ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Черкаси справа № 925/587/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі представників сторін: позивача Мараховського І.І. за довіреністю, відповідача Баранюка В.П. за самопредставництвом (директор), у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Комунального підприємства Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Радіотелеательє про стягнення 12358 грн. 46 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Комунальне підприємство Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3 звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Радіотелеательє (далі - відповідач) про стягнення 12358 грн. 46 коп. плати за дання послуг з утримання будинку та відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано порушенням відповідачем обов`язку щодо оплати наданих позивачем послуг за період з 01.05.2016 року по 01.04.2021 року з утримання будинку за адресою Черкаська область, м. Умань, вул. Садова, буд. 30А.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/587/21 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 08.07.2021 року.

Відповідач в особі свого представника подав суду 21.05.2021 року відзив на позовну заяву, 09.06.2021 року заперечення на відповідь на відзив (вх. № 8211/21, № 9397/21, а.с. 43-47, 90-94), за змістом яких просив розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, заперечував проти позову з мотивів безпідставності і недоказаності вимог, вказував на відсутність заборгованості перед позивачем та неналежність наданих доказів на підтвердження наявності боргу та заявив про застосування судом позовної давності до спірних позовних вимог, як окремої підстави відмови у задоволенні позову.

Представник позивача подав суду 01.06.2021 року відповідь на відзив, 07.07.2021 року засобами електронного зв`язку, 14.07.2021 року на паперових носіях заяву (вх. № 8855/21, № 10928/21, а.с. 78-81, 105, 113-115), в яких спростовував твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, запереченні на відповідь на відзив, просив задовольнити позовні вимоги повністю, до заяв по суті справи додав додаткові письмові докази на їх підтвердження.

Суд ухвалами від 08.07.2021 року, 03.08.2021 року оголошував перерви в судовому засіданні до 10.08.2021 року, відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження ( ухвала суду в протоколі судового засідання 08.07.2021 року).

Представник позивача подав суду 04.08.2021 року заяву (вх. № 12496/21, а.с. 122), в якій просив розгляд справи проводити без його участі в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, вказану заяву в судовому засіданні 10.08.2021 року представник позивача підтримав.

Відповідач в судове засідання 10.08.2021 року явку свого представника не забезпечив, відповідно до даних відстеження Укрпошти - ухвала Господарського суду Черкаської області від 03.08.2021 року адресована відповідачу 05.08.2021 року вручена представнику відповідача.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Вислухавши доводи і пояснення представників сторін, дослідивши подані представниками сторін заяви по суті справи та з процесуальних питань, наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з таких підстав.

Рішенням Виконавчого комітету Уманської міської ради від 27.07.2006 року № 369 « Про визначення виконавців послуг» (а.с. 19), вирішено зокрема, виконавцем житлово-комунальних послуг визначити щодо утримання будинків і споруд та прибудинкових територій державного житлового фонду: Комунальне підприємство «Виробничо житлове ремонтно-експлуатаційне управління №1», Виробничо житлове ремонтно-експлуатаційне управління №2, ремонтно-експлуатаційне управління №3 та підприємства і організації, на балансі яких перебуває житловий фонд.

Із витягу із Статуту позивача (а.с. 14-15) вбачається, що позивач Комунальне підприємство Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3 є правонаступником прав та обов`язків Уманського Комунального підприємства «Виробничо житлове ремонтно-експлуатаційне управління №1» та Комунального підприємства «Уманське Виробничо житлове ремонтно-експлуатаційне управління №2»; засновником підприємства є Уманська міська рада.

Рішенням Уманської міської ради від 25.09.2008 року № (3.3-35/5) « Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій комунальної власності для населення та підприємств, установ і організацій» (а.с. 27) п.1 якого затверджено та введено в дію з 01.10.2008 року перелік основних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з додатком № 1; перелік та вартість додаткових послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з додатком 2; розмір тарифів на основі послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності в кожному будинку окремо згідно з додатками 3.1, 3.2., 3.3.

Із додатку 1 до рішення Уманської міської ради від 25.09.2008 року № (3.3-35/5) (а.с. 28) вбачається перелік основних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: прибирання прибудинкових територій, технічне обслуговування ліфтів, вивезення твердих побутових відходів, прибирання підвалів, технічних поверхова та покрівель, дератизація, дезінсекція, обслуговування димовентиляційних каналів, поточний ремонт, підготовка житлового фонду до експлуатації в осінньо-зимовий період, освітлення місць загального користування, підвалів, підкачування води, енергопостачання для ліфтів, очистка дворових туалетів.

Із додатку 2 до рішення Уманської міської ради від 25.09.2008 року № (3.3-35/5) (а.с. 28) вбачається перелік додаткових послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: прибирання сходових кліток, ремонт спортивних та дитячих майданчиків, ремонт господарських майданчиків, експлуатація номерних знаків, технічне обслуговування побутових електроплит із зазначенням вартості послуги за кв.м. з ПДВ.

Будинок по вул. Садовій, 30 а підвідомчий Комунальному підприємству Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3 із встановленим тарифом 1,46.

Рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 12.03.2018 року №86 «Про тарифи на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій Комунального підприємства Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3» (а.с. 29) зокрема п.1, 3 затверджено перелік послуг з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 30): обслуговування систем диспетчеризації, технічне обслуговування ліфтів, енергопостачання ліфтів, технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, освітлення місць загального користування, дератизація, дезінсекція, прибирання прибудинкових територій, обслуговування димових та вентиляційних каналів, прибирання підвалів, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливної каналізації, поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків;

також встановлені тарифи на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій (додається - а.с. 31).

Рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 12.03.2018 року № 86 оприлюднено 06.03.2018 року в друкованому виданні «Уманська Зоря» № 11 (16925).

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 254353333 від 26.04.2021 року (а.с. 33-34) вбачається, що будинок 30а по вул. Садовій у м. Умань Черкаської області має загальну площу 313,1 кв.м., частина будівель на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Радіоательє» з 18.12.2006 року. Позивачем визначено площу нежитлового приміщення відповідача у розмірі 196,5 кв.м.

Із технічної характеристики приміщення, що є складовою технічного паспорта на нежитлове приміщення по вул. Садова 30а (а.с. 48-51)вбачається загальна площа надувного відповідачу нерухомого майна 197,7 кв.м.

Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території між позивачем та відповідачем не укладався.

Згідно встановленого тарифу, розмір плати за поточний ремонт контруктивних елементів, внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків до березня 2018 року становить 1,46 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення, однак до нарахування позивачем застосовано 0,261 грн. за 1 кв.м загальної площі приміщення, враховуючи, що у спірному приміщенні відсутнє централізоване опалення, є окремий вхід не із під`їзду будинку.

Згідно встановленого тарифу, розмір плати за технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливної каналізації після березня 2018 року становить 1,05 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення, однак до нарахування позивачем застосовано 0,73 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення, враховуючи, що у спірному приміщенні відсутнє централізоване опалення, влаштоване індивідуальне опалення;

за поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків тариф становив 1,3909 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення, однак до нарахування позивачем застосовано 0,83 грн. за 1 кв.м загальної площі приміщення, враховуючи, що в спірному приміщенні є окремий вхід не із під`їзду будинку.

Враховуючи встановлені тарифи, розмір плати за технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливної каналізації, поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків відповідача становить 1,56 грн. (0,73 грн.+0,83грн.) за 1 кв.м. загальної площі приміщення (із розрахунку загальної площі приміщення 196,5 кв.м.).

Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» Уманські електричні мережі листом № 3/1264 від 06.07.2021 року (а.с. 106) повідомив позивача на його запит № 5/0 від 17.06.2021 року (а.с. 107), щодо межі відповідальності за технічний стан на обслуговування правої частини першої щитової, через яку проведено підключення відповідача до електричних мереж позивача чи Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» Уманські електричні мережі, що згідно з актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, складеного по об`єкту за адресою: м. Умань, вул. Садова, 30а, балансоутримувачем внутрішньо будинкових мереж, електроустановок житлового будинку є Комунальне підприємство «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3».

За розрахунком позивача ним надано у період з 01.05.2016 року по 01.04.2021 року навались послуги з утримання будинку за адресою: вул. Садова, буд. 30а. Розрахунок підтверджено актами: від 17.11.2019 pоку виконано роботи по технічному обслуговуванню внутрішньо будинкових електричних мереж; від 02.03.2020 року виконано роботи по технічному обслуговуванню внутрішньо будинкових електричних мереж; вiд 07.09.2020 року виконано роботи по технічному обслуговуванню внутрішньо будинкових електричних мереж; вiд 13.10.2020 року виконано роботи заміни автоматичних вимикачів в щитовій будинку 12 шт. 50а, діпрейка 1м.; 20.12.2019 року актом виконаних робіт (наданих послуг) до договору № 277 від 21.11.2019 року укладеного позивачем з Фізичною особою-підприємцем Бзік В.М. з ремонту частини стіни з матеріалів виконавця (а.с. 22-26) і зокрема відповідачу на загальну суму 12358 грн. 46 коп. (з урахуванням тарифу до березня 2018 року за 1 кв.м. 0,261 грн., щомісячне нарахування склало 0,261 грн. х 196,5 кв.м. = 51 грн. 19 коп. та з урахуванням тарифу після березня 2018 року за 1 кв.м .1,56 грн., щомісячне нарахування склало 1,56 грн. х 196,5 кв.м. = 306 грн. 32 коп.), вказана заборгованість у розмірі 12358 грн. 46 коп. відповідачем не сплачена.

Таким чином, предметом спору у справі, що розглядається, є вимога позивача, як виконавця житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій державного житлового фонду, про стягнення з відповідача, як власника нежитлового приміщення, вартості послуг, наданих ним у період з 01.05.2016 по 01.04.2021 року, з утримання будинку 30а по вул.Садовій в м. Умань у розмірі 12358 грн. 46 коп.

Згідно з нормами ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п.5 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частинами 2, 3 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Частиною ст. 23 ГК України визначено, що правові акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, є обов`язковими для виконання усіма учасниками господарських відносин, які розташовані або здійснюють свою діяльність на відповідній території.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

У статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (стаття 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Пунктом 1 статті 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у даній сфері.

Згідно із частиною 1 статті 1 Цивільного кодексу України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється з урахуванням запланованих кількісних показників послуг, що повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій.

Послуги з утримання будинку та прибудинкової території надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Калькуляційною одиницею є 1 кв.м. загальної площі, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи. Послуги з утримання будинку і прибудинкової території нараховуються у залежності від площі, яку займає споживач.

Порядок проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви у їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 970 від 11.12.2013 року.

Пунктом 6 вказаної постанови передбачено, що обсяг фактично наданих послуг та виконаних робіт, пов`язаних з їх наданням, повинен бути підтверджений відповідною первинною документацією, що зберігається у виконавця, зокрема актами виконаних робіт постачальних та підрядних організацій, нарядами-завданнями, актами списання матеріалів тощо.

З вищезазначеного вбачається, що позивач Комунальне підприємство «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 27.07.2006 року №369, від 12.03.2018 року №86 та рішенням Уманської міської ради від 25.09.2008 року № (3.3-35/5) визначений виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій державного житлового фонду, із затвердженим переліком послуг з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій та встановленими тарифами на ці послуги, нежитлове приміщення відповідача за адресою вул. Садова, 30а в м. Умань входить до сфери обслуговування позивача.

Відповідач, як власник нежитлового приміщення в буд. 30а по вул. Садовій, в м. Умань, до травня 2016 року сплачував позивачу надані ним послуги з утримання житлового будинку.

За розрахунками позивача він у період травня 2016 року березня 2021 року надав послуги з утримання житлових будинків і споруд, а саме: поточний ремонт контруктивних елементів, внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливної каналізації, поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків за адресою вул. Садова, 30а в м. Умань на загальну суму 12358 грн. 46 коп.

Факт надання послуг та розмір заборгованості на суму 12358 грн. 46 коп.. (з урахуванням тарифу до березня 2018 року за 1 кв.м. 0,261 грн., щомісячне нарахування склало 0,261 грн. х 196,5 кв.м. = 51 грн. 19 коп. та з урахуванням тарифу після березня 2018 року за 1 кв.м. 1,56 грн., щомісячне нарахування склало 1,56 грн. х 196,5 кв.м. = 306 грн. 32 коп.) позивачем підтверджено лише актами: від 17.11.2019 pоку; від 02.03.2020 року; вiд 07.09.2020 року; вiд 13.10.2020 року; актом виконаних робіт (наданих послуг) від 20.12.2019 року до договору № 277 від 21.11.2019 року укладеного позивачем з Фізичною особою-підприємцем Бзік В.М. з ремонту частини стіни з матеріалів виконавця. Доказів на підтвердження наданих ним вказаних послуг у період з квітня 2016 року по листопад 2019 року, січня-лютого 2020 року, квітня серпня 2020 року, листопада 2020 року березня 2021 року не надано.

Разом з тим, відповідач обґрунтовуючи заперечення проти позову, на підставі ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, заявив про застосування судом наслідків пропуску позивачем строку позовної давності при зверненні до суду.

Нормами глави 19 ЦК України встановлено:

позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256);

загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257);

перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст. 261 ч.ч. 1, 5);

перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ст. 264 ч.ч. 1, 3).

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.03.2018 у справі № 57/314-6/526-2012 та від 03.04.2018 у справі № 914/758/17.

Отже, при визначенні початку перебігу строку позовної давності суду слід з`ясовувати та враховувати обставини як щодо моменту, коли особа довідалась, так і щодо моменту, коли особа могла дізнатися (мала можливість дізнатися) про порушення свого права в їх сукупності, як обов`язкових складових визначення початку перебігу позовної давності.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 29.04.2021 року (згідно відтиску печатки з поштового конверта, у якому надійшли позовні матеріали до суду), строк позовної давності за вимогами про стягнення грошових коштів сплинув за період, який передує 29.04.2018 року. Крім того,

судом враховано, що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно внесено відомості щодо власника нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою вул. Садова, 30а в м. Умань, позивач знав особу власника та з 2016 року не вчинив будь-яких дій щодо стягнення з нього наявної заборгованості по наданим послугам з утримання будинку.

Про застосування позовної давності заявлено відповідачем, поважних причин пропущення позовної давності, за наявності яких порушене право підлягало б захисту, судом не встановлено, тому суд надає перевагу запереченням відповідача і з підстав спливу позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, у позові відмовляє в частині стягнення 1330 грн. 94 коп. відшкодування наданих послуг за період з 01.05.2016 року по 31.03.2018 року.

Враховуючи надані позивачем у справу докази на підтвердження наданих ним послуг по у триманню будинку за адресою вул. Садова, 30а в м. Умань -

акти: від 17.11.2019 pоку; 20.12.2019 року; від 02.03.2020 року; вiд 07.09.2020 року; вiд 13.10.2020 року з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1531 грн. 60 коп. відшкодування наданих послуг за листопад 2019 року, грудень 2019 року, березень 2020 року, вересень 2020 року, жовтень 2020 року.

В стягненні 9495 грн. 92 коп. заявлених вимог слід відмовити, як такі, що не доведені належними доказами.

Отже, позовні вимоги про стягнення основного боргу за надані послуги з утримання будинку суд визнає обґрунтованими, доказаними та такими, що підлягають задоволенню на суму 1531 грн. 60 коп.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь якій стадії судового процесу;

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню частково.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, Господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Радіотелеательє, , місцезнаходження: 20300, Черкаська область, м.Умань, вул. Садова, 30а, на користь Комунального підприємства Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3, , місцезнаходження: 20300, Черкаська обл., м. Умань, вул. Шухевича, 12 1531 грн. 60 коп. боргу та 2270 грн. судових витрат.

У задоволенні решти позову в частині вимог про стягнення 10826 грн. 86 коп. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 30.11.2021 року.

Суддя В.М. Грачов