ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2021 р. Справа №910/8431/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Нікітенко А.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2021

у справі №910/8431/21 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"

до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Акціонерне товариство "Дніпроважмаш",

про стягнення 103 500,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - Комбінат) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (далі - Банк) про стягнення 103 500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за банківською гарантією від 20.08.2020 №DNIG289158827.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №910/8431/21 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено, що у відповідача виник юридичний обов`язок сплатити 103 500,00 грн за банківською гарантією №DNIG289158827.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Комбінат звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що, на думку позивача, рішення суду першої інстанції є незаконним, несправедливим та таким, що винесене з порушенням норм процесуального права. Крім того, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення не звернув уваги на важливі аргументи та надані позивачем докази, які є вирішальними для вирішення цієї справи.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2021 апеляційну скаргу Комбінату на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2021 відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Комбінату на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/8431/21.

6 вересня 2021 року до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/8431/21.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду, у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/8431/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді : Шапатала Є.Ю., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/8434/21. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

28 жовтня 2021 року від Банку, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній заперечив проти доводів апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 20.05.2020 між Комбінатом та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" укладено договір про надання послуг №У1257/03, за умовами якого останнє зобов`язується провести ремонтні роботи, а позивач - поставити виконавцю для виконання робіт ремонтний фонд, а потім прийняти та оплатити виконані роботи за актом приймання-здачі виконаних робіт.

Пунктами 1.3, 13.1-13.8 договору передбачено обов`язок виконавця надати позивачу банківську гарантію виконання договору.

20 серпня 2020 року Банком надано гарантію виконання №DNIG289158827, за умовами якої відповідач гарантував виконання зобов`язань АТ "Дніпроважмаш" за договором від 20.05.2020 №У1257/03.

Терміном дії гарантії відповідача визначено період часу з її надання до 31.12.2020 включно.

Згідно з абзацом 4 текстової частини гарантії виконання від 20.08.2020 №DNIG289158827, письмові вимоги бенефіціара повинні бути надані відповідачу не пізніше 31.12.2020 включно, за адресою: місто Київ, вулиця Андріївська, 4.

Відповідно до абзацу 5 банківської гарантії №DNIG289158827 письмова вимога має супроводжуватись тестованим СВІФТ-повідомленням формату МТ799 банка бенефіціара, яке б підтверджувало справжність підписів, відбитка печатки та повноваження підписанта на його письмовій вимозі, а також те, що особа(-и), яка(-і) підписали вимогу бенефіціара, має(-ють) всі відповідні повноваження на підпис вимоги за гарантією.

8 вересня 2020 року Банком внесені зміни №1 до умов гарантії від 20.08.2020 №DNIG289158827 в частині: продовження строку її дії - до 16.04.2021, та посилання на укладену сторонами договору від 20.05.2020 №У1257/03 додаткову угоду №2 від 26.08.2020. Інші умови гарантії залишені незмінними.

Позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням робіт у встановлені договором від 20.05.2020 №У1257/03 строки, останній 02.04.2021 направив відповідачу вимогу №31/273 про сплату повної суми наданої гарантії. До вимоги додано 20 документів, відповідно до наведеного у позовній заяві переліку, у тому числі два акта приймання робіт від 01.04.2021 (пункти 19 та 20 переліку).

Судом першої інстанції встановлено, що в якості доказу виконання вимог гарантії, в частині надання підтверджуючих документів, позивачем долучено до позовної заяви опис вкладення до цінного листа, на якому відсутні відмітка та печатка підприємства поштового зв`язку про відповідність опису вкладення до поштового відправлення.

Місцевим господарським судом обґрунтовано відхилено наданий позивачем опис вкладення та встановлено недоведеність факту належного виконання позивачем умов гарантії відповідача, в частині надання необхідних документів, визначених абзацом 3.

Крім того, Комбінатом не доведено жодним доказом факт направлення 02.04.2021 тестованого СВІФТ-повідомленням формату МТ799 обслуговуючого позивача банку.

Банк не заперечував факт отримання ним вимоги від 02.04.2021 №31/273, проте наголосив на отриманні цього документа лише 13.04.2021.

Отже, вимога позивача від 02.04.2021 фактично отримана відповідачем 13.04.2021, тобто у межах строку дії гарантії, проте поза встановленим абзацом 4 гарантії часовим проміжком направлення такої вимоги.

За твердженням позивача (що не підтверджується належним чином оформленим описом вкладення) відповідачу направлено повний комплект документів, які мали незначні технічні помилки, що не могли суттєво вплинути на прийняття відповідачем рішення про грошову виплату.

Згідно з поясненнями відповідача, крім можливої помилки у даті укладення договору, направлені йому акти приймання містили різні підписи під прізвищем керівника його клієнта - принципала за умовами гарантії.

Суд першої інстанції погоджується з доводами відповідача у тому, що: мова йде про банківську операцію, яка потребує належної ідентифікації отримувача грошових коштів; обов`язок виконання умов банківської гарантії відповідача повністю залежить від виконання позивачем умов цієї гарантії в частині належного повідомлення і підтвердження правомірності вимоги про сплату грошових коштів; явно різні підписи на доданих до вимоги актах не є технічною помилкою, а свідчить про підписання документів різними особами.

Також суд першої інстанції погодився з твердженнями відповідача, що відсутність визначеного умовами наданої гарантії належного повідомлення банківською установою, що обслуговує бенефіціара, через систему СВІФТ взагалі унеможливлює належну ідентифікацію відповідачем отримувача грошових коштів та його платіжних реквізитів.

У зв`язку з наведеними обставинами, суд першої інстанції правильно встановив, що Банк мав право відмовити у задоволенні вимоги позивача від 02.04.2021 №31/273.

Місцевим господарським судом також встановлено, що 16.04.2021 позивачем направлено відповідачу повторну вимогу про сплату грошових коштів за виданою Банком гарантією.

Комбінат вказує на те, що вимога від 16.04.2021 направлена на електронну та поштову адреси Банку

У день підписання вимоги, Банку направлено обслуговуючою позивача банківською установою відповідне СВІФТ повідомлення.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, що умовами гарантії від 20.08.2020 №DNIG289158827 не передбачено можливості направлення вимоги засобами електронної пошти.

Як вже зазначалося, відповідно до абзацу 4 гарантії, повідомлення має бути вручено у письмовій формі, за адресою: місто Київ, вулиця Андріївська, 4.

За таких обставин доводи обох учасників спору, в частині направлення та отримання електронного повідомлення, обґрунтовано відхилено судом першої інстанції, оскільки цей факт не може породжувати прямий юридичний обов`язок Банку прийняти рішення за направленою у такий спосіб вимогою.

Позивачем, до копії вимоги від 16.04.2021, в якості доказу її направлення, додано опис вкладення (на якому наявний відповідний штемпель підприємства поштового зв`язку) та копію фіскального чеку про оплату цього поштового відправлення.

З вищенаведеного фіскального чеку вбачається дата та час його створення - 16.04.2021 о 16 год. 52 хв., у місті Покров Дніпропетровської області.

Проте, направлені позивачем 16.04.2021 вимога та додаткові документи не могли бути отриманими відповідачем, в останній день строку дії гарантії, у місті Києві по вулиці Андріївській, 4.

Недотримання позивачем умов виданої гарантії, в частині належного повідомлення та підтвердження права на отримання грошових коштів банківської установи, спростовує його твердження про необґрунтовану відмову у виплаті.

За приписами статті 200 Господарського кодексу України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень.

Згідно зі статтею 563 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми, відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.

Статтею 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 77 ГПК України, допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 ГПК України).

Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, а також необґрунтовано, що у відповідача виник юридичний обов`язок сплатити 103 500,00 грн за банківською гарантією №DNIG289158827.

Враховуючи наведене, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позову.

З огляду на вищевикладені обставини справи і приписи чинного законодавства судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Разом із тим, інші доводи, на які посилався апелянт під час розгляду даної справи, залишені Північним апеляційним господарським судом без задоволення та не прийняті до уваги як обґрунтовані та такі, що спростовують висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №910/8431/21 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачені законом підстави для зміни та скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись статтями 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №910/8431/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №910/8431/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали справи №910/8431/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Є.Ю. Шаптала

С.І. Буравльов