначених листів з відмітками про прийняття.

Відповідно до рішення 30 сесії Міськради 7 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 16.10.2019 № 1759/19 Товариству було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею 0,3680 га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 по пров. Сімферопольському, 6.

Листом від 18.10.2019 № 7767/0/225-19 Департаментом земельних відносин Міськради додатково повідомлено відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 по пров. Сімферопольському, 6 в м. Харкові та про необхідність звернутися до фізичної чи юридичної особи, яка є розробником документації із землеустрою.

23.10.2019 відповідачем було укладено договір № 10/23-19 на виконання землевпорядних робіт з фізичною особою-підприємцем Друзенком Андрієм Григоровичем (далі - ФОП Друзенко А. Г.), відповідно до якого виконавець виконує комплекс землевпорядних робіт зі складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 по пров. Сімферопольському, 6 в м. Харкові.

За результатами виконання передбачених зазначеним договором землевпорядних робіт було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 (офісна будівля) по пров. Сімферопольському, 6 в м. Харкові.

За змістом висновку Головного управління Держгеокадастру в Харківській області про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 06.12.2019 № 13115/82-19 проект землеустрою із відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 (офісна будівля) по пров. Сімферопольському, 6 в м. Харкові відповідає вимогам земельного законодавства та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам та за підсумковою оцінкою погоджується.

Відповідно до умов договору від 28.11.2019 № 489-19-19 між відповідачем та Державним підприємством "Науково-дослідний центр "Охоронна археологічна служба України" Інституту археології НАН України виконавцем було проведено наукове археологічне дослідження, за результатами якого складено висновок від 27.12.2019 № 857-в/19-19, за змістом якого на земельній ділянці об`єкти археологічної спадщини відсутні.

Згідно з висновком Департаменту містобудування та архітектури Міськради за матеріалами проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариству для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 (офісна будівля) по пров. Сімферопольському, 6 від 11.01.2020 № 135/0/605-20 зазначений проект землеустрою Департаментом погоджено.

Відповідно до листа Управління культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації від 23.01.2020 № 02-23/10 "Про розгляд проекту землеустрою" зазначений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не потребує погодження з Управлінням культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації.

За змістом висновку Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації за проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 (офісна будівля) по пров. Сімферопольському, 6 в м. Харкові від 03.02.2020 № 01-04/226-2/282 зазначений проект землеустрою не підлягає погодженню з Департаментом.

На підставі розробленої та погодженої в установленому чинним законодавством України під час процедури оформлення права власності на земельну ділянку для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 за адресою: пров. Сімферопольський, 6, м. Харків, документації, а саме на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробленої ФОП Друзенком А. Г., відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області було зареєстровано земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, кадастровий номер :02:016:0043, площею 0,3680 га від 18.02.2020 з цільовим призначенням 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 (офісна будівля), що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.02.2020 № НВ-020.

Відповідач зазначає, що його зусиллями та за його рахунок було забезпечено розроблення та погодження документації із землеустрою та реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі з метою подальшого набуття права власності на зазначену земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно, що належить відповідачу.

Отримавши погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 (офісна будівля) по пров. Сімферопольському, 6 в м. Харкові від всіх необхідних органів державної влади і місцевого самоврядування, заявою від 05.02.2020 № 1131 відповідач звернувся до Харківського міського голови Кернеса Г. А. з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3680 га, розташованої за адресою: пров. Сімферопольський, 6, Новобаварський район м. Харкова, для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8.

Заявою від 05.02.2020 № 1132 відповідач звернувся до Харківського міського голови Кернеса Г. А. з проханням продати земельну ділянку площею 0,3680 га, розташовану за адресою: пров. Сімферопольський, 6, Новобаварський район м. Харкова, для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 та висловив свою згоду на укладення договору про оплату авансового внеску у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки в рахунок оплати ціни земельної ділянки, що підтверджується копією зазначеного листа з відміткою про прийняття.

Відповідно до рішення 33 сесії Міськради 7 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 26.02.2020 № 2018/20 Товариству затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею 0, 3680 га, кадастровий номер :02:016:0043, за рахунок земель житлової та громадської забудови для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 по пров. Сімферопольському, 6 в м. Харкові.

Відповідно до рішення 33 сесії Міськради 7 скликання "Про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок юридичним та фізичним особам" від 26.02.2020 № 2022/20 Товариству надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності площею 0,3680 га, кадастровий номер :02:016:0043, за рахунок земель житлової та громадської забудови для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 по пров. Сімферопольському, 6 в м. Харкові; визначено, що розмір авансового внеску складає 3 % від вартості земельної ділянки, визначеної за нормативно-грошовою оцінкою земельної ділянки.

В процесі оформлення права власності Товариством на земельну ділянку площею 0,3680 га, кадастровий номер :02:016:0043, між Товариством (покупець) та Міськрадою (продавець) було укладено договір про внесення авансового внеску від 21.07.2020 №45/20, відповідно до якого покупець вносить, а продавець приймає авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки, кадастровий номер :02:016:0043, розташованої за адресою: пров. Сімферопольський, 6 у Новобаварському районі м. Харкова, у сумі 694 018,86 грн, що складає 3 % вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки.

На виконання укладеного договору Товариством 24.07.2020 було сплачено 694 018,86 грн, що підтверджується копією платіжного доручення від 24.07.2020 № 893.

Відповідно до пункту 3.5. договору сплачений авансовий внесок зараховується в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Заявою від 14.08.2020 № 1195 відповідач звернувся до Харківського міського голови Кернеса Г. А. з проханням надати розстрочення платежу строком на 2 роки за договором купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,3680 га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 (офісна будівля), розташованої в межах міста Харкова за адресою: пров. Сімферопольський, 6, Новобаварський район, кадастровий номер :02:016:0043.

Відповідно до рішення 37 сесії Міськради від 19.08.2020 № 2241/20 вирішено продати Товариству земельну ділянку із земель комунальної власності, кадастровий номер :02:016:0043, площею 0,3680 га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Б-8 по пров. Сімферопольському, 6 в м. Харкові, за ціною 3 230 000, 00 грн, надати розстрочення кінцевого терміну платежу строком на 2 роки.

Заявою від 11.12.2020 № 1262/1 відповідач повторно звернувся до Міськради, зі змісту якої убачається, що договір купівлі-продажу земельної ділянки не укладено, але Товариство готове якнайшвидше укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :02:016:0043, площею 0,3680 га, сплатити вартість земельної ділянки відповідно до рішення Міськради від 19.08.2020 № 2241/20, а також висловлено прохання надати інформацію щодо строків підписання Міськрадою договору купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки та вжити всіх належних заходів щодо підписання зазначеного договору у найкоротші терміни.

29.01.2021 між Товариством і Міськрадою укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,3680 га по пров, Сімферопольський, 6 у Новобаварському районі м. Харкова, кадастровий номер :02:016:0043, що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.01.2021 № 13/21.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.01.2021 № 13/21, 12.03.2021 приватним нотаріусом Галіщевою О. А. було зареєстровано право власності Товариства на земельну ділянку площею 0,3680 га по пров. Сімферопольський, 6 у Новобаварському районі м. Харкова, кадастровий номер :02:016:0043, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.03.2021.

Щодо сплати земельного податку за користування земельною ділянкою протягом періоду з 01.03.2020 по 30.11.2020, то відповідач зазначав, що оскільки ним за користування земельною ділянкою, кадастровий номер :02:016:0043, площею 0,3680 га сплачувалась плата за землю у формі земельного податку, що підтверджується копією уточнюючої податкової декларації з плати за землю юридичних осіб на 2020 рік від 01.04.2020, копіями платіжних доручень від 27.05.2020 № 743 на суму 28 917,45 грн (зазначеним платіжним дорученням сплачено земельний податок за березень 2020 року, у зв`язку із звільнення від сплати земельного податку за березень 2020 року на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", цей платіж зараховано за квітень 2020 року), від 25.06.2020 № 808 на суму 28 917,45 грн, від 28.07.2020 № 897 на суму 28 917,45 грн, від 25.08.2020 № 976 на суму 28 917,45 грн, від 30.09.2020 № 1077 на суму 28 917,45 грн, від 26.10.2020 № 1155 на суму 28 917,45 грн, від 27.11.2020 № 1273 на суму 28 917,45 грн, від 28.12.2020 № 1353 на суму 28 917,45 грн та інші платежі.

Вказане вище й стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до Господарського суду Харківської області, в якому останній просив стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером :02:016:0043 площею 0,3680 за період з 01.03.2020 по 30.11.2020 у сумі 1 233 811,04 грн.

Спір виник щодо стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України

Згідно із частиною 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, Верховний Суд зазначає, що обставини, які стали підставою для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України, у цьому випадку не підтвердилися, тому касаційне провадження за касаційною скаргою Міськради на рішення Господарського суду Харківської області від 29.03.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 у справі № 922/4013/20 необхідно закрити з огляду на таке.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

Основним елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

При цьому право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

У рішенні ЄСПЛ від 02.03.1987 у справі "Monnell and Morris v. the United Kingdom" (§ 56) зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Зазначена норма процесуального права спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

Колегія суддів відхиляє помилкові доводи скаржника про те, що судами попередніх інстанцій не враховано висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18, від 02.06.2020 у справі № 922/2417/19; від 02.06.2020 у справі № 922/2845/19, від 09.02.2021 у справі № 922/3617/19 щодо застосування статей 1212- 1214 ЦК України, статей 120, 125, 791 ЗК України, статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель", статті 7 Закону України "Про оренду землі", оскільки підстави позовів у зазначених справах та справі, що розглядається (№ 922/4013/20), і встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними, що виключає подібність спірних правовідносин у вказаних справах.

Предметом позову у цій справі (№ 922/4013/20) є вимога позивача про стягнення з відповідача як власника приміщення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період з 01.03.2020 по 30.11.2020, під час оформлення права власності на земельну ділянку для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, правовою підставою позову є положення статей 1212- 1214 ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18 предметом спору є вимога позивача про стягнення з відповідача як власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів (орендної плати) на підставі статей 1212- 1214 ЦК України за фактичне користування без достатніх на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований; при цьому, як встановлено судами під час розгляду справи, відповідач є власником нежитлових будівель, які розташовані на земельній ділянці, щодо якої у відповідача після набуття у власність нежитлових будівель не було оформлено право користування до 22.02.2019, а 22.02.2019 за відповідачем було зареєстроване право оренди на зазначену земельну ділянку, на відміну від справи, яка розглядається (№ 922/4013/20), в якій позивач просить стягнути кошти за користування земельною ділянкою під час оформлення права власності на неї.

У постанові Верховного Суду від 02.06.2020 у справі № 922/2417/19 предметом спору є вимога позивача про стягнення з відповідача як власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів (орендної плати) з посиланням на положення статті 189 ЗК України та статей 1212- 1214 ЦК України за фактичне користування без достатніх на те правових підстав, земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований; під час розгляду справи було встановлено, що відповідач не був платником плати за землю та не сплачував жодних платежів за користування земельною ділянкою, жодних дій щодо оформлення права власності на земельну ділянку відповідачем не вчинялось, й відповідно жодного договору купівлі-продажу земельної ділянки укладено не було, разом з тим у справі, яка розглядається (№ 922/4013/20), сплачував платежі за користування земельною ділянкою, відповідач вчиняв дії щодо оформлення права власності на земельну ділянку, за результатами яких було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки.

У постанові Верховного Суду від 02.06.2020 у справі № 922/2845/19 предметом спору є вимога позивача про стягнення з відповідача як власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів (орендної плати) за фактичне користування без достатніх на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, на підставі статей 1212- 1214 ЦК України; судами під час розгляду справи було встановлено, що відповідач податкових декларацій з плати за землю за спірний період не надавав, а також перебував на обліку в Харківському управлінні офісу Великих платників податків ДФС з 2018 року; суди попередніх інстанцій встановили, що спірна земельна ділянка перебувала в оренді попереднього землекористувача у період до і на момент набуття відповідачем права власності на нерухоме майно, розташоване на цій земельній ділянці, який у подальшому було розірвано на підставі судового рішення (вже після набуття відповідачем у власність нерухомого майна); у зв`язку з цим предметом судового розгляду було визначення наявності або відсутності між сторонами у справі орендних відносин за договором оренди у період, за який пред`явлено позовні вимоги, - як підстави для визначення відсутності чи наявності правової підстави для набуття чи збереження майна у контексті визначення кондиційних правовідносин. У цій справі, на відміну від справи, яка розглядається (№ 922/4013/20), сторони не перебували у процесі оформлення права власності на земельну ділянку.

У постанові Верховного Суду від 09.02.2021 у справі № 922/3617/19 предметом спору є вимога позивача про стягнення з відповідача як власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів (орендної плати) за фактичне користування без достатніх на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, на підставі статті 1212 ЦК України; судами під час розгляду справи було встановлено, що відповідач користується земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно відповідача, без укладених правовстановлюючих документів на земельну ділянку; щодо спірної земельної ділянки між позивачем і відповідачем було укладено та виконано договір про внесення авансового внеску, але рішення про продаж відповідачу спірної земельної ділянки позивачем так і не було прийняте, відповідно й договору купівлі-продажу укладено не було, на відміну від справи, яка розглядається (№ 922/4013/20), в якій за результатами дій відповідача щодо оформлення права власності на земельну ділянку було укладено договір купівлі-продажу останньої.

Отже, після відкриття касаційного провадження у справі № 922/4013/20 касаційна інстанція встановила, що висновки щодо застосування норм права, які викладено у постановах Верховного Суду у справах № 922/981/18, № 922/2417/19, № 922/2845/19, № 922/3617/19 та на які посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі № 922/4013/20.

З огляду на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, а будь-які інші підстави касаційного оскарження позивачем не зазначалися та не обґрунтовувалися у поданій касаційній скарзі, колегія суддів на підставі пункту 5 частини 1 статті 296 цього Кодексу дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Міськради на рішення Господарського суду Харківської області від 29.03.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 у справі № 922/4013/20.

Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 29.03.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 у справі № 922/4013/20 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай