РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.11.2021Справа № 44/258-б (910/11447/21)

За позовом Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітнє"

про стягнення заборгованості в розмірі 273 616,00 грн.

В межах справи № 44/258-б

За заявою Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" ()

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від позивача Процьков О.П. - представник

Від відповідача не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 44/258-б за заявою Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про банкрутство Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на стадії процедури санації, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.02.2013.

15.07.2021 до Господарського суду м. Києва звернулось Дочірнє підприємство "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітнє" про стягнення заборгованості в розмірі 273 616,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.07.2021 прийнято позов Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітнє" про стягнення заборгованості в розмірі 273 616,00 грн. до розгляду в межах справи № 44/258-б про банкрутство Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та призначено підготовче засідання на 06.09.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.09.2021 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. розгляд справи відкладено на 18.10.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено позов Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітнє" про стягнення заборгованості в розмірі 273 616,00 грн. в межах справи № 44/258-б до судового розгляду по суті на 22.11.2021.

У судовому засіданні 22.11.2021 представник позивача надав пояснення по суті позову, підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2018 року між Дочірнім підприємством "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" - покупець (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новітнє" - постачальник (далі - відповідач) був укладений договір поставки товарів № 134/1-14, предметом якого була поставка на користь позивача пісок річковий.

Відповідно до п. 1.2. договору його сторони, серед іншого, досягли згоди про те, що кількість Товару, що підлягає поставці згідно умов цього Договору становить 50 000 (п`ятдесят тисяч) тон. Кількість Товару є орієнтовною, остаточна кількість Товару, що підлягає поставці за цим Договором визначається відповідно до заявок Покупця, оформлених згідно вимог цього Договору. Покупець на свій розсуд, керуючись власними господарськими потребами визначає загальну кількість Заявок на поставку Товару та не зобов`язаний замовляти Товар на всю суму, визначену Сторонами як ціна Договору.

Пунктом 1.3. Договору встановлено, що обсяги придбання Товару можуть бути зменшені залежно від поточних потреб покупця.

За період з 01 грудня 2018 року по 18 березня 2019 року відповідач поставив на користь позивача Товар на загальну суму 816 384,00 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними № 90 від 01.12.2018, № 92 від 01.12.2018, № 93 від 01.12.2018, № 94 від 01.12.2018, № 96 від 01.12.2018, № 97 від 01.12.2018, № 98 від 01.12.2018, № 101 від 01.12.2018, № 102 від 03.12.2018, № 104 від 04.12.2018, № 116 від 05.12.2018, № 120 від 06.12.2018, № 121 від 07.12.2018, № 123 від 08.12.2018, № 127 від 10.12.2018, № 128 від 01.12.2018, № 130 від 12.12.2018, № 135 від 13.12.2018, № 136 від 14.12.2018, № 140 від 15.12.2018, № 145 від 17.12.2018, № 148 від 18.12.2018, № 15 від 17.01.2019, № 16 від 18.01.2019, № 17 від 19.01.2019, № 18 від 21.01.2019, копії яких містяться в матеріалах справи.

В той же час, позивачем на підставі Договору сплачено на користь відповідача кошти в сумі 1 090 000,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 1329 від 12 грудня 2018 року та № 1358 від 22 грудня 2018 року.

Таким чином, з наведеного вбачається, що позивачем здійснено попередню оплату вартості товару на сумі 273 616,00 грн.

При цьому, у зв`язку з відсутністю потреби в річковому піску, після 18 березня 2019 року позивачем не надавались відповідачу письмові заявки на поставку товару.

Крім того, 19.04.2021 на адресу відповідача позивачем була направлена претензія № 01/3177 щодо повернення попередньої оплати товару в сумі 273 616,00 грн. протягом семи календарних днів з дня отримання даної претензії.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором в повному обсязі не виконав, не повернувши позивачу суму попередньої оплати в розмірі 273 616,00 грн. Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи, а саме копіями видаткових накладних № 90 від 01.12.2018, № 92 від 01.12.2018, № 93 від 01.12.2018, № 94 від 01.12.2018, № 96 від 01.12.2018, № 97 від 01.12.2018, № 98 від 01.12.2018, № 101 від 01.12.2018, № 102 від 03.12.2018, № 104 від 04.12.2018, № 116 від 05.12.2018, № 120 від 06.12.2018, № 121 від 07.12.2018, № 123 від 08.12.2018, № 127 від 10.12.2018, № 128 від 01.12.2018, № 130 від 12.12.2018, № 135 від 13.12.2018, № 136 від 14.12.2018, № 140 від 15.12.2018, № 145 від 17.12.2018, № 148 від 18.12.2018, № 15 від 17.01.2019, № 16 від 18.01.2019, № 17 від 19.01.2019, № 18 від 21.01.2019 підтверджується факт поставки відповідачем позивачу товару на загальну суму 816 384,00 грн.

При цьому, згідно платіжних доручень № 1329 від 12 грудня 2018 року та № 1358 від 22 грудня 2018 року позивачем на користь відповідача здійснено попередню оплату товару на загальну суму 1 090 000,00 грн.

В силу вимог ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно вимог ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно, тобто, або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Претензією № 01/3177 від 19 квітня 2021 року позивач пред`явив відповідачу вимогу про повернення суми попередньої оплати.

Доказів належного повернення відповідачем попередньої оплати суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували повернення попередньої оплати за непоставлений товар в сумі 273 616,00 грн. не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 273 616,00 грн. підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітнє" (01103, м. Київ, вул. Професора Підвисоцького, 6-В; ідентифікаційний код 39530108) на користь Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (02121, м. Київ, вул. Світла, 3; ідентифікаційний код 33096517) основний борг в розмірі 273 616 (двісті сімдесят три тисячі шістсот шістнадцять) грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 4 104 (чотири тисячі сто чотири) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

4. Копію рішення направити сторонам, керуючому санацією, кредиторам, Державному агентству автомобільних доріг України (Укравтодор) та Київській обласній прокуратурі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.12.2021.

Суддя П.П. Чеберяк