ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2021 р. Справа № 911/86/21

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянув матеріали справи

за позовом керівника Білоцерківської місцевої прокуратури

в інтересах держави в особі:

1. Київської обласної державної адміністрації

2.Державного підприємства Спеціалізоване лісогосподарське підприємство Київоблагроліс

до: 1. Тетіївської районної державної адміністрації

2. Головного управління Держгеокадастру у Київській області

3. Тетіївської міської ради

про визнання незаконними та скасування розпорядження і наказу; зобов`язання повернути земельні ділянки

за участі представників учасників справи

прокурор: Дацько О.С. посвідчення № 061159 від 23.03.2021

позивачів 1,2: не з`явились;

відповідачів 1, 2,3: не з`явились;

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Київської області звернувся керівник Білоцерківської місцевої прокуратури (далі прокурор) з позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (далі - позивач-1, Київська ОДА) та Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» (далі - позивач-2, ДП «СЛП «Київоблагроліс») до Тетіївської районної державної адміністрації (далі - відповідач-1, Тетіївська РДА), Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - відповідач-2, ГУ Держгеокадастру у Київській області) і Тетіївської міської ради (далі - відповідач-3, міська рада), в якому просить суд:

- визнати незаконним і скасувати розпорядження Тетіївської районної державної адміністрації від 19.11.2013 № 593 «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Тетіївського району Київської області», в частині земельних ділянок із кадастровим номером :06:005:0002 площею 36,7685 га (Черепинська сільська рада), із кадастровим номером :03:013:0021 площею 28,2917 га (Скибинецька сільська рада) та із кадастровим номером :02:002:0011 площею 3,8554 га (Бурківецька сільська рада);

- визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Київській області № 10-2989/15-18 сг від 05.04.2018 «Про передачу земельних ділянок державної у комунальну власність» в частині передачі у комунальну власність Тетіївській міській раді земельної ділянки із кадастровим номером :06:005:0002 площею 36,7685 га (Черепинська сільська рада), земельної ділянки із кадастровим номером :03:013:0021 площею 28,2917 га (Скибинецька сільська рада) та земельної ділянки із кадастровим номером :02:002:0011 площею 3,8554 га (Бурківецька сільська рада);

- зобов`язати Тетіївську міську раду повернути у власність держави в особі Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» земельні ділянки із кадастровим номером :06:005:0002 площею 36,7685 га (Черепинська сільська рада), із кадастровим номером :03:013:0021 площею 28,2917 га (Скибинецька сільська рада) та із кадастровим номером :02:002:0011 площею 3,8554 га (Бурківецька сільська рада). Позов пред`явлено з підстав незаконного вилучення спірних земельних ділянок із земель лісового фонду, які знаходились у постійному користуванні Державного підприємства Спеціалізоване лісогосподарське підприємство Київоблагроліс, без згоди землекористувача, з подальшою передачею цих земельних ділянок у комунальну власність Тетіївської міської ради.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 01.03.2021.

З метою вирішення питань, визначених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), підготовче засідання неодноразово відкладалось, строк підготовчого провадження продовжувався на тридцять днів, про що 01.02.2021 судом постановлено ухвалу.

01.03.2021 представником Київської обласної державної адміністрації було подано письмові пояснення з приводу заявленого позову, з яких вбачається, що позивач-1 повністю підтримує вимоги прокурора та зазначає, що спірні земельні ділянки знаходяться в межах земель лісогосподарського призначення, а тому розпорядження від 19.11.2013 № 593 та наказ № 10-2989/15-18 сг від 05.04.2018 підлягають визнанню незаконними і скасуванню, як такі, що не відповідають нормам ст.ст. 84, 116, 20, 21 Земельного кодексу України, ст. 57 Лісового кодексу України та порушують порядок зміни цільового призначення, оскільки уповноваженим органом рішення про зміну цільового призначення земельних ділянок не приймалось, відповідний проект зміни не розроблявся, що фактично призвело до вилучення із земель лісового фонду частини земельних ділянок, які знаходились в користуванні ДП «СЛП «Київоблагроліс».

Через канцелярію суду 17.03.2021 від Тетіївської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що останній проти позовних вимог заперечує, зазначаючи, що у відповідності до наказу ГУ Держгеокадастру Київської області від 05.04.2018 спірні земельні ділянки не були віднесені до земель лісогосподарського призначення і були передані Тетіївській міській об`єднаній територіальній громаді на підставі розпорядження КМУ від 31.01.2018 року № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад». Крім того, як зазначає Тетіївська міська рада, прокурор не надав доказів стосовно того, що спірні ділянки перебували у власності (користуванні) ДП «СЛП «Київоблагроліс» та належать до земель лісового фонду, оскільки матеріали справи не містять належним чином оформлених планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування та будь-яких документів щодо відведення та закріплення їх за ДП «СЛП «Київоблагроліс».

Також відповідач-3 вказує на відсутність підстав у прокурора для представництва інтересів ДП «СЛП «Київоблагроліс», з огляду на приписи ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», оскільки не допускається здійснення прокурором представництва інтересів держави в особі державних компаній. До того ж, на думку відповідача-3, відсутня і підстава для виключного випадку щодо представництва інтересів держави в особі Київської ОДА через брак коштів для оплати судового збору останнім.

До того ж, Тетіївська міська рада наголошує, що предметом вказаного спору є скасування розпорядження та наказу, зі змісту яких вбачається, що уповноважені органи приймали спірні рішення під час здійснення ними управлінських функцій, а відтак, на його думку, вказана справа не підсудна судам господарської юрисдикції.

17.03.2021 Тетіївською міською радою також було заявлено письмове клопотання в порядку статті 84 ГПК України про витребування доказів у прокуратури, в задоволенні якого було відмовлено, з підстав, зазначених в ухвалі від 22.03.2021.

Через канцелярію суду 31.03.2021 від Тетіївської міської ради надійшли пояснення від 24.03.2021 № 02-33/370, які залучено судом до матеріалів справи, відповідно до яких останній додатково вказує на те, що при зверненні прокурора до суду, не надано жодних доказів, що ДП «СЛП «Київоблагроліс», як правонаступник Тетіївського державного міжгосподарського лісництва, набув у спосіб, встановлений законом, права постійного користування землями лісового призначення.

Ухвалою суду від 05.04.2021, на підставі поданого прокурором клопотання, строк проведення підготовчого засідання було продовжено на 30 днів, та відкладено підготовче засідання на 19.04.2021.

06.04.2021 Білоцерківською окружною прокуратурою та 08.04.2021 ДП «СЛП «Київоблагроліс» подано відповіді на відзив Тетіївської міської ради, відповідно до яких позов просять задовольнити повністю. До того ж, прокурор зазначає, що згідно із картографічними матеріалами (планшет №4) земельна ділянка із кадастровим номером :06:005:0002 площею 36,7685 га (Черепинська сільська рада) частково накладається на землі лісогосподарського призначення 11 кварталу 23 виділу філії ДП «Тетіївське державне агролісництво», які розташовані на території с. Черепин за межами населеного пункту; (планшет №3) земельна ділянка із кадастровим номером :03:013:0021 площею 28,2917 га (Скибенецька сільська рада) накладається на землі лісогосподарського призначення 6 кварталу 25 виділу філії ДП «Тетіїське державне агролісництво», які розташовані на території с. Скибинці за межами населеного пункту; (планшет №2) земельна ділянка із кадастровим номером :02:002:0011 площею 3, 8554 га (Бурківецька сільська рада) накладається на землі лісогосподарського призначення 3 кварталу 15 виділу філії ДП «Тетіїське державне агролісництво», які розташовані на території с. Бурківці за межами населеного пункту.

В свою чергу, 14.04.2021 Тетіївською міською радою подано заперечення на відповіді на відзив, у якому останній наполягає на відсутності у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді в особі Київської облдержадміністрації та ДП «СЛП «Київоблагроліс», а тому просить суд залишити заяву без розгляду відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України. Разом з тим, відповідачем-3 заявлено про застосування строків позовної давності до позовних вимог.

Заперечення відповідача-3 залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 19.04.2021 призначено розгляд справи по суті на 24.05.2021.

Через канцелярію суду 18.05.2021 від Тетіївської міської ради надійшли пояснення від 12.05.2021 № 02-33/639. Відповідно до поданих пояснень, Тетіївська міська рада додатково зазначає, що прокурором на підтвердження заявлених позовних вимог взагалі не надано будь-яких правовстановлюючих документів (рішення уповноваженого органу, акт приймання-передачі тощо), які б свідчили, що ДП «СЛП «Київоблагроліс» на момент подання прокурором позову мав право використовувати спірні земельні ділянки у відповідності до законодавчих норм. Також міська рада зауважує, що відомості про земельну ділянку із кадастровим номером :06:005:0002 площею 36, 7685 га, яка є об`єктом позовних вимог, в Державному земельному кадастрі України відсутні.

У судовому засіданні 24.05.2021 суд, не оголошуючи про початок розгляду справи по суті, постановив ухвалу про зупинення провадження у справі до прийняття відповідного рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 911/2169/20, предметом розгляду якої є можливість представництва прокурором в суді інтересів держави в особі державного підприємства.

Через канцелярію суду 19.08.2021 від Тетіївської міської ради надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що Великою Палатою Верховного Суду розглянуто справу № 911/2169/20 та оприлюднено повний текст постанови, на підставі чого 25.08.2021 було поновлено провадження у справі та призначено до розгляду справи по суті на 20.09.2021.

Ухвалами суду від 20.09.2021 та 04.10.2021 розгляд справи по суті було відкладено на 18.10.2021.

11.10.2021 від Тетіївської міської ради надійшло клопотання № 02-33/1307 від 06.10.2021 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю забезпечити в судове засідання представника, який безпосередньо приймає участь в судових засіданнях.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Правовий аналіз приписів наведеної вище норми чинного процесуального законодавства свідчить про те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не наявність відповідного клопотання учасника судового процесу, а саме неможливість вирішення спору у даному судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 195 ГПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Судом враховано, що встановлений ч. 2 ст. 192 ГПК України строк розгляду справи по суті спливає 19.10.2021, а приписами процесуального законодавства не передбачено можливості його продовження, крім того відповідачем-3 у даній справі є юридична особа, яка на власний розсуд обирає представників для захисту та представництва її інтересів. Відповідачем-3 не доведено суду неможливості заміни представника, а також неможливості розгляду справи без участі його представника на підставі письмових доказів у справі.

З огляду на те, що наявних у матеріалах справи доказів є достатньо для розгляду справи по суті, заяву представника відповідача-3 про відкладення розгляду справи суд відхиляє та розгляд справи здійснює без участі уповноваженого представника Тетіївської міської ради за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 18.10.2021 судом закінчено з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами та вирішено перейти до судових дебатів.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, 18.10.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Тетіївським відділом Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області встановлено порушення вимог земельного законодавства під час відведення у власність та користування земель лісогосподарського призначення державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» щодо земельних ділянок із кадастровим номером :06:005:0002 площею 36,7685 га (Черепинська сільська рада); із кадастровим номером :03:013:0021 площею 28,2917 га (Скибенецька сільська рада); із кадастровим номером :02:002:0011 площею 3, 8554 га (Бурківецька сільська рада), які на цей час є комунальною власністю Тетіївської міської ради перебувають у постійному користуванні ДП «СЛП «Київоблагроліс», та відносяться до земель лісового фонду.

Вказані обставини, згідно викладених в позовній заяві пояснень, підтверджуються Статутом ДП «СЛП «Київоблагроліс», затвердженого розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 02.12.2016 №503, відповідно якого підприємство засноване на основі державної власності шляхом приєднання агролісогосподарських підприємств, агролісництв.

Як зазначає прокурор, ДП «СЛП «Київоблагроліс» є правонаступником Київської обласної державної організації «Київагроліс» та агролісогосподарських підприємств, агролісництв: Богуславське державне агролісництво; Поліське спеціалізоване державне агролісогосподарське підприємство; Таращанське державне агролісогосподарське підприємство; Державне підприємство «Тетіївське державне агролісництво»; Бородянське державне агролісництво; Києво-Святошинське державне агролісництво.

Відповідно до Указу Президента України від 03.12.1999 № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» та наказу Мінагрополітики України від 11.06.2001 № 156 «Про прискорення передачі земель лісового фонду, що перебували у користуванні реформованих колективних сільськогосподарських підприємств», Тетіївська районна рада 14.04.2000 №100 направила до Київської обласної ради лист про передачу у постійне користування лісів сільськогосподарських підприємств Тетіївському державному міжгосподарському лісництву (наразі ДП «СЛП «Київоблагроліс»), в тому числі по Скибинецькій, Черепинській та Бурківецькій сільських радах.

Розпорядженням Тетіївської районної державної адміністрації Київської області від 11.09.2013 № 430 прийнято рішення про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення на території Тетіївського району Київської області, виконання цього розпорядження покладено на відділ Держземагенства у Тетіївському районі.

На виконання цього розпорядження Державним підприємством «Київський науково-дослідний інститут землеустрою» розроблено технічну документацію щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Тетіївського району Київської області, в тому числі на території Черепинської, Скибинецької та Бурковецької сільських рад.

В подальшому, розпорядженням Тетіївської районної державної адміністрації від 19.11.2013 №593 «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Тетіївського району Київської області» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Тетіївського району Київської області загальною площею 3401,09 га в кількості 254 земельних ділянок (згідно із додатком), розроблену Державним підприємством «Київський науково-дослідний інститут землеустрою».

Із додатку до зазначеного розпорядження вбачається, що інвентаризація проведена в 21 сільській раді та Тетіївській міській раді, в тому числі Черепинській, Бурківецькій та Скибинецькій сільських радах, а саме по Черепинській сільській раді проінвентаризовано 18 земельних ділянок загальною площею 373,1664 га, по Скибинецькій сільській раді проінвентаризовано 15 земельних ділянок загальною площею 245,4341 га, по Бурківецькій сільській раді 16 земельних ділянок загальною площею 191, 3845 га.

Так, на підставі проведеної інвентаризації до складу земель сільськогосподарського призначення державної форми власності включено земельну ділянку із кадастровим номером :06:005:0002 площею 36,7685 га (Черепинська сільська рада), земельну ділянку із кадастровим номером :03:013:0021 площею 28.2917 га (Скибинецька сільська рада) та земельну ділянку із кадастровим номером :02:002:0011 площею 3,8554 га (Бурківецька сільська рада).

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Київській області № 10-2989/15-18 сг від 05.04.2018 «Про передачу земельних ділянок державної у комунальну власність» передано Тетіївській міській об`єднаній територіальній громаді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, загальною площею 2805,6986 га, які розташовані на території Тетіївської міської ради, Бурківецької, Голодьківської, Горошківської, Дзвеняцької, Дібрівської, Михайлівської, Ненадихівської, Росішківської, Скибинецької, Стадницької, Стєпівської, Тайницької, Черепинської сільських рад Тетіївського району Київської області, згідно із актом приймання-передачі.

Відповідно до додатку до акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 05.04.2018, у комунальну власність Тетіївській міській раді передано вищевказані земельні ділянки, які мають визначені кадастрові номери.

Як вказує прокурор, згідно із картографічними матеріалами (планшет №4) земельна ділянка із кадастровим номером :06:005:0002 площею 36,7685 га (Черепинська сільська рада) частково накладається на землі лісогосподарського призначення 11 кварталу 23 виділу філії ДП «Тетіївське державне агролісництво», які розташовані на території с. Черепин за межами населеного пункту; (планшет №3) земельна ділянка із кадастровим номером :03:013:0021 площею 28,2917 га (Скибинецька сільська рада) накладається на землі лісогосподарського призначення 6 кварталу 25 виділу філії ДП «Тетіївське державне агролісництво», які розташовані на території с. Скибинці за межами населеного пункту; (планшет №2) земельна ділянка із кадастровим номером :02:002:0011 площею 3,8554 га (Бурківецька сільська рада) накладається на землі лісогосподарського призначення 3 кварталу 15 виділу філії ДП «Тетіївське державне агролісництво», які розташовані на території с. Бурківці за межами населеного пункту.

Тобто, аналіз вищезазначених обставин, на думку прокурора свідчить про те, що єдиним законним землекористувачем (у зв`язку з правонаступництвом) та згідно з планово-картографічних матеріалів є ДП «СЛП «Київагроліс», яке в свою чергу, не надавало дозволу на вилучення оспорюваних земельних ділянок лісового фонду, при цьому зміна цільового призначення земель також не проводилась, у зв`язку з чим розпорядження № 593 від 19.11.2013 в частині спірних земельних ділянок та наказ № 10-2989/1548 сг від 05.04.2018 прийняті з порушенням вимог земельного та лісового законодавства, а відтак підлягають визнанню незаконними та скасуванню, а земельні ділянки підлягають поверненню у власність держави в особі ДП «СЛП «Київоблагроліс».

У поясненнях, поданих до суду 08.04.2021, ДП «СЛП «Київоблагроліс» вимоги прокурора підтримує та зазначає, що в 1997 році було утворено Обласне сільськогосподарське підприємство «Київоблагроліс». На основі даної організації, після проведених декількох реорганізацій в 2012 році було створено ДП «СЛП «Київоблагроліс» та передано землі лісового фонду загальною площею 36 429,00 га, в тому числі і спірні земельні ділянки, позивачу-2 в постійне користування.

Також позивач-2 звертає увагу, що згідно поданих ним листів Черепинської сільської ради, Тетіївської міської ради та Скибинецької сільської ради заперечень щодо передачі у постійне користування земель державного лісового фонду, які знаходились у користуванні сільськогосподарських підприємств, не було. Крім того, листом № 100 від 14.04.2000, направленим Тетіївською районною радою на адресу Київської обласної ради, містилось прохання про розгляд питання про передачу в постійне користування лісів сільськогосподарських формувань Тетіївському державному міжгосподарському лісництву (правонаступник якого є ДП «СЛП «Київагроліс»»).

Таким чином, з огляду на те, що позивач-2 є постійним користувачем земельних ділянок лісогосподарського призначення на підставі рішень сільських, селищних, районних рад, які видавались протягом 2000-2001 років та п. 5 Перехідних положень Лісового кодексу України (наявність планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування), позовні вимоги прокурора просить задовольнити в повному обсязі.

В свою чергу, як вбачається з листа № 357 від 09.09.2020, направленого ДП «СЛП «Київагроліс» на адресу Білоцерківської місцевої прокуратури, у зв`язку з тим, що підприємство знаходиться в тяжкому фінансовому стані та має велику заборгованість по податках, зборах та інших обов`язкових платежах до бюджетів різних рівнів, а сплата судового збору та залучення адвокатів не передбачені у витратах підприємства, позивач-1 не зміг звернутись до суду за захистом порушених прав.

У письмових відзивах на позов, поданих Тетіївською міською радою, останній зазначає, що в статутному фонді Державного спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Київоблагроліс» відсутня державна частка, про що свідчить Анкета з держреєстру станом на 14.03.2021. Також, за його словами, прокурором не подано жодних доказів, що ДП «СЛП «Київоблагроліс» є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, як зазначено в ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», а тому немає підстав для представництва вищезазначеного підприємства в даному спорі, у зв`язку з чим просить залишити позов без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Також міська рада зауважує, що відомості про земельну ділянку із кадастровим номером :06:005:0002 площею 36, 7685 га, яка є об`єктом позовних вимог, в Державному земельному кадастрі України відсутні.

З даного приводу суд вважає за необхідне зазначити, що вказаний в тексті позовної заяви та прохальній частині позову кадастровий номер земельної ділянки :06:005:0002 площею 36,7685 га (Черепинська сільська рада) є технічною помилкою (опискою), яку при написанні позовної заяви було допущено прокурором, оскільки згідно наявних в матеріалах справи документів, зокрема, Додатку до акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність від 05.04.2018р. (порядковий номер 94), а також Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вірний кадастровий номер даної земельної ділянки площею 36,7685 га значиться :06:005:0002.

Таким чином, вказаний прокурором номер -:06:005:0002 суд сприймає як технічну описку та вважає за доцільне далі по справі вказувати вірний кадастровий номер стосовно земельної ділянки площею 36,7685 га (Черепинська сільська рада), а саме :06:005:0002.

З урахуванням вищенаведених доводів прокурора, пояснень позивача-2 та заперечень відповідача-3 стосовно заявленого прокурором позову в інтересах держави в особі ДП «СЛП «Київоблагроліс», суд зазначає наступне.

Так, пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній. (частина третя). Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший-третій частини четвертої).

Отже відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. При цьому представництво прокурором в суді інтересів держави в особі державних компаній не допускається.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України. Такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 та від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20.

Позов у цій справі прокурор подав в інтересах держави в особі ДП «СЛП «Київоблагроліс» з посиланням на їх бездіяльність щодо захисту інтересів держави, які порушені, на думку прокурора, внаслідок незаконного відведення земель лісогосподарського призначення.

Однак, звертаючись до суду в інтересах держави в особі ДП «СЛП «Київоблагроліс», яке не є органом державної влади або іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого належить захист інтересів держави, зокрема, в галузі реалізації принципів регулювання земельних відносин або захисту природних ресурсів, прокурор порушив норми ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», згідно з якою здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній не допускається.

При цьому, порушення прокурором встановленої Законом прямої заборони на звернення до суду в інтересах державної компанії виключає необхідність з`ясування питання невиконання або неналежного виконання таким позивачем дій, спрямованих на захист власних прав та інтересів або інтересів держави. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 906/853/17 та постанові від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, до розгляду якої розгляд даної справи зупинявся.

Беручи до уваги наведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі ДП «СЛП «Київоблагроліс», у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити позов, поданий прокурором в інтересах держави в особі ДП «СЛП «Київоблагроліс», без розгляду відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Стосовно позову, поданого прокурором в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Як зазначає прокурор, звернення до суду з позовом саме в інтересах Київоблдержадміністрації обумовлене тим, що прокуратурою встановлено, що згідно із Статутом ДП «СЛП «Київоблагроліс», підприємство відноситься до сфери управління Київської обласної державної адміністрації і є підзвітним йому.

Зі слів прокурора, вказаним уповноваженим органом, за наявності факту порушення інтересів держави, своєчасних заходів щодо повернення спірних земельних ділянок, які вибули із власності держави незаконно, по даний час не вжито, що стало підставою для звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, як органу управління державним майном, що перебуває у користуванні державного підприємства.

В письмових поясненнях на позов від 26.02.2021, поданих позивачем-1, зазначено, що спірні земельні ділянки знаходяться в межах земель лісогосподарського призначення, на яких знаходяться лісові насадження, а відтак за правилом визначеним ч. 4 ст. 84 ЗК України відносяться до земель, які не можуть передаватись у приватну власність.

Крім того, посилаючись на норми ст. 20 ЗК України, позивач-1 зазначає, що зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності можлива згідно рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 даного кодексу.

Оскільки з урахуванням вищевизначених норм, було порушено порядок зміни цільового призначення спірних земельних ділянок, так як Київською обласною державною адміністрацією не надавався відповідний дозвіл (погодження) на зміну та вилучення земельних ділянок лісогосподарського призначення, Київоблдержадміністрація просить задовольнити позовні вимоги прокурора в повному обсязі.

Як стверджує прокурор, земельні ділянки, які є предметом розгляду справи, були землями лісогосподарського призначення на момент прийняття суб`єктами владних повноважень спірних розпоряджень (наказів) та знаходились в постійному користуванні ДП «СЛП «Київоблагроліс». До того ж, земельні ділянки не вилучені у попереднього землекористувача, не отримано його згоду на вилучення, безпідставно змінено цільове призначення земельної ділянки з лісогосподарського на сільськогосподарське призначення, у зв`язку з чим прокуратура вважає, що спірним Розпорядженням № 593 від 19.11.2013 та наказом № 10-2989/18-сг від 05.04.2018 порушено норми ст.ст. 55-57 Земельного кодексу України, які визначають правовий статус земель лісогосподарського призначення і не передбачають можливості надання їх в користування та для цілей, що не пов`язані з лісовим господарством.

В обґрунтування факту перебування спірної земельної ділянки в користуванні ДП «СЛП «Київоблагроліс» прокуратура та позивачі посилаються на п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, яким визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

В свою чергу, відповідач-3 проти викладених в позовній заяві та поданих позивачами пояснень заперечує, про що неодноразово усно заявлялось в судових засіданнях та поданих поясненнях, аргументуючи свою позицію, поперше, відсутністю доказів перебування спірних земельних ділянок в користуванні Тетіївського державного агролісництва; по-друге, відсутністю затверджених планово-картографічних матеріалів лісовпорядкувань; по-третє, відсутністю жодних рішень (розпоряджень) органів державної виконавчої влади, на підставі яких могло б виникнути в агролісництва право постійного користування землями лісового фонду на території Тетіївської міської ради, а відтак твердження, що вказані земельні ділянки є землями лісогосподарського призначення та знаходяться в користуванні ДП «СЛП «Київоблагроліс» не підтверджені матеріалами справи та поданими доказами. Також відповідач вказує на те, що предметом вказаного спору є скасування розпорядження та наказу, зі змісту яких вбачається, що уповноважені органи приймали спірні рішення під час здійснення ними управлінських функцій, а тому, на його думку, вказана справа не підсудна судам господарської юрисдикції.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Лісового кодексу України право постійного користування земельними ділянками лісового фонду посвідчується державним актом на право постійного користування землею.

Згідно з п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

За змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.

Згідно з вимогами пункту 2.1.4 даної Інструкції складені оригінали планшетів, які мають межі з іншими землекористувачами, завіряються в органах землевпорядкування того району, де проводяться лісовпорядкувальні роботи.

Крім того, в Інструкції зазначені вимоги щодо оформлення планшету. При складанні оригіналу планшету він повинен бути викреслене у відповідності з прийнятими умовними знаками і містити в собі повне топографічне та лісотаксаційне наповнення. На ньому повинні бути зазначені область, район, лісгосп, лісництво, номер і площа планшету, картографічна основа, використана при складанні планшету, підписи і прізвища виконавця, які складали даний планшет: начальника лісовпорядної партії, геодезиста, інженера-таксатора. Всі ці дані розміщуються за рамкою планшета у встановлених місцях. В кожному кварталі проставляється його номер та площа таксаційних виділів, а по окружній границі - найменування суміжних землекористувачів та номери суміжних планшетів (п. 2.1.2 Інструкції). На основі креслення оригіналу планшету розбивається прямокутна координатна сітка з цифруванням її ліній за рамкою планшету (п. 2.3.2).

Згідно зі ст. 48 Лісового кодексу України, матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Однак, матеріали справи не містять документів, якими було б установлено межі та розміри земельних ділянок лісового фонду, які передавалися у постійне користування, не містять затверджених у встановленому порядку планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування станом на момент видачі спірного розпорядження. В свою чергу, наявні в матеріалах справи фотознімки копій планшетів, не дають можливості чітко та достовірно визначити чи є спірні земельні ділянки землями лісогосподарського призначення і чи знаходяться (знаходились) вони в користуванні ДП «СЛП «Київоблагроліс».

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду України у справі № 488/402/16-ц, підставою набуття права власності на земельну ділянку із земель державної чи комунальної власності, є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не державний акт на право власності на земельну ділянку.

З наявного в справі висновку погодження щодо надання земель сільськогосподарського призначення в постійне користування Тетіївському державному агролісництву на території Тетіївського району від 17.10.2007, на яке посилається прокурор, вбачається, що Тетіївська РДА 17.10.2007 лише надала згоду на передачу земель лісового призначення агролісництву. Саме ж рішення уповноваженого органу на передачу в постійне користування ДП «СЛП «Київоблагроліс» земельних ділянок відсутнє, як і відсутній акт приймання-передачі вказаних земельних ділянок, тому правових підстав, на основі яких Тетіївське агролісництво в 2006 році виготовляло перспективний план організації і ведення лісового господарства та планово-картографічні матеріали лісовпорядкування на території Тетіївського району, немає.

Додатково суд критично оцінює посилання прокуратури на документи, які свідчать про правонаступництво ДП «СЛП «Київоблагроліс» шляхом неодноразової реорганізації Київської обласної державної організації «Київагроліс» та факту перебування спірних земельних ділянок на землях лісогосподарського призначення, які перебували в постійному користуванні останнього, оскільки з урахуванням вищенаведених пояснень без надання відповідних доказів щодо реформування, реорганізації чи ліквідації підприємства, на основі якого було створено ДП «СЛП «Київоблагроліс», без дотримання відповідної законодавчої процедури, а також поданих в підтвердження вказаних прокурором та позивачами обставин, коли це відбулось і на підставі чого земельні ділянки були передані в користування ДП «СЛП «Київоблагроліс», достеменно встановити факт правонаступництва ДП «СЛП «Київоблагроліс» та передачу в його користування земельних ділянок лісогосподарського призначення з встановленням їх меж внатурі та фактичним цільовим призначенням, неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органі місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

З огляду на відсутність на момент надання земельної ділянки в користування відповідачу-3 рішення, як наслідок, відсутні підстави стверджувати про зміну цільового призначення спірним Розпорядженням № 593 від 19.11.2013.

Головне управління Держгеокадастру у Київській області також засвідчило наказом №102989/15-18сг від 05.04.2018, що землі в обсязі 2805,6986 га (до яких належать спірні земельні ділянки) обліковувались як землі сільськогосподарського призначення, та згідно додатку до акту приймання-передачі земельних ділянок із державної в комунальну власність, відомості про обмеження у використанні земельних ділянок за кадастровими номерами :06:005:0002 площею 36,7685 га, :03:013:0021 площею 28,2917 га, :02:002:0011 площею 3,8554 га відсутні.

Частиною 3 статті 43 Закону України Про місцеві державні адміністрації встановлено, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції або законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

За наслідками розгляду спору не підтвердились посилання прокуратури на перебування спірної земельної ділянки в постійному користуванні лісогосподарського підприємства, відведення її для лісогосподарських потреб чи іншим чином встановлення лісогосподарського цільового призначення.

Також суд зауважує про відсутність підстав стверджувати про порушення прав та інтересів Київської обласної державної адміністрації як власника спірної землі, оскільки Київська обласна державна адміністрація, в даному випадку, є органом уповноваженим розпоряджатись землями державної власності, при цьому наведені в позові обставини стосуються лише повноважень стосовно розпорядження землями, порушення яких не підтвердилось.

Відтак, розпорядження Тетіївської районної державної адміністрації від 19.11.2013 № 593 «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Тетіївського району Київської області» та наказ Головного управління Держгеокадастру в Київській області № 10-2989/15-18 сг від 05.04.2018 «Про передачу земельних ділянок державної у комунальну власність» були прийняті у межах власної компетенції відповідних органів та у відповідності до вимог законодавства України, чинного на момент його прийняття.

Таким чином, за відсутності підстав стверджувати про незаконність надання відповідачу-3 в користування спірних земельних ділянок, а також недоведеність вибуття з постійного користування Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» цих земельних ділянок, також відсутні підстави для задоволення вимоги про повернення у власність держави в особі Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» земель за кадастровими номерами :06:005:0002, :03:013:0021, :02:002:0011, пред`явленого прокурором в порядку ст.152 Земельного кодексу України та ст. 391 ЦК України.

З приводу позиції відповідача-3 стосовно того, що вказана справа не підсудна судам господарської юрисдикції, оскільки предметом вказаного спору є скасування розпорядження та наказу, прийнятих уповноваженими органами під час здійснення ними управлінських функцій, суд зазначає таке.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, згідно з пунктом 6 частини 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18).

Зважаючи на те, що предметом вказаного спору є визнання незаконними рішень щодо користування спірними земельними ділянками (спір про право), даний спір є цивільно-правовим та відноситься до юрисдикції господарських судів, а тому посилання відповідача-3 стосовно непідсудності даної справи судам господарської юрисдикції, не знайшло законодавчого обґрунтування.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням встановлених обставин у справі, на підставі вищезазначених норм законодавства, господарський суд залишає без розгляду позовні вимоги керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державного підприємства Спеціалізоване лісогосподарське підприємство Київоблагроліс; в задоволенні позову керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації суд відмовляє.

Щодо застосування строку позовної давності, заявленого відповідачем-3, суд зазначає, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки за наслідками розгляду спору не встановлено достатніх підстав для задоволення позовних вимог, що в свою чергу виключає підстави необхідності дослідження питання для застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, суд залишає без розгляду клопотання відповідача-3 про застосування строків позовної давності.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на прокуратуру.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, п. 2 ч. 1 ст. 226, ст. 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державного підприємства Спеціалізоване лісогосподарське підприємство Київоблагроліс залишити без розгляду.

2. У задоволенні позову керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 01.12.2021

Суддя О.В. Щоткін