УХВАЛА

02 грудня 2021 року

м. Київ

Справа №904/6919/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кролевець О.А.

розглянувши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Білецька Л.М., Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

від 18.10.2021

за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2021 року Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (далі - Скаржник) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 позовні вимоги про стягнення 236 347,87 грн заборгованості за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин задоволено, яке мотивовано обґрунтованістю позовних вимог.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021 рішення суду першої інстанції скасовано та відмовлено у задоволенні позову. Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов висновку, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності, оскільки саме 16 грудня 2017 року позивач міг дізнатися про згоду/незгоду відповідача з нарахованою йому сумою, а не з моменту, коли відповідач повинен був сплатити по рахунку, як вважав суд першої інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

За приписами пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року у сумі 2102,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 236 347,87 грн заборгованості за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин. Зазначена сума не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року (1 051 000,00 грн).

У касаційній скарзі підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції Скаржник визначав пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України. Проте Скаржник не зазначив жодних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, аргументованих обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Враховуючи викладене, з огляду на принципи господарського судочинства, зокрема, змагальності та диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі №904/6919/20 за касаційною скаргою Скаржника на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 163, 234, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №904/6919/20 за касаційною скаргою Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021.

2. Надіслати копії ухвали учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

О. Кролевець