ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2021 р. м. Київ Справа № 911/2012/21

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Ворка Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Київська, 8-В, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФЖИЛКОМФОРТ» (07354, Київська обл., Вишгородський р-н, село Нові Петрівці, вул. Європейська, буд. 10, оф.42, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б, )

про стягнення 776 930,17 грн.

за участю представників учасників справи:

від позивача Гончар М.С. (довіреність № 134 від 01.07.2021, дійсна до 01.07.2022);

від відповідача Верчик І.Є. (ордер серія АА № 1126206 від 28.07.2021);

від третьої особи на стороні позивача Безштанько В.В. (довіреність № 506/2021 від 15.04.2021, дійсна до 31.03.2022).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФЖИЛКОМФОРТ» (відповідач) про стягнення 776 930,17 грн., з яких: 669 772,98 грн. боргу, 43 831,77 грн. пені, 14 158,49 грн. 3% річних та 49 166,93 грн. інфляційних втрат. Також позивач просив суд стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420065505 від 01.01.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.07.2021 відкрито провадження у справі № 911/2012/21 за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання на 29.07.2021 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

28.07.2021 на електронну адресу Господарського суду Київської області від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» надійшли пояснення.

28.07.2021 на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.

Варто зазначити, що згідно даних сервісу АЦСК (акредитованого центру сертифікації ключів) вищезазначене клопотання не підписане електронним цифровим підписом.

За приписами ч. 8 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Стаття 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначає, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Приписами ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Оскільки клопотання про відкладення надіслане електронною поштою не містить підпису ЕЦП, отже не може вважатись оригіналом електронного документа, а тому суд не приймає його до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2021 у справі № 911/2012/21, занесеною до протоколу судового засідання відкладено підготовче засідання на 16.09.2021.

02.08.2021 на адресу Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву, яке обґрунтоване тим, що договір про надання правової (правничої) допомоги з адвокатом було укладено тільки 27.07.2021, тобто за півтора дні до призначеного судового засідання, які не дозволяють зробити якісний збір всіх письмових (електронних) доказів на підтвердження заперечень проти позову та направлення їх разом з відзивом усім учасникам справи. З огляду на вказані обставини, відповідач просив суд продовжити строк на подання відзиву.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, а також з метою реалізації прав відповідача подати відзив, суд вирішив продовжити відповідачеві строк на подання відзиву.

27.08.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

13.09.2021 на адресу Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив.

16.09.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли заяви про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, в яких заявник просить залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО».

Розглянувши зазначені вище заяви та заслухавши представників учасників справи, суд вирішив відмовити в задоволенні заяв представника відповідача про залучення третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (ч. 4 ст. 50 ГПК України).

Однак, враховуючи те, що відповідачем не наведено належних обґрунтувань щодо того, як рішення у даній справі може вплинути на права або обов`язки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО», в задоволенні клопотання відповідача про залучення третіх осіб, що не заявляє вимог щодо предмета спору слід відмовити.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.09.2021 у справі № 911/2012/21, занесеною до протоколу судового засідання відкладено підготовче засідання на 21.10.2021.

Поряд з зазначеними вище заявами, через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судової електротехнічної експертизи, яке обґрунтоване тим, що дані, які отримав позивач від Оператора системи розподілу (ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі») щодо обсягів (розподіленої) спожитої відповідачем електричної енергії, на думку останнього є необ`єктивними.

30.09.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від представника позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про призначення судової електротехнічної експертизи та залучення третіх осіб.

13.10.2021 на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника третьої особи на стороні позивача надійшли додаткові пояснення по справі № 911/2012/21.

20.10.2021 на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшли додаткові пояснення стосовно клопотання відповідача про призначення експертизи.

21.10.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли заперечення у справі № 911/2012/21.

Суд, розглянувши клопотання про призначення експертизи, відмовив у задоволенні останнього з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Стаття 73 Господарського процесуального кодексу України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом, при виконанні заходів та завдань передбачених статтею 182 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що призначення експертизи з метою визначення обсягу спожитої відповідачем електричної енергії не входить до предмета доказування у даній справі. Відтак, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання представника відповідача про призначення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.10.2021 у справі № 911/2012/21 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 25.11.2021.

25.11.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про виправлення описки у прохальній частині позовної заяви. Позивач зазначив, що під час підготовки позову, в прохальній частині позовної заяви помилково зазначено іншу суму основного боргу «669 772,98 грн», замість вірної суми 876 678,01 грн.

В судовому засіданні 25.11.2021, заслухавши вступне слово учасників судового процесу, з`ясувавши обставини справи, суд дослідив в порядку статей 209-210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд оголосив про перехід до судових дебатів. Представники учасників судового процесу виступили з заключним словом, посилаючись на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

25.11.2021 року, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (надалі - ПРРЕЕ).

Згідно п. 1.2.8. ПРРЕЕ, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Пунктом 1.2.15. ПРРЕЕ встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

У відповідності до преамбули Закону України «Про ринок електричної енергії» він визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги; (п. 67 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Пунктом 1.2.7 ПРРЕЕ встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №429 від 14.06.2018 р.

19.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (за договором - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФЖИЛКОМФОРТ» (за договором споживач) укладено Договір №420065505 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщено на офіційному веб-сайті ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» за посиланням: http://kоес.соm.uа/раgе?rооt=18&іd=19.

Так, враховуючи зазначені вимоги, Договір укладено на умовах, які розроблені електропостачальником та опубліковано на офіційному веб-сайті ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», без викладення його в паперовій формі. Факт укладення Договору підтверджується діями відповідача, які спрямовані на укладення договору та виконання його умов, зокрема, фактичне споживання електричної енергії та здійснення часткової оплати.

Відповідно до п. 2.1. Договору, за цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно п. 2.3 Договору, обсяг проданої споживачу електроенергії визначається ОСР та для споживачів, які не є побутовими (юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), підтверджується шляхом підписання сторонами до 10 числа місяця наступного за розрахунковим відповідного акта купівлі-продажу електричної енергії/акта приймання-передачі електричної енергії.

Пунктами 5.1. та 5.2. Договору передбачено, що споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком №3 до цього Договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію визначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.

Відповідно до п. 6.2. Договору, споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її заміни. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п.п 5.7., 5.8 Договору).

Пунктом 5.9 Договору встановлено, що розрахунки споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії вважається здійсненою після того, як на спец рахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Згідно п. 5.10. Договору, оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

У пункті 13.1. Договору сторони погодили, що цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання але не раніше дати, наведеній в комерційній пропозиції.

Умовами Комерційної пропозиції «Універсал» (Додаток №3 до Договору) визначено наступне.

Початок постачання встановлюється з дати приєднання споживача до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у порядку, встановленому заявою-приєднання, але не раніше 01.01.2019 року. Термін постачання визначено до 31.12.2019 року. Постачання вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення вказаного терміну постачання жодною із сторін не буде письмово заявлено про припинення постачання, або про перегляд умов комерційної пропозиції. Термін постачання електричної енергії не може перевищувати термін, протягом якого постачальник має право бути постачальником універсальних послуг.

Попередня оплата становить 100% вартості договірного обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період повинна бути оплачена до дати початку розрахункового періоду; остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електричну енергію. Обсяги попередньої оплати визначаються шляхом множення відповідного договірного обсягу постачання електричної енергії на ціну, зазначену згідно умов даної комерційної пропозиції та підлягають оплаті незалежно від отримання рахунку постачальника.

Договірні величини (обсяги) споживання електричної енергії на розрахунковий період встановлюються на основі фактичних значень обсягу спожитої електричної енергії за відповідний розрахунковий період попереднього року.

Рахунок на попередню оплату надається постачальником споживачу до дати початку відповідного розрахункового періоду. Рахунок за фактично спожиту електричну енергію (остаточний розрахунок) подається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані постачальником рахунки підлягають оплаті споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420065505 від 01.01.2019 року здійснював поставку (продаж) електричної енергії на об`єкти відповідача.

Однак, відповідач, всупереч умовам укладеного Договору не здійснив в повному обсязі оплату за спожиту електричну енергію, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 876 678,01 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Статтею 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що оператор системи розподілу, зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил, ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Пунктом 2.3.11. ПРРЕЕ встановлено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку та цих Правил. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку (п. 2.3.14. ПРРЕЕ).

Принципи організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії України, права та обов`язки сторін стосовно організації комерційного обліку електричної енергії та отримання точних і достовірних даних комерційного обліку для здійснення комерційних розрахунків визначаються Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №311 (далі - ККОЕЕ).

Відповідно до пп. 6.1. п. 6. Розділу XIII «Перехідні положення» ККОЕЕ, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору.

Згідно пп.7.1 п.7 Розділу XIII «Перехідні положення» ККОЕЕ, до моменту запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб, функції АКО по веденню реєстрів ТКО, обробці даних комерційного обліку, адміністрування процесів зміни електропостачальника, припинення електропостачання та визначення обсягів електричної енергії для поточних розрахунків на ринку виконують ОМ у межах своєї відповідальності.

З огляду на вищевикладені положення чинного законодавства України позивач - ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» не здійснює функції з обліку електричної енергії та не визначає обсяги спожитої електричної енергії споживачами. В силу покладених на електропостачальника функцій та обов`язків, позивач не здійснює фіксацію (зйом) показників електролічильників, не визначає обсяг проданої електричної енергії.

Пунктом 4.3 ПРРЕЕ встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Позивач зазначає, що у відповідності до п. 4.3 ПРРЕЕ, ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», як оператором системи розподілу та адміністратором комерційного обліку, було надано ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» інформацію про обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії відповідачем за період з лютого 2019 року по травень 2021 року.

На підставі отриманих даних від ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», позивачем сформовано та виставлено до сплати відповідачу рахунки-фактури за спожиту електричну енергію.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що обсяг електричної енергії було визначено Оператором системи розподілу (ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі») не у спосіб передбачений законодавством та умовами договору про розподіл електричної енергії, укладеного між відповідачем та ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» та договору про постачання електричної енергії № 420065505, укладеного між відповідачем та позивачем.

Відповідач вважає, що дані, які отримав позивач від Оператора системи розподілу (ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі») щодо обсягів (розподіленої) спожитої відповідачем електричної енергії є необ`єктивними та не можуть бути підставою для формування рахунків на оплату.

З даного приводу слід зазначити наступне.

Статтею 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що Оператор системи розподілу, зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Пунктом 2.3.11. ПРРЕЕ встановлено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку (далі - ККОЕЕ) та цих Правил. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку (п. 2.3.14. ПРРЕЕ).

Відповідно до пп. 6.1. п. 6. Розділу XIII «Перехідні положення» ККОЕЕ, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору.

Згідно пп. 7.1. п 7. Розділу XIII «Перехідні положення» ККОЕЕ, до моменту запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через центральну інформаційно-комунікаційну платформу визначення обсягів електричної енергії для поточних розрахунків на ринку виконують оператори електричної мережі.

Пунктом 4.3. ПРРЕЕ встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Враховуючи викладене, фіксацію (зйом) показників електролічильників здійснює Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі») (Оператор системи розподілу та Адміністратор комерційного обліку) і у відповідності до п. 4.3. ПРРЕЕ, Оператором системи розподілу було надано ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» інформацію про обсяг спожитої електричної енергії відповідачем протягом розрахункових місяців, на підставі чого розраховано суму плати за електричну енергію.

Фактичні обсяги споживання електричної енергії саме відповідачем, а не іншими особами, підтверджено довідками ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», які містяться у матеріалах справи та є належними та достовірними доказами для перевірки проведених нарахувань та встановлення всіх обставин, що стосуються предмету доказування, оскільки, наявність факту споживання електричної енергії та його обсяги не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування окрім інформацією, отриманою від оператора системи розподілу.

Наявність підписаних актів приймання-передавання електричної енергії не є визначальною умовою для здійснення розрахунків та визначення обсягів споживання, оскільки, нормами чинного законодавства та умовами договору передбачено, що дані щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку, функції якого виконує Оператор системи розподілу ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

Відповідно до абз. 3 п. 4.14. Правил роздрібного ринку електричної енергії, платіжні документи на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на веб-сайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.

Таким чином, позивач формує та виставляє рахунки на оплату та акти приймання-передавання електричної енергії, а споживач отримує зазначені документи у структурних підрозділах електропостачальника в будь-який час з моменту формування, які підписує та повертає позивачу.

У даній справі розглядаються відносини постачання електричної енергії за наявності укладеного Договору та порушення споживачем умов договору про постачання електричної енергії в частині здійснення оплат, розгляд та дослідження питання щодо порядку обліку спожитої електричної енергії, підключення, можливий в межах іншої справи з іншим колом учасників ринку. Предметом даного спору не є оскарження обсягів споживання електричної енергії, відповідні вимоги не було заявлено шляхом подання позову до Оператора системи розподілу, отже виходячи з презумпції правомірності правочину та враховуючи фактичну наявність договірних відносин між сторонами, судом не приймаються наведені доводи відповідача.

За таких обставин, враховуючи що в матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем боргу за спожиту електричну енергію та те, що відповідачем під час розгляду справи не спростовано, доказів протилежного не надано, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості в розмірі 876 678,01 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в сумі 43 831,77 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Так, пеня це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно з п. 5.11 договору, зокрема, у разі порушення відповідачем строків оплати позивач має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати за цим договором. Відповідач сплачує за вимогою позивача пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Умовами комерційної пропозиції «Універсал» встановлено пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та врахувавши встановлені обставини щодо наявності заборгованості відповідача та фактів прострочення платежів, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення пені у розмірі 43 831,77 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 14 158,49 грн. 3% річних та 49 166,93 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних, суд погоджується з розрахунками позивача, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 14 158,49 грн. 3% річних та 49 166,93 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Усі інші твердження та заперечення відповідача не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).

Сума судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із позовом, відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається на відповідача, у зв`язку із повним задоволенням позовним вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФЖИЛКОМФОРТ» (07354, Київська обл., Вишгородський р-н, село Нові Петрівці, вул. Європейська, буд. 10, оф.42, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Київська, 8-В, ) 876 678 (вісімсот сімдесят шість тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 01 коп. боргу, 43 831 (сорок три тисячі вісімсот тридцять одну) грн. 77 коп. пені, 14 158 (чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят вісім) грн. 49 коп. 3% річних, 49 166 (сорок дев`ять тисяч сто шістдесят шість) грн. 93 коп. інфляційних втрат та 14 757 (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 54 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 06.12.2021

Суддя Т.Д. Лилак