ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Справа № 925/614/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Пріхно Л.А.,

за участі представників сторін:

від Черкаської окружної прокуратури Куліш А.А. прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури,

від позивача Письменний С.П. - представник за посадою,

від першого відповідача представник не з`явився,

від другого відповідача Драч М.В. заступник директора,

Лавріненко Є.Ю. адвокат,

від третьої особи представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури,

м. Черкаси, в інтересах держави в особі

Леськівської сільської ради, с. Леськи, Черкаського району,

Черкаської області

до 1. Черкаської районної державної адміністрації, м. Черкаси,

2. приватного підприємства Інститут з питань іхтіології,

м. Черкаси

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області,

м. Черкаси

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернувся з позовом заступник керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації до Черкаської районної державної адміністрації та приватного підприємства Інститут з питань іхтіології про:

- усунення перешкод власнику державі в особі Черкаської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Черкаської районної державної адміністрації №145 від 20 травня 2016 року Про затвердження проекту землеустрою в частині затвердження проекту землеустрою та передачі приватному підприємству Інститут з питань іхтіології земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0129 площею 0,7 га терміном на 15 років для ведення водного господарства, розташованої в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту;

- усунення перешкод власнику державі в особі Черкаської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду шляхом визнання недійсним договору оренди землі від 23 травня 2016 року укладеного між Черкаською районною державною адміністрацією та приватним підприємством Інститут з питань іхтіології припинивши відповідне речове право приватному підприємству Інститут з питань іхтіології на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0129 площею 0,7 га, яка розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту;

- усунення перешкод власнику державі в особі Черкаської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду шляхом скасування державної реєстрації права власності № 29755443 від 25 травня 2016 року з одночасним припиненням відповідного речового права Черкаської районної державної адміністрації на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0129 площею 0,7 га, яка розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту;

- зобов`язання приватне підприємство Інститут з питань іхтіології повернути державі в особі Черкаської обласної державної адміністрації земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0129 площею 0,7 га.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17 червня 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17 червня 2021 року відкладено підготовче засідання на 11 год. 30 хв. 13 липня 2021 року. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 13 липня 2021 року замінено позивача Черкаську обласну державну адміністрацію на його правонаступника у спірних правовідносинах Леськівську сільську раду. Відкладено підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 03 серпня 2021 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 03 серпня 2021 року суд відклав розгляд справи в підготовчому засіданні на 11 год. 30 хв. 10 серпня 2021 року та продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів.

10 серпня 2021 року до суду від Черкаської окружної прокуратури надійшла заява про зміну предмету позову, в якій останній просив суд:

- усунути перешкоди власнику Леськівській об`єднаній територіальній громаді, в особі Леськівської сільської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Черкаської районної державної адміністрації №145 від 20 травня 2016 року Про затвердження проекту землеустрою в частині затвердження проекту землеустрою та передачі приватному підприємству Інститут з питань іхтіології земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0129 площею 0,7 га терміном на 15 років для ведення водного господарства, розташованої в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту;

- усунути перешкоди власнику - Леськівській об`єднаній територіальній громаді, в особі Леськівської сільської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду шляхом визнання недійсним договору оренди землі від 23 травня 2016 року укладеного терміном на 15 років укладеного між Черкаською районною державною адміністрацією та приватним підприємством Інститут з питань іхтіології, припинивши відповідне речове право (оренди) приватному підприємству Інститут з питань іхтіології на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0129 площею 0,7 га, яка розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту.

- усунути перешкоди власнику Леськівській об`єднаній територіальній громаді, в особі Леськівської сільської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду шляхом зобов`язання приватного підприємства Інститут з питань іхтіології повернути Леськівській об`єднаній територіальній громаді, в особі Леськівської сільської ради земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0129 площею 0,7 га.

Фактично прокурор, у зв`язку із заміною позивача на його правонаступника, своєю заявою уточнив свої позовні вимоги.

Ухвалою від 10 серпня 2021 року заяву Черкаської окружної прокуратури про зміну предмету позову прийнято до розгляду.

Провадження у справі №925/614/21 в частині вимог про усунення перешкоди власнику державі в особі Черкаської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду шляхом скасування державної реєстрації права власності № 29755443 від 25 травня 2016 року з одночасним припиненням відповідного речового права Черкаської районної державної адміністрації на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0129 площею 0,7 га, яка розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту - закрито.

Відкладено підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 28 вересня 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 28 жовтня 2020 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 28 жовтня 2021 року суд оголосив перерву до 11 год. 30 хв. 23 листопада 2021 року.

Перший відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені, що підтверджується реєстром поштових відправлень Господарського суду Черкаської області.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю з підстав наведених у позові.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги не підтримав.

Представники другого відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, однак письмового відзиву суду надано не було.

В письмових поясненнях третя особа позовні вимоги прокурора підтримала, та зазначала, що приймаючи спірне розпорядження першим відповідачем було порушено вимоги ч. 2 ст. 124, ст. 134, ч. 3 ст. 186-1 ЗК України та п. 12 ст. 16 ВК України.

Також третя особа вказувала, що в матеріалах справи містяться дані про відсутність погодження Державним агентством рибних ресурсів України проекту землеустрою щодо передачі в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0129, а Державна служба України з питань геодезії, картографії не проводила експертизу зазначеного проекту землеустрою.

В судовому засіданні, яке відбулося 23 листопада 2021 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/614/21.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача, другого відповідача, а також дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Звертаючись до суду з даним позовом прокурор в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначав, що рішення органу виконавчої влади не відповідає вимогам чинного земельного законодавства, оскільки в даному випадку Черкаська РДА не мала повноважень на розпорядження землями водного фонду.

Земельну ділянку було передана в оренду без проведення торгів, а проект із землеустрою не було погоджено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Відсутній висновок щодо проведення експертизи землевпорядної документації.

З матеріалів справи вбачається, що 30 березня 2016 року першим відповідачем було прийнято розпорядження за №76 Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки площею 0,7 га приватному підприємству Інститут з питань іхтіології в оренду терміном на 15 років для ведення водного господарства (розміщення рибоприймального пункту), що розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради, за межами населеного пункту Черкаського району Черкаської області.

В подальшому 20 травня 2016 року Черкаською районною державною адміністрацією було прийнято розпорядження за №145 Про затвердження проекту землеустрою, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватному підприємству Інститут з питань іхтіології площею 0,7 га для ведення водного господарства (розміщення рибоприймального пункту) в оренду терміном на 15 років, в адміністративних межах Леськівської сільської ради, за межами населеного пункту Черкаського району Черкаської області.

Передано приватному підприємству Інститут з питань іхтіології в оренду терміном на 15 років земельну ділянку площею 0,7 га, кадастровий номер :01:001:0129 в адміністративних межах Леськівської сільської ради, за межами населеного пункту Черкаського району Черкаської області.

Зазначену земельну ділянку площею 0,7 га віднесено до категорії земель водного фонду.

Приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.О. на підставі укладеного договору оренди прийнято рішення №29755443 від 25 травня 2016 року, яким зареєстровано за приватним підприємством Інститут з питань іхтіології речове право (право оренди).

На підставі вищевказаного розпорядження, 23 травня 2016 року між Черкаською районною державною адміністрацією (орендодавець) та приватним підприємством Інститут з питань іхтіології (орендар) було укладено договір оренди землі, на підставі якого другому відповідачу було передано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,7 га, кадастровий номер :01:001:0129 водного фонду, для ведення водного господарства (розміщення рибоприймального пункту) за рахунок земель загального користування (піски) в адміністративних межах Леськівської сільської ради за межами населеного пункту.

Договір оренди укладено терміном на 15 (п. 6 договору).

Згідно ст. ст. 6, 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 59 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття спірного розпорядження) громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і річкового транспорту в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 Водного кодексу України визначено, що порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

Статтею 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до п. а ч. 3 ст. 122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства.

Частинами четвертою і восьмою статті 122 ЗК України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України Про Державний земельний кадастр, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Частинами другою, третьою статті 134 ЗК України, зокрема, встановлено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів.

Земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Проте, матеріали справи не містять доказів, що підтверджують отримання відповідачем дозволу на спеціальне водокористування.

Отже, всупереч ст. ст. 116, 124 ЗК України право оренди на земельну ділянку державної форми власності водного фонду з кадастровим номером :01:001:0129 площею 0,7 га, яка розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району було передано приватному підприємству Інститут з питань іхтіології для ведення водного господарства (розміщення рибоприймального пункту) без проведення земельних торгів (аукціону).

Крім того, як в самому розпорядженні, так і в договорі оренди землі конкретизовано, що земельна ділянка передається орендарю саме для розміщення рибоприймального пункту.

Представники другого відповідача в судовому засіданні також пояснили, що на орендованій земельній ділянці розміщено рибоприймальний пункт.

З цього приводу суд вважає, що Черкаська районна державна адміністрація при розпорядженні землею ототожнила два різних поняття водне господарство та рибне господарство.

Поняття водне господарство визначене у Концепції розвитку водного господарства України, яка затверджена постановою Верховної Ради України від 14 січня 2000 року №1390-Х1V, а саме: це - галузь, завданням якої є забезпечення потреб населення і народного господарства у водних ресурсах, збереження, охорона та відтворення водного фонду, попередження шкідливої дії вод і ліквідація її наслідків.

Отже, водне господарство передбачає використання земельної ділянки водного фонду для: 1) забезпечення потреб населення і народного господарства у водних ресурсах; 2) збереження, охорона та відтворення водного фонду; 3) попередження шкідливої дії вод і ліквідація її наслідків.

У зв`язку з цим, необхідним є тлумачення і розуміння понять водні ресурси та водний фонд.

Статтею 1 ВК України визначено, що водні ресурси це - обсяги поверхневих, підземних і морських вод відповідної території.

Водночас, водний фонд (стаття 3 ВК України) включає в себе поверхневі води: штучні водойми (водосховища, ставки) і канали.

Таким чином, водне господарство по суті передбачає забезпечення населення і народного господарства водою; збереження, охорону і відтворення водних об`єктів, і, звісно, попередження шкідливої дії вод і ліквідація її наслідків.

Потреба у веденні водного господарства не ототожнюється з потребами та цілями, для яких надаються у користування на умовах оренди водні об`єкти згідно із вимогами 51 ВК України, зокрема, для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт

Згідно ст. 1 Закону України Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів рибне господарство - галузь економіки, завданнями якої є вивчення, охорона, відтворення, вирощування, використання водних біоресурсів, їх вилучення (добування, вилов, збирання), реалізація та переробка з метою одержання харчової, технічної, кормової, медичної та іншої продукції, а також забезпечення безпеки мореплавства суден флоту рибної промисловості.

Рибоприймальний пункт - спеціально визначене місце для обліку вилучених водних біоресурсів та продукції з них.

Суб`єкт рибного господарства - юридична чи фізична особа, яка провадить рибогосподарську діяльність відповідно до законодавства.

Поняття водні живі ресурси закріплено у пункті 1.3. Інструкції про порядок здійснення штучного риборозведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 січня 2008 року №4, відповідно до якої риба та інші водні живі ресурси це сукупність організмів, життя яких неможливе без перебування (знаходження) у воді.

До водних живих ресурсів належать: прісноводні, морські, анадромні риби на всіх стадіях розвитку, круглороті, морські ссавці, водні безхребетні, у тому числі молюски головоногі, черевоногі, двостулкові, ракоподібні, черв`яки, голкошкірі, губки, кишковопорожнинні, наземні безхребетні у водній стадії розвитку, інші водні тварини, водорості, вищі водні рослини;

Отже, рибне господарство передбачає відносини у галузі охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів, ведення рибного господарства та здійснення рибальства.

Статтею 25 Закону України Про тваринний світ (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) закріплено, що добування риби та водних безхребетних вважається рибальством, а не водним господарством.

При цьому потребу у веденні водного господарства не можна ототожнювати з потребами та цілями, для яких надаються в користування на умовах оренди водних об`єктів згідно зі ст. 51 Водного кодексу України зокрема, для риборозведення виробництва сільськогосподарської і промислової продукції.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду викладеного в постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 615/1267/16-ц за аналогічними обставинами суд дійшов висновку, що районна державна адміністрація, приймаючи розпорядження не мала передбачених законом повноважень щодо розпорядження землями державної власності для потреб ведення рибного господарства та взагалі право на розпорядження спірною земельною ділянкою водного фонду не належало Валківській районній державній адміністрації, жодних дій щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою компетентним органом (обласною державною адміністрацією) не вчинялось, отже, відповідач не міг законно набути права оренди на спірну земельну ділянку.

За таких обставин, суд погоджується з доводами прокурора, що Черкаська РДА в даному випадку приймаючи розпорядження №145 від 20 травня 2016 року перевищила надані законом їй повноваження.

Крім того, згідно з приписами ч. 3 ст. 1861 ЗК України (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства.

Відповідно до Положення про Державне агентство водних ресурсів України, затверджене Указом Президента України №453/2011 від 13 квітня 2011 року (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення), Державне агентство водних ресурсів України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України.

Згідно з п. 1211 ст. 16 Водного кодексу України до відання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, в галузі управління і контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів належить погодження документації із землеустрою у випадках та порядку визначених Земельним кодексом України та Законом України Про землеустрій щодо відповідності зазначеної документації водному законодавству.

Разом з тим, відповідно до листа Державного агентства водних ресурсів України №161/890вих-21 від 03 лютого 2021 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0129 площею 0,7 га приватному підприємству Інститут з мигань іхтіології в оренду терміном на 15 років для ведення водного господарства (розміщення рибоприймального пункту), що розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради, за межами населеного пункту Черкаського району не погоджувався.

Відтак, законодавчої вимоги щодо необхідності отримання відповідного висновку про погодження проекту відведення земельної ділянки водного фонду дотримано не було.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України Про державну експертизу землевпорядної документації (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) передбачено, що обов`язковій державній експертизі підлягають, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Частинами 2 та 5 ст. 35 вказаного Закону встановлено, що висновки державної експертизи повинні містити оцінку допустимості та можливості прийняття рішення щодо об`єкта державної експертизи і враховувати соціально-економічні наслідки; реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою та документацією з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріалами і документацією державного земельного кадастру щодо об`єктів обов`язкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється.

У відповідності до п. 4.1 Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації, затвердженої наказом 03 грудня 2004 року №391 Державного комітету по земельним ресурсам земельних ресурсів у сфері державної експертизи (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) до відання Держгеокадастру належить організація та проведення державної експертизи.

Пунктом 4.1.1. вказаної методики визначено, що обов`язкова державна експертиза (первинна, повторна та додаткова) проводиться щодо проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення (щодо об`єктів загальнодержавного значення), лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Водночас, згідно інформації Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 01 березня 2021 року за №10-28-0.231-2276/2-21 експертиза землевпорядної документації зокрема, проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки водного фонду площею 0,7 га за кадастровим номером :01:001:0129 приватному підприємству Інститут з питань іхтіології в оренду терміном на 15 років для ведення водного господарства (розміщення рибоприймального пункту) не проводилась.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що спірне розпорядження Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області від 20 травня 2016 року №145 є незаконним та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 23 травня 2016 року судом враховано наступне:

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України Про оренду землі укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Оскільки розпорядження від 20 травня 2016 року за №145, на підставі якого було укладено спірний договір оренди землі від 23 травня 2016 року, визнано судом недійсними, то як наслідок це є підставою для визнання недійсним вказаного правочину.

27 травня 2021 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин.

Підпунктом 58 п. 4 розділу І вказаного Закону, внесено зміни до розділу Х Перехідні положення ЗК України, зокрема, доповнено пунктом 24 такого змісту:

З дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Також підпунктом 20 п. 4 розділу І вищевказаного Закону, внесено зміни до ст. 83 ЗК України, зокрема частину другу цієї статті доповнено пунктом в такого змісту: у комунальній власності перебувають землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року №728-р Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Черкаської області (зі змінами) Леськівська сільська рада входить до Леськівської територіальної громади, центром якої визначено Леськівську сільську раду.

Земельна ділянка, яка є предметом розгляду даного спору, за кадастровим номером :01:001:0129, площею 0,7 га, яка розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту, з 27 травня 2021 року (дня набрання чинності Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин) вважається земельною ділянкою комунальної власності.

На підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Леськівської сільської ради Філіпової О.С. №59666350 від 05 серпня 2021 року за Леськівською сільською радою, як представником Леськівської територіальної громади зареєстровано відповідне речове право за №43333390 від 02 серпня 2021 року на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0129 площею 0,7 га, яка розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту.

Відповідно до ч. 3 ст.26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Крім того, оскільки правочин від 23 травня 2016 року визнається судом недійним, то передана другому відповідачу в оренду земельна ділянка підлягає поверненню власнику.

Згідно ч. 4 ст. 55 ГПК України якщо особа, яка має процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених позовних вимог, суд залишає заяву без розгляду, крім позову про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, поданого власником (учасником, акціонером) цієї юридичної особи в її інтересах, а також позову прокурора в інтересах держави.

Отже, підстав для залишення позову без розгляду не вбачається.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

З урахуванням змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів суд дійшов висновку, що за розгляд позовних вимог про визнання незаконним та скасування розпорядження витрати прокурора зі сплати судового збору покладаються на першого відповідача, про визнання недійсним договору - на обидві сторони недійсного правочину в рівних частинах, а щодо вимог про повернення земельної ділянки - на другого відповідача.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 55, 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Черкаської районної державної адміністрації №145 від 20 травня 2016 року Про затвердження проекту землеустрою в частині затвердження проекту землеустрою та передачі приватному підприємству Інститут з питань іхтіології земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0129 площею 0,7 га терміном на 15 років для ведення водного господарства, розташованої в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту.

3. Визнати недійсним договір оренди землі від 23 травня 2016 року укладений терміном на 15 років між Черкаською районною державною адміністрацією та приватним підприємством Інститут з питань іхтіології.

4. Припинити право оренди приватного підприємства Інститут з питань іхтіології на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0129 площею 0,7 га, яка розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту.

5. Зобов`язати приватне підприємство Інститут з питань іхтіології, бул. Шевченка, 299, оф. 23, м. Черкаси, ідентифікаційний код 36701986 повернути Леськівській об`єднаній територіальній громаді, в особі Леськівської сільської ради, вул. Центральна, 53, с. Леськи, Черкаського району, Черкаської області, ідентифікаційний код 33456597 земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0129 площею 0,7 га.

6. Стягнути з Черкаської районної державної адміністрації, вул. В. Чорновола, 157, м. Черкаси, ідентифікаційний код 04061317 на користь Черкаської обласної прокуратури, бул. Шевченка, 286, м. Черкаси, ідентифікаційний код 02911119 3 405 грн. 00 коп. судового збору.

7. Стягнути приватного підприємства Інститут з питань іхтіології, бул. Шевченка, 299, оф. 23, м. Черкаси, ідентифікаційний код 36701986 на користь Черкаської обласної прокуратури, бул. Шевченка, 286, м. Черкаси, ідентифікаційний код 02911119 3 405 грн. 00 коп. судового збору.

Видати відповідні накази після набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 30 листопада 2021 року.

Суддя А.В.Васянович