ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2021 р. Справа№ 37/396

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Станіка С.Р.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

уповноважені предстаники учасників справи не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО - ТАЙС"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 (повний текст ухвали підписано 29.09.2021)

у справі №37/396 (суддя Андреїшина І.О.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО - ТАЙС"

про покладення судових витрат на професійну правничу допомогу

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО - ТАЙС" про заміну сторони виконавчого провадження

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО - ТАЙС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАН-ТУ"

про стягнення 30 424,32 грн, розірвання договору №992/ТМ-09-09 від 01.10.2009 про передачу в оренду комунальної власності територіальної громади міста Києва та виселення

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАН-ТУ"про стягнення 29 200, 29 грн. заборгованості по орендній платі, 1062, 12 грн. пені та 1161, 91 грн. трьох відсотків річних у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №992/ТМ-09-09 від 01.10.2009, розірвання договору №992/ТМ-09-09 від 01.10.2009, виселення відповідача з нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 212, загальною площею 90,70 кв.м., в тому числі на І поверсі 85, 00 кв.м. та на антресолі 5, 70 кв.м. та передачу зазначеного приміщення за актом приймання-передачі позивачу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.10.2010 у справі №37/396 позов задоволено повністю.

21.10.2010 на виконання вказаного вище рішення суду було видано відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони у справі та заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником задоволено, замінено сторону (позивача) у справі №37/396 - Акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", замінено сторону (стягувача) по справі №37/396.

15.09.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла заява про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "БАН-ТУ" судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО - ТАЙС" про покладення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі 37/396 відмовлено.

Залишаючи витрати на професійну правничу допомогу за заявником, місцевий суд вказав, що заміна сторони виконавчого провадження у справі №37/396 відбулась внаслідок добровільних дій позивача, за відсутності будь-якої протиправної поведінки відповідача та за відсутності спору з відповідачем, а тому відсутні підстави для покладення понесених позивачем (Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО - ТАЙС") витрат на правову допомогу адвоката на відповідача (боржника).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у справі №37/396, прийняти нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про розподіл судових витрат задовольнити, стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "БАН-ТУ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7 670,00 грн згідно договору №05-08-2021/16 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 05.08.2021.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив порушення судом норм процесуального права. Апелянт вказує, що місцевий суд безпідставно та необґрунтовано ухилився від здійснення правосуддя у справі №37/396 за заявою вих. №15-5/09 від 15.09.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "БАН-ТУ" судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України; судом не враховано та не здійснено оцінку та дослідження всіх матеріалів даної справи, які визначають та підтверджують зміст та сутність понесення заявником судових витрат на правничу допомогу відповідно до договору №05-08-2021/16 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 05.08.2021 із врахуванням акту від 14.09.2021 здачі приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №37/396 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., ОСОБА_1

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО - ТАЙС" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.09.2021, розгляд справи призначено на 28.10.2021.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 27.10.2021 у справі №37/396 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 прийнято справу №37/396 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО - ТАЙС" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у визначеному складі суду.

У судове засідання 28.10.2021 уповноважені представники учасників справи не з`явилися.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання розумних строків розгляду спору, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників учасників справи, які належним чином повідомлялися про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вірно зазначено місцевим судом, однією з гарантій забезпечення права особи на правову допомогу є повна і справедлива компенсація всіх понесених витрат на правову допомогу.

Сторона, яка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів, перебуває у становищі, коли її права та/або інтереси порушуються (не визнаються, оспорюються) іншою стороною спору, у зв`язку з чим позивачу необхідний судовий захист.

З метою судового захисту, зумовленого протиправною поведінкою іншої сторони (відповідача), позивач несе витрати на правничу допомогу для захисту своїх порушених прав/інтересів.

З урахуванням наведеного, є справедливим, коли особа, на користь якої вирішено спір, у повній мірі отримує від винної сторони (сторони, яка порушує права та призвела до виникнення спору) компенсацію своїх витрат, понесених для того, щоб захистити свої права/інтереси, які, відповідно, порушуються/не визнаються, оспорюються саме відповідачем.

Разом з тим, у даному випадку заявник (Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс") просить суд покласти на відповідача (боржника) витрати на правову допомогу адвоката, які були понесені позивачем у зв`язку з розглядом судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Так, з 09.08.2019 АЕК "Київенерго" (ідентифікаційний код 00131305) змінило своє найменування на АТ "К.Енерго" (ідентифікаційний код 00131305).

Як вбачається з матеріалів справи, 27.07.2021 арбітражним керуючим Паркулаб Володимиром Григоровичем, як замовником аукціону, підготовлено та розміщено оголошення з лотом №69 про продаж майна в процедурі банкрутства Акціонерного товариство "К.ЕНЕРГО" (Код ), порушеного Господарським судом Донецької області по справі №905/1965/19.

27.07.2021 на підставі проведеного аукціону, оформленого протоколом проведення електронного аукціону №UA-PS-2021-07-16-000066-1, переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

На підставі платіжного доручення №11815 від 02.08.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" перераховано залишок гарантійного внеску згідно протоколу №UA-PS-2021-07-16-000066-1 від 27.07.2021 у розмірі 70 928,93 грн.

02 серпня 2021 року між АТ "К.Енерго" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (далі - покупець) було складено акт про придбання майна на аукціоні, в якому визначено, що на умовах цивільно-правового правочину, котрий укладено сторонами, та на підставі протоколу проведення електронного аукціону №UA-PS-2021-07-16-000066-1 від 27 липня 2021 року, продавець передає у власність покупцеві наступний об`єкт продажу Банкрута - Акціонерного товариство "К.Енерго".

Лот №69: - право вимоги на загальногосподарську дебіторську заборгованість, підтверджену первинними документами та/або рішеннями суду Акціонерного товариства "К.Енерго" до осіб, перелік (найменування із ідентифікаційними/ідентифікуючими ознаками/даними) котрих із зазначенням підстав (документів) та дат виникнення заборгованостей, а також розмірів/сум відповідних заборгованостей, було розміщено в оголошені про проведення аукціону №UA-PS-2021-07-16-000066-1, в тому числі й оголошені на електронному майданчику через якого покупцем було подано пропозицію.

Отже, з наведеного вбачається, що у даній справі заміна стягувача відбулась у зв`язку з добровільним взяттям заявником участі в аукціоні щодо продажу майнових вимог, належних АТ "К.Енерго" по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАН-ТУ".

Тобто, саме у зв`язку з заміною сторони у матеріальних правовідносинах внаслідок добровільного відступлення прав вимоги, а не у зв`язку з будь-якою протиправною поведінкою відповідача (боржника), новий стягувач (Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс") звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі №37/396.

Апеляційний суд зазначає, що заміна сторони стягувача у матеріальних правовідносинах та, як наслідок, заміна сторони стягувача у процесуальному сенсі, відбувається за відсутності боржника (відповідача), не обумовлена протиправною поведінкою боржника (діями боржника чи бездіяльністю), не є наслідком наявного спору з боржником.

Будь-якого спору між новим стягувачем та боржником (відповідачем) щодо заміни кредитора (позивача, стягувача) не виникало, не існувало, та боржник не заперечував щодо заміни сторони виконавчого провадження у справі №37/396.

У той же час, положення Господарського процесуального кодексу України не містять спеціальної норми, яка б передбачала покладення судових витрат на сторону (позивача чи відповідача) у разі заміни сторони у справі та сторони виконавчого провадження.

З огляду на викладені обставини, так як заміна сторони виконавчого провадження у справі №37/396 відбулась внаслідок добровільних дій первісного та нового стягувачів, за відсутності будь-якої протиправної поведінки відповідача та за відсутності спору з відповідачем, місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для покладення понесених новим стягувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" витрат на правову допомогу адвоката на відповідача (боржника).

За вказаних вище обставин, місцевий суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "БАН-ТУ" судових витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у справі №37/396 прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО - ТАЙС" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у справі №37/396 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у справі №37/396 залишити без змін.

3. Матеріали справи №37/396 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 30.11.2021.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Р. Станік

Є.Ю. Шаптала