ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про призначення скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця

до розгляду

06 грудня 2021 року Справа № 915/863/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши матеріали скарги (вх. № 11447/21 від 26.07.2021) заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця по справі

за позовом Першого заступника прокурора Миколаївської області, вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030 ()

електронна адреса:

в інтересах держави

до відповідача Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 ()

електронна адреса:

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лока", вул. 12 Поздовжня, 84, м. Миколаїв, 54028 ()

про визнання недійсною додаткової угоди № 05/у-20 до договору оренди землі від 06.12.2008 № 4570 та повернення земельної ділянки

особа, дії якої оскаржуються: старший державний виконавець Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Склонна В.М., вул. Океанівська, 1-а, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54052 ()

електронна адреса:

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

14.07.2021 року до господарського суду Миколаївської області від Миколаївської обласної прокуратури надійшла скарга № 15/1-986 вих. 21 від 23.07.2021 (вх. № 10447/21 від 26.07.2021) на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, у якій скаржник просить суд:

1. Поновити строк для подання до суду скарги на рішення, дії та бездіяльність старшого державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Склонної В.М. у виконавчому проваджені № 65368818.

2. Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Склонної В.М. у виконавчому провадженні № 65368818, а також неправомірними дії щодо винесення 16.06.2021 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

3. Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Склонної В.М. про повернення стягувачу виконавчого документа від 04.03.2021 № 915/863/20 про зобов`язання ТОВ "Лока" повернути територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку площею 12852 кв. м. з кадастровим номером :01:037:0001 по пр. Жовтневому ріг вул. Маячної у Корабельному районі міста Миколаєва.

1. Процесуальні дії у справі.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 22.10.2020 року по справі № 915/863/20 позов задоволено (том 1, арк. 118-125).

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 рішення господарського суду Миколаївської області від 22.10.2020 року у справі № 915/863/20 залишено без змін (том 1, арк. 197-212).

04.03.2021 року господарським судом Миколаївської області на виконання рішення та постанови видано відповідні накази (том 1, арк. 224-226).

09.06.2021 року від Верховного Суду надійшла ухвала від 07.06.2021 року по справі № 915/863/20, якою витребувано з господарського суду Миколаївської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 915/863/20.

10.06.2021 року матеріали справи № 915/863/20 направлено до Верховного Суду для розгляду касаційної скарги Миколаївської міської ради.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 27.07.2021 року відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги (вх. № 11447/21 від 26.07.2021 року) на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця до повернення матеріалів господарської справи № 915/863/20 із суду касаційної інстанції.

02.12.2021 року до господарського суду Миколаївської області від Верховного Суду надійшла справа № 915/863/20 (вх. № 18107/21).

2. Підстави звернення зі скаргою.

В обґрунтування скарги прокуратурою зазначено наступне.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 22.10.2020 у справі № 915/863/20, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021, зобов`язано ТОВ «Лока» повернути територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку площею 12852 кв.м. з кадастровим номером :01:037:0001 по пр. Жовтневому ріг вул. Маячної у Корабельному районі міста Миколаєва.

На виконання зазначеного рішення господарським судом Миколаївської області видано наказ від 04.03.2021 № 915/863/20.

Миколаївською обласною прокуратурою 06.05.2021 вказаний виконавчий документ пред`явлено для примусового виконання до Корабельного відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

16.06.2021 старшим державним виконавцем відділу ДВС Склонною В.М. прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування прийнятого рішення старшим державним виконавцем відділу ДВС вказано, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :01:037:0001 за боржником не зареєстрована.

Прокуратура зазначає, що оскаржувана постанова суперечить вимогам законодавства.

Старшим державним виконавцем відділу ДВС при здійсненні виконавчого провадження № 65368818 не вжито заходів, передбачених ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», та протиправно прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу.

Внаслідок бездіяльності старшого державного виконавця відділу ДВС Склонної В.М., винесення постанови з порушенням вимог законодавства, судове рішення залишається невиконаним, що порушує інтереси держави, принципи державної політики у сфері судочинства.

Скарга обґрунтована приписами ст. 124 Конституції України, ст. 339, 340, 341 ГПК України, ст. 1, 2, 18, 63, 74 Закону України "Про виконавче провадження", судовою практикою ВС та ЄСПЛ.

В обґрунтування підстав для поновлення строку для подання скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця прокуратурою зазначено, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 16.06.2021 надійшла до Миколаївської обласної прокуратури 01.07.2021 року.

З метою скасування неправомірної постанови прокуратурою 12.07.2021, тобто у межах встановленого законодавством десятиденного строку, подано до господарського суду Миколаївської області скаргу на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця відділу ДВС.

Проте, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.07.2021 року вказана скарга повернута без розгляду, оскільки надійшла до суду у копії.

Прокурором послідовно вживались передбачені законодавством заходи з метою належного виконання судового рішення. Однак, внаслідок технічної помилки пропущено строк для подання скарги до суду, але незаконна постанова про повернення виконавчого документа стягувачу не скасована, судове рішення залишається невиконаним, що порушує інтереси держави, а також принципи державної політики у сфері судочинства, адже виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду і забезпечується державою.

3. Джерела права, які застосував суд. Висновки суду.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

В пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18 (провадження № 12-297гс18) зазначено, що стаття 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» є загальною нормою по відношенню до статей 339-341 ГПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС.

Відповідно до висновку щодо застосування норм права, викладеному в пункті 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18 (провадження № 12-297гс18), під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, вміщених у розділі VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом «а» частини першої статті 341 цього Кодексу.

У системному аналізі вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчать про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якої пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод (постанови Верховного Суду від 03.02.2021 року у справі № 2-1441/10, від 07.07.2021 у справі № 127/2-200/2004).

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 119 ГПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ГПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Відповідно до ч. 6 ст. 119 ГПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За загальним правилом, строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, або відсутні докази поважності причин пропуску такого строку, скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові (постанови Верховного Суду від 16.06.2021 року у справі № 361/1335/20, від 07.07.2021 у справі № 127/2-200/2004).

Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку на оскарження постанови державного виконавця, необхідно виходити з фактичних обставин справи, поведінки заявника, який послідовно вживав дії з оскарження дій, бездіяльності та рішень державних виконавців, особливості правозастосовчої практики з питань розгляду такої категорій справ.

Пропорційність є однією зі складових верховенства права. Цей принцип спрямований на встановлення розумного балансу між необхідними у демократичному суспільстві випадками обмеження прав людини і легітимною метою такого обмеження.

Перевіряючи причини пропущення процесуального строку на оскарження дій, бездіяльності чи рішень державного виконавця, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний з принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком.

Ураховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки наявним у справі доказам та фактичним обставинам, та дійшли передчасного висновку про відсутність підстав для поновлення відповідного процесуального строку.

Верховний Суд виходить з того, що у питанні поновлення процесуального строку необхідно враховувати баланс інтересів стягувача і боржника, вирішити питання якому принципу надати перевагу: принципу правової визначеності чи принципу забезпечення права на судовий захист, оскільки обидва принципи є елементами принципу верховенства права.

З огляду на наявні у цій справі обставини надання переваги принципу доступу до суду з метою оскарження дій державного виконавця щодо неналежного виконання рішення Замостянського районного суду міста Вінниці від 01 березня 2004 року матиме наслідком забезпечення виконання судового рішення.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій (постанови Верховного Суду від 18.11.2020 року у справі № 439/1493/15-ц, від 07.07.2021 у справі № 127/2-200/2004).

Розглянувши клопотання заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури про поновлення строку для подання скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, судом встановлено наступне.

Оскаржувана постанова державного виконавця про повернення стягувачу виконавчого документа від 16.06.2021 направлена на адресу прокуратури згідно супровідного листа від 16.06.2021 № 34165 та отримана останньою 01.07.2021 року, про що свідчить штамп прокуратури на супровідному листі. Отже, перебіг десятиденного строку на оскарження постанови розпочався з 02.07.2021 та закінчився 12.07.2021.

Прокуратурою 12.07.2021, тобто у строк, встановлений п. "а". ч. 1 ст. 341 ГПК України, подано до господарського суду Миколаївської області скаргу на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця (№ 15/1-986вих-21 від 12.07.2021), про що свідчить штамп поштової установи на поштовому конверті про відправлення. Проте, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.07.2021 року подану скаргу повернуто без розгляду, оскільки останню подано в копії (ксерокопії).

Після усунення обставин, які зумовили повернення скарги без розгляду, прокуратурою повторно 23.07.2021 року подано до господарського суду Миколаївської області скаргу на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця (№ 15/1-1019вих-21 від 23.07.2021), яка надійшла на адресу суду 26.07.2021 (вх. № 11447/21).

Клопотання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою мотивовано допущенням прокуратурою технічної помилки при оформленні скарги при первісному зверненні та вжитті заходів на виконання судового рішення.

Врахувавши вищевикладене, оцінивши наявні у справі причини пропуску строку, виходячи з принципу пропорційності в господарському процесі, врахувавши право на звернення до суду та обов`язковість виконання судового рішення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для поновлення Миколаївській обласній прокуратурі строку на звернення до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про призначення судового засідання для розгляду скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця.

Керуючись ст. 118, 119, 233-235, 254-255, 339-342 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Поновити Миколаївській обласній прокуратурі строк на звернення до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця.

2. Призначити розгляд скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця в судовому засіданні на 14.12.2021 року о 13:30.

Повідомити учасників справи про судове засідання.

Явка учасників справи не є обов`язковою.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Миколаївської області за адресою: вул. Адміральська, 22, м. Миколаїв, 54001 (поверх 9).

3. Встановити старшому державному виконавцю Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Склонній Вікторії Михайлівні строк до 13.12.2021 року (включно) для подання суду:

- письмових пояснень по суті скарги з нормативно-правовим та документальним обґрунтуванням;

- доказів направлення пояснень з додатками учасникам справи.

4. Попередити учасників справи про те, що відповідно до ст. 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

На веб-сторінці господарського суду Миколаївської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://mk.arbitr.gov.ua/sud5016/ учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст. 235, 255 ГПК України).

Ухвалу підписано 06.12.2021 року.

Суддя Е.М. Олейняш