ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021м. ДніпроСправа № 904/2488/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в особі відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в сумі 42 396 грн. 30 коп.

Представники:

від позивача: Євлашова І.Ю., довіреність № 82/ДнЭ/2021 від 31.12.2020, представник;

від відповідача: Козлова О.О., довіреність від 20.10.2021, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" в особі відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 10.03.2021 № 130/338, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за несвоєчасну доставку вантажів у загальній сумі 42 396 грн. 30 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 в частині повної та своєчасної доставки вантажів. Так, у вересні-грудні 2020 відповідачем здійснено перевезення вантажу до станцій призначення Зелене Поле Придніпровської залізниці, одержувач ДТЕК Криворізька ТЕС. Позивач стверджує, що згідно із змістом залізничних накладних, які підтверджують спірні перевезення, вантаж доставлений на адресу позивача із простроченням. Відповідно до доданого розрахунку, штраф за несвоєчасну доставку вантажів у вказаний період складає 42 396 грн. 30 коп.

Ухвалою господарського суду від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

08.04.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому зазначив, що за накладною № 51635209 від 11.11.2020 штраф в сумі 1 255 грн. 00 коп. нарахований неправомірно, оскільки на шляху прямування по станції Покровськ вагон № 56339484 відчеплений від основної відправки через технічну несправність, що підтверджується від 12.11.2020 № 3620 о 04-55 год., про приймання вагона з ремонту форми ВУ-36М від 13.11.2020 № 9612 о 15-00 год. Після виконання ремонту вагон донаправлений за призначення по накладній № 51650729 від 14.11.2020, видача одержувачу 19.11.2020. Отже, норма доставки: 6 діб (3 доби на відстань 409 км) + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям) +2 доби (34,05 год., неповна доба округляється до повної) - на ремонт власного вагона, причина, яка не залежить від залізниці. Фактично: 7 діб. Прострочення складає 1 добу, за що згідно зі ст. 116 Статуту штраф не нараховується. Крім того, накладні № 51192144 від 14.10.2020 (досилка № 47077417 від 21.10.2020), № 50830793 від 22.09.2020 (досилки № 46397964 від 23.09.2020, № 46397964 від 23.09.2020) містять переуступні написи, одержувачем вантажу ВП «Криворізька теплова електрична станція АТ «ДТЕК Дніпроенерго» право надання позовних вимог до АТ «Українська залізниця» передано відправнику ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ». Таким чином, на думку позивача, АТ «ДТЕК Дніпроенерго» в особі ВП «Криворізька теплова електрична станція АТ «ДТЕК Дніпроенерго» є неналежним позивачем. А відтак, суми штрафу 1 882 грн. 50 коп. і 1 857 грн. 00 коп. заявлені неправомірно. Водночас, просив суд зменшити розмір нарахованого штрафу, посилаючись на скрутне фінансове становище.

Ухвалою господарського суду від 24.05.2021 здійснено перехід до розгляду справи № 904/2488/21 за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 17.06.2021.

Ухвалою господарського суду від 17.06.2021 підготовче засідання відкладено на 08.07.2021, у зв`язку із неявкою представників сторін.

У підготовчому засіданні 08.07.2021 оголошено перерву до 22.07.2021 для надання сторонами витребуваних судом документів.

12.07.2021 від позивача на електронну адресу суду та 14.07.2021 засобами поштового зв`язку до суду надійшла відповідь позивача на відзив від 12.07.2021 № 130/970, в якій зазначив, що представнику АТ ДТЕК Дніпроенерго надано право підписувати від імені позивача та передавати вантажовідправникам право на пред`явлення претензії та позовів до АТ Українська залізниця тільки у зв`язку з незбереженням вантажу, про що свідчать довіреності № 233/ДнЗ/2020 від 03.06.2020 та № 306//ДнЗ/2020 від 30.12.2020. Позивач є належною стороною у спорі про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладними №51192144 (досилка №47077417), № 50830793 (досилка №46397964). Крім того, зауважує, що за накладною № 51635209 від 11.11.2020 відповідачем не надано належних доказів на підтвердження підстав продовження терміну доставки вантажів, а тому штраф позивачем нарахований вірно. Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафу вказує, що відповідач був обізнаний про існуючий порядок доставки вантажу, встановлені для цього строки та правові наслідки порушення цих строків, сума заявленого позивачем штрафу не є надмірно великою, тому заперечує проти задоволення вказаного клопотання відповідача.

Ухвалою господарського суду від 22.07.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів за заявою сторін; підготовче засідання відкладено на 12.08.2021.

Ухвалою господарського суду від 12.08.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 30.09.2021.

30.09.2021 судове засідання не відбулося через перебування судді Рудь І.А. на лікарняному.

Після усунення вказаних обставин, ухвалою господарського суду від 28.10.2021 розгляд справи по суті призначений в межах розумного строку у судовому засіданні 23.11.2021.

У судовому засіданні 23.11.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити; представник відповідача просив суд зменшити розмір штрафу з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та врахувати заперечення відповідача, викладені у відзиві.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2020 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) та Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпроенерго" (для та в інтересах Відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго") укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги (пункт 1.1 договору).

На виконання умов договору у вересні-грудні 2020 відповідачем здійснено перевезення вантажів (кам`яне вугілля) до станції призначення Зелене Поле Придніпровської залізниці, одержувач ДТЕК Криворізька ТЕС.

Вказані перевезення оформлені залізничними накладними: № № 45388915, 45422748, 45776903, 45783701, 46397964, 46885596, 46885935, 46926507, 47072764, 47077417, 47082805, 47311899, 50981505, 51045409, 51045417, 51066553, 51066561, 51071066, 51071074, 51083335, 51192144, 51292217, 51348092, 51348423, 51375426, 51375442, 51635209, 51650729, 50981448, 50981455, 50981463, 50830793, 46367964 (т.1, а.с. 47-85).

Позивач зазначає, що під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на вказаних залізничних накладних.

Відтак, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі ст. 116 Статуту залізниць України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажу у загальному розмірі 51 594 грн. 86 коп., що і є предметом спору.

Предмет доказування у даній справі становлять наступні обставини: здійснення відповідачем перевезення вантажів за спірними залізничними накладними; факт несвоєчасного виконання зобов`язань та наявність правових підстав для відповідальності відповідача; правомірність нарахування штрафу; наявність або відсутність вини відповідача у простроченні доставки вантажів за залізничними накладними, перелік яких наведено в позові; наявність або відсутність фактичних обставин, які дають суду право на зменшення суми нарахованого штрафу.

Позивачем на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги та які входять до предмета доказування в даній справі, надано:

- копія договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020;

- залізничні накладні № № 45388915, 45422748, 45776903, 45783701, 46397964, 46885596, 46885935, 46926507, 47072764, 47077417, 47082805, 47311899, 50981505, 51045409, 51045417, 51066553, 51066561, 51071066, 51071074, 51083335, 51192144, 51292217, 51348092, 51348423, 51375426, 51375442, 51635209, 51650729, 50981448, 50981455, 50981463, 50830793, 46367964;

- розрахунок суми штрафу;

- копії довіреностей № 233/ДнЗ/2020 від 03.06.2020 та № 306//ДнЗ/2020 від 30.12.2020 на Березовського І.В.

Відповідачем на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує викладені у відзиві заперечення та клопотання про зменшення суми штрафу, надано:

- повідомлення форми ВУ-23М від 12.11.2020 № 3620;

- повідомлення форми ВУ-3 6М від 13.11.2020 № 9612;

- довідку про виконання виробничо-економічних показників РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця»;

- довідку про стан кредиторської заборгованості РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця»;

- довідку про стан дебіторської заборгованості РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця»;

- інформацію про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів, по регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за 2019 рік;

- облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів РФ «Придніпровська залізниця» за 2019 рік та 2020 рік.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

У відповідності до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 п. 6 розд. 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі ст. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно зі ст. 130 Статуту залізниць України належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

За змістом п. 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1. Правил).

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4. Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил).

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (п. 2.10. Правил).

Оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (п. 8 Правил).

Згідно зі ст. 131 Статуту залізниць України претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Відповідно до ст. 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документ на вантаж, що прибув.

У Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

За нормами ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що спірні залізничні накладні є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення спірного вантажу, яка фактично була укладена між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Вказані накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

За вимогами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (п. 8 Правил).

Дослідивши наявні у матеріалах справи залізничні накладні, господарський суд встановив, що вантаж за накладними № № 45388915, 45422748, 45776903, 45783701, 46397964, 46885596, 46885935, 46926507, 47072764, 47077417, 47082805, 47311899, 50981505, 51045409, 51045417, 51066553, 51066561, 51071066, 51071074, 51083335, 51192144, 51292217, 51348092, 51348423, 51375426, 51375442, 51635209, 51650729, 50981448, 50981455, 50981463, 50830793, 46367964 доставлено одержувачу з порушенням строків, які визначені ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у зв`язку із чим сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 42 396 грн. 30 коп. нарахована правомірно.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку штрафу судом порушень чинного законодавства не встановлено.

Стосовно суми нарахованого штрафу за прострочення доставки вантажу за залізничною накладною № 51635209 та заперечень відповідача з цього приводу суд зазначає таке.

Так, відповідач стверджує, що на шляху прямування по станції Покровськ вагон № 56339484 відчеплений від основної відправки через технічну несправність, на підтвердження чого надає повідомленням на ремонт або технічне обслуговування форми ВУ-23М від 12.11.2020 № 3620 о 04-55 год., про приймання вагона з ремонту форми ВУ-36М від 13.11.2020 № 9612 о 15-00 год. Відповідач вказує, що після виконання ремонту вагон направлено за призначення по посилочній накладній № 51650729 від 14.11.2020, видача одержувачу 19.11.2020. Отже, норма доставки: 6 діб (3 доби на відстань 409 км) + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям) +2 доби (34,05 год., неповна доба округляється до повної) - на ремонт власного вагона, причина, яка не залежить від залізниці. Фактично: 7 діб. Прострочення складає 1 добу, за що згідно зі ст. 116 Статуту штраф не нараховується.

Пунктом 3.11 Роз`яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» передбачено наступне: «Згідно з пунктом «в» статті 130 Статуту належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна. Доказом затримки, яка трапилася з вини відправника чи одержувача, що дає право залізниці на збільшення терміну доставки вантажу відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є відмітка у перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції і календарним штемпелем. Тому відсутність такої відмітки на накладній позбавляє залізницю права на збільшення терміну доставки вантажу».

За приписами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (п.8 Правил).

Відповідно до пункту 2.9 Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Відповідно до п. 3 Правил складання актів акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Згідно з п.4 Правил складання актів комерційні акти складаються на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу; при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього. У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона; на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом. У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Отже вказані норми покладають на відповідача обов`язок у разі настання обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, скласти комерційні акти чи акти загальної форми, в залежності від обставин, та внести про даний факт відповідні відомості до накладної, незалежно від стану перевізного процесу.

При цьому на відповідача покладено обов`язок надання суду належних доказів на підтвердження того, що саме відправником або одержувачем було допущено порушення, яке призвело до затримки доставки вантажу за спірними накладними.

Аналогічна правова позиція закріплена у постанові Верховного суду від 02.12.2019 у справі №910/3745/19.

Як встановлено судом, у графі 49 накладної № 51635209 міститься відмітка: «Одержувача повідомлено 13.11.2020 01-45 ОСОБА_1 ЕЦП 13.11.2020 02:15» (т. 1, а.с. 79).

У відомості вагонів до вказаної накладної у графі 49 (50) Примітка напроти номеру вагону 56339484 міститься запис: «Власний вагон. Власник ООО «МЕТИНВЕСТ-ШИППИНГ» Оператор ООО «Лемтранс» Орендар ООО «Лемтранс», вагон відчеплено з причини по тех. неиспр.срок.дост. продлен».

Відповідачем до суду надано копії повідомлень Форми ВУ-23М на ремонт або технічне обслуговування та Форми ВУ-36М про приймання вагонів із ТО в підтвердження продовження строку доставки вантажу за накладною № 51635209.

При цьому, суд зазначає, що надані відповідачем повідомлення про ремонт або технічне обслуговування вагонів форми ВУ-23М, ВУ-36М не є доказами порушення строків доставки вантажу з незалежних від відповідача причин, не підтверджують той факт, що несвоєчасна доставка вантажів відбулась не з вини залізниці, а з інших обставин, оскільки на підтвердження обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, складаються комерційні акти чи акти загальної форми, в залежності від обставин.

Згідно з п. 4.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, у разі складання акта в графі 49 «Відмітки залізниці» зазначаються його номер і коротко причина, з якої його складено (наприклад, «про нестачу _____ місць», «про нестачу маси _____ кг», «про відсутність пломб» тощо).

Господарський суд зазначає, що графа 49 накладної № 51635209 не містить інформації про складання залізницею акту; відповідачем відповідні акти, що засвідчують обставини, які стали підставою для продовження строку доставки вантажу за вказаною накладною, до суду не надані.

Отже, посилання відповідача на невірний розрахунок позивачем штрафу за несвоєчасну доставку вантажу через продовження терміну його доставки за залізничною накладною № 51635209 згідно приписів п.2.9 Правил, не заслуговують уваги, оскільки належних у розумінні ст.76 Господарського процесуального кодексу України доказів, які підтверджують, що за такою накладною саме відправником або одержувачем допущено порушення, яке призвело до затримки доставки вантажу до матеріалів справи не надано.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Щодо стосується залізничних накладних № № 51192144, 50830793, які містять переуступний напис одержувача вантажу (позивача) на користь відправника вантажу ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» та заперечень відповідача з цього приводу, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів, зокрема, у разі прострочення доставки вантажу має одержувач за умови пред`явлення накладної.

Як встановлено судом та вбачається зі змісту накладних № № 51192144, 50830793 переуступний напис засвідчено підписом керівника ДС «ДТЕК Криворізька ТЕС» Березовського І.В.

При цьому, з наданих позивачем копій довіреностей № 233/ДнЗ/2020 від 03.06.2020 та № 306//ДнЗ/2020 від 30.12.2020 терміном дії до 31.01.2022 вбачається, що АТ «ДТЕК Дніпроенерго» уповноважило керівника Департаменту із сервісів ВП «Криворізька ТЕС» АТ «ДТЕК Дніпроенерго», передавати вантажовідправникам право на пред`явлення претензій та позовів до АТ «Українська залізниця» у зв`язку з незбереженням вантажу (т. 2, а.с. 13, 14).

Таким чином, право вантажоодержувача на пред`явлення до залізниці позову про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за вказаними накладними не передавалося вантажовідправнику, а, отже, позивач є належною стороною у даному спорі.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, відповідач належних доказів відсутності вини в порушенні терміну доставки вантажів та заперечень по суті позовних вимог в частині стягнення нарахованого позивачем штрафу не надав.

За встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 42 396 грн. 30 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу суд зазначає таке.

Так, відповідач обґрунтовує своє клопотання тим, що збитки внаслідок прострочення доставки вантажу позивачу спричинені не були, негативні наслідки відсутні, діяльність регіональної філії носить збитковий характер, що викликано зниженням обсягів перевезень через відповідне зниження обсягів промислового виробництва та призупинення пасажирських перевезень, у зв`язку із встановленням на території України карантину. Крім того, з початку 2020 року залізниця має значну суму кредиторської заборгованості; несе тягар безоплатних послуг з перевезення пільгових категорій громадян тощо.

Позивач проти зменшення штрафних санкцій заперечував, зазначаючи, що відповідачем не обґрунтовано поважність причин порушення свого зобов`язання з своєчасної доставки вантажів, не надано належних доказів, які б підтверджували обставини складного фінансового становища станом на час розгляду справи, доводили ускладнення або неможливість виконання судового рішення у даній справі у разі задоволення позову тощо.

Згідно із ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

Разом з тим, відсутність доказів понесення реальних збитків позивачем внаслідок порушення відповідачем вимог Статуту залізниць України не може бути підставою для зменшення штрафу. Слід зазначити, що штраф стягується за сам факт допущення порушення, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитки, чи ні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18, постановах Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019 у справі № 904/3988/18 та від 29.05.2019 у справі № 904/5943/18.

Питання розрахунків держави за перевезення пільгової категорії громадян жодним чином не впливає на правовідносини позивача та відповідача, які виникли із договору перевезення вантажів, які мав здійснити відповідач у встановлені законом строки та які він порушив. Зменшення обігових коштів відповідача також не впливає на обов`язковість належного виконання взятих на себе договірних зобов`язань.

До того ж, суд бере до уваги, що перевезення вантажів є основним видом діяльності відповідача, а розмір штрафу встановлений нормативно (п.116 Статуту залізниць України). Тому відповідач має належно виконувати договірні зобов`язання.

Таким чином, суд доходить висновку, що у даній справі відсутні істотні обставини та не надані відповідачем належні докази, які б свідчили про існування підстав для зменшення розміру штрафу, виходячи з обставин винятковості та майнового стану сторін, а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафу.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, б. 5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, б. 108, ) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд.20, ) в особі відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (53860, Дніпропетровська область, Апостолівський район, м. Зеленодольськ, пл. Енергетиків, буд. 1, код ЄДРПОУ ВП38024613) 42 396 грн. 30 коп. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, 2 270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 03.12.2021

Суддя І.А. Рудь