ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року м.Дніпро Справа № 904/4629/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Кузнецова В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 (прийняте суддею Красота О.І., повне судове рішення складено 19.07.2021) у справі № 904/4629/21

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпійський 2012"

про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобов`язання в сумі 15 687,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпійський 2012" про стягнення 10 437,10 грн. - пені, 3010,00 грн. - 3% річних, 2240,56 грн. - інфляційних витрат та судовий збір.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 у справі № 904/4629/21:

-позов задоволено частково;

-стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпійський 2012" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" 5 218,55 грн. - пені, 3010,00 грн. - 3% річних, 2 240,56 грн. - інфляційних витрат, 2 270,00 грн. судового збору;

-в решті позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з обставин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання щодо сплати постачання природного газу за договором №3462/18-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу від 04.10.2018. Суд зменшив заявлену до стягнення суму пені на 50% частково задовольнивши відповідне клопотання відповідача виходячи з того, що відповідач є неприбутковою організацією, і причиною прострочення виконання зобов`язання є несвоєчасна сплата мешканцями ОСББ за постачання теплової енергії, тобто в допущенні прострочення відсутня безпосередня вина відповідача.

3.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 у справі № 904/4629/21, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 5 218, 55 грн та прийняти у цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на ті обставини, що в момент підписання договору відповідач погодився з тим, що за неналежне виконання умов договору на нього буде покладено відповідальність відповідно до умов Договору.

Боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин. Виконання умов Договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, зокрема кінцевих споживачів, або відсутність у боржника прибутку, відсутність коштів на рахунках.

Станом на 01.04.2021 року торгова дебіторська заборгованість (а основним видом діяльності підприємства є продаж газу) перед позивачем з боку Споживачів становила 75,487 млрд грн, має тенденцію до зростання (роздруківка з офіційного сайту позивача додається). Станом на 31.12.2020 року, відповідно до Консолідованого» звіту позивача за 2020 рік, розмір короткострокових зобов`язань складає 49,046 млрд грн (в тому числі заборгованість з податку на прибуток - 1.813 млрд. грн.), довгострокових - 82,664 млрд грн (в тому числі відстрочені податкові зобов`язання - 12,910 млрд. грн); всього - 131,710 млрд. грн. Наведені дані свідчать про значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств, нестачу коштів для здійснення поточної діяльності позивача, у тому числі - для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом минулих опалювальних сезонів та майбутнього 2021/2,022 років.

Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом. Тобто, Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як підприємство державного сектору економіки є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розраховуватись за природний газ а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України.

Несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на Позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу, закачування природного газу у підземні сховища для забезпечення опалювального періоду 2020/2021р.

Слід зазначити, що держава, покладаючи на АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» спеціальні обов`язки з постачання природного газу, не виконує свої зобов`язання з компенсації економічно обґрунтованих витрат, здійснених таким суб`єктом, тим самим спричиняючи до збитків.

Окрім того, матеріали справи не містять будь-якого доказу на підтвердження майнового стану Відповідача (зокрема, звіти про фінансовий стан та фінансові результати, докази наявності або відсутності коштів на рахунках тощо). В матеріалах справи навіть відсутні будь-які докази неприбутковості відповідача.

Всупереч наведеного відсутність прибутку та заборгованість кінцевих споживачів не є винятковою обставиною для зменшення розміру неустойки або уникнення відповідальності.

Судом першої інстанції не враховано того, що визначений Договором розмір пені 15,3% значно -нижче навіть облікової ставки Національного банку України, що діяла в спірний період (17%), та в 2,2 рази менше максимально встановленої суми пені.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Про розгляд апеляційної скарги повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

6.Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2021 для розгляду справи № 904/4629/21 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Мороза В.Ф., Кузнецова В.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.08.2021 апеляційну скаргу залишено без руху.

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 2813/21 від 08.09.2021 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Коваль Л.А., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 904/4629/21(для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження тощо).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2021 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Вечірка І.О. (доповідач), суддів Кузнецова В.О., Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" у порядку письмового провадження без повідомлення учасників провадження у справі.

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 2976/21 від 21.09.2021 у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи, а саме вихід на роботу судді-доповідача Коваль Л.А., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 904/4629/21.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.09.2021 для розгляду справи № 904/4629/21 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Кузнецова В.О., Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2021 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 у справі № 904/4629/21.

7.Встановлені судом обставини справи.

04.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Олімпійський 2012" (Споживач) укладено договір №3462/18-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві у 2018 природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2 Договору).

Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі (п. 3.1 Договору).

Згідно з пунктом 5.1 Договору (в редакції додаткової угоди №4 до Договору від 26.11.2018), оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Сторони погодили, що з урахуванням пункту 10.3 цього договору підписання споживачем будь-яких договорів (або інших документів) про організацію взаєморозрахунків з різниці в тарифах відповідно до механізму, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України (до 01.01.2019 відповідно до постанови КМУ від 14.02.18 №110), а також підписання Споживачем будь-яких документів актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо нарахованих (оформлених) та не профінансованих пільг житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою КМУ від 04.03.2002 №256, не змінює строків та умов розрахунків за цим Договором.

Відповідно до умов Договору за актами прийому-передачі газу за період жовтень 2018 року - березень 2019 року позивач здійснив на користь відповідача подачу та безперервне транспортування природного газу на загальну суму 249 393,92 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с.50-55).

Позивач на адресу відповідача направив Претензію про оплату заборгованості (а.с.56-59).

Як вбачається з матеріалів справи, за отриманий природний газ відповідач розрахувався повністю, однак з порушенням встановленого для оплати строку, що і стало підставою нарахування пені, інфляційних витрат та 3% річних.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Причиною звернення з апеляційною скаргою стала незгода позивача з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції в частині зменшення розміру пені.

В іншій частині зазначене судове рішення не оскаржується, а тому згідно з частиною першою статті 269 Господарського процесуального кодексу України в апеляційному порядку не переглядається.

У разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 7.2 договору).

Місцевим господарським судом правильно встановлено неналежне виконання відповідачем обов`язків за договором в частині своєчасної оплати за отриманий природний газ. Ці обставини підтверджуються матеріалами справи. Так само, судом підставно стягнуто інфляційні втрати та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання.

Розмір нарахованої позивачем пені за загальний період з 27.11.2018 по 15.03.2020 складає 10 437, 10 грн.

У пункті 9.3 договору сторони передбачили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить 5 років.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст.ст. 610, 611 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з приписами статті 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений ст. 1 вищезазначеного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За положенням частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.

Вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки. Господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, а також запереченням інших учасників щодо такого зменшення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд.

Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. При застосуванні правил про зменшення неустойки суди не мають якогось усталеного механізму зменшення розміру неустойки, тому кожного разу потрібно оцінювати обставини та наслідки порушення зобов`язання на предмет наявності виняткових обставин на стороні боржника.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 2 ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В даній нормі під "іншими учасниками господарських відносин" слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь в правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами.

Відповідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами, на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами, є добросовісність, розумність і справедливість.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідача неустойку (пеню) за період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати отриманого від позивача природного газу за договором у сумі 10 437, 10 грн.

Відповідач навів у відзиві на позов клопотання про зменшення розміру пені до 500, 00 грн.

В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач зазначив, що джерелом надходження коштів на рахунок ОСББ, з яких фактично і проводиться сплата послуг є здійснення внесків співвласниками багатоквартирного будинку, фізичними особами, за отримані ними послуги.

Поставлений відповідачу природний газ, призначений не для реалізації, а виключно для забезпечення потреб мешканців в опаленні приміщень. Відповідач не веде господарську діяльність з виробництва теплової енергії у розумінні Закону України "Про теплопостачання". Отже, газ закуповують мешканці будинку, а ОСББ, як неприбуткова організація, лише представляє їх спільні інтереси в договірних відносинах з суб`єктом господарювання, що цей газ постачає, займаючись господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб`єкта.

Враховуючи, що інших джерел надходжень грошових коштів для оплати газу ніж оплата комунальних послуг мешканцями відповідач не має, в допущенні прострочення оплати переданого об`єднанню за спірним договором газу відсутня його безпосередня вина.

Оплата за спожитий у період з жовтня 2018 року по березень 2019 природний газ на загальну суму 249 393, 92 грн. відповідачем здійснена в повному обсязі, при цьому період прострочення є незначним.

Відповідач посилається, що в результаті його дій позивачу не було завдано жодних збитків та шкоди. Так, пеня не є основним доходом позивача і не може впливати на його господарську діяльність. При цьому, доказів що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання збитків в результаті дій відповідача, матеріали справи не містять, вимоги про стягнення збитків позивачем не заявлялися.

Судом першої інстанції підставно враховано вид діяльності відповідача як об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та ті обставини, що причиною прострочення виконання зобов`язання є несвоєчасна сплата мешканцями будинку за постачання теплової енергії, тобто в допущенні прострочення відсутня безпосередня вина відповідача та зменшено розмір заявленої до стягнення пені на 50%.

До того ж, порушення з боку відповідача не завдало збитків позивачу (в матеріалах справи відсутні докази зворотного).

Також, колегія суддів враховує, що основна заборгованість була погашена у повному обсязі.

Крім того, колегія суддів враховує, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати, що також компенсує можливі негативні наслідки для кредитора.

Колегія суддів також враховує і доводи позивача щодо особливості діяльності його підприємства, ті обставини, що несвоєчасна оплата контрагентів перешкоджає виконанню покладних на нього обов`язків, у тому числі і перед іншими контрагентами, та погіршує фінансовий стан, а також наявність значних заборгованостей перед ним.

Проте, визначення розміру, на який зменшуються нараховані штрафні санкції, є суб`єктивним правом суду, і в даному випадку ним було дотримано принцип розумного балансу між інтересами сторін, враховані обставини справи та матеріальний стан як відповідача так і позивача у даній справі.

Таким чином, судом першої інстанції прийнято рішення з дотриманням балансу та інтересів сторін, та підставно зменшено розмір пені на 50% з частковим задоволенням клопотання відповідача.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що оскаржуване рішення в частині вирішення питання щодо зменшення нарахованої позивачем до стягнення пені ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни у цій частині.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 у справі № 904/4629/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 у справі № 904/4629/21 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя В.О. Кузнецов