ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2021 р. Справа№ 911/2111/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Мартюк А.І.

секретар судового засідання: Загрунна Л.І.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 30.11.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"

на рішення Господарського суду Київської області

від 27.04.2021 (повний текст складено - 28.05.2021)

у справі №911/2111/15 (суддя - Подоляк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Правнича консалтингова група"

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної

промисловості "Укрспирт"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з

управління активами "Скай Кепітал Менеджмент";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія

"Аккорд"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанасова

компанія "Геліос";

2) Національний банк України;

3) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року Товариство з обмереженою відповідальністю «Правнича консалтингова група» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (надалі - відповідач) про стягнення інфляційних втрат у розмірі - 16 043 142, 00 грн та 1 110 271, 01 грн - 3% річних, нарахованих на прострочені платежі з повернення тіл кредиту та процентів за користування кредитними коштами за період прострочення з 28.07.2014 по 01.04.2015.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем строків виконання грошових зобов`язань за договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем, щодо повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, право вимоги належного виконання яких (зобов`язань) ПАТ «Дельта Банк» - первісний кредитор передало ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» - новому кредитору за договором про відступлення права вимоги від 12.09.2014, право вимоги належного виконання яких (зобов`язань) ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» - первісний кредитор в свою чергу передало ТОВ «Правнича консалтингова група» - новому кредитору (позивачу) за договором про відступлення права вимоги від 12.02.2015 №8/2-VP.

У процесі розгляду спору в суді першої інстанції, позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог (том 1, а.с. 110), відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 7 686 268, 53 грн інфляційних втрат нарахованих за період прострочення з квітня по травень 2015 року та 250 977, 04 грн 3% річних нарахованих за період прострочення з 01.04.2015 по 07.06.2015.

Відтак, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача 16 043 142, 00 грн інфляційних втрат, 1 110 271, 01 грн 3% річних, нарахованих за період прострочення з 28.07.2014 по 01.04.2015 та 7 686 268, 53 грн інфляційних втрат нарахованих за період прострочення з квітня по травень 2015 року, 250 977, 04 грн 3% річних нарахованих за період прострочення з 01.04.2015 по 07.06.2015.

Загальний розмір заявлених до стягнення з відповідача інфляційних втрат становив 23 726 110, 53 грн, розмір заявлених до стягнення 3% річних становив 1 361 248, 05 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.08.2015 у даній справі в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Київської області від 05.08.2015 у справі №911/2111/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Під час перегляду судового рішення в апеляційній інстанції залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

- на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай кепітал менеджмент» (третя особа-1 на стороні позивача), Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аккорд» (третя особа-2 на стороні позивача);

- на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (третя особа-1 на стороні відповідача) та Національний банк України (третя особа-2 на стороні відповідача).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 скасовано рішення Господарського суду Київської області від 05.08.2015 у справі № 911/2111/15, прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 1 305 981, 47 грн - 3 % річних, 23 550 198, 78 грн - збитки від інфляції та 72 406, 57 грн - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2016 у справі №911/2111/15 скасовано рішення Господарського суду Київської області від 05.08.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015.

Справу №911/2111/15 передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Направляючи дану справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України зазначив, зокрема, про необхідність надання належної правової оцінки умовам укладеного ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» договору відступлення права вимоги від 12.09.2014, а відповідно і укладеному на його підставі в подальшому договору відступлення права вимоги від 12.02.2015, на підставі якого позивачем пред`явлено позов. Тобто необхідно з`ясувати обсяг та умови переходу до ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» прав вимоги за кредитним договором, що в подальшому були відступлені ТОВ «Правнича консалтингова група».

При новому розгляді справи №911/2111/15 позивач подав до Господарського суду Київської області заяву про зменшення розміру позовних вимог від 13.04.2016 (том 4, а.с. 89), відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 23 550 198, 78 грн інфляційних втрат та 1 305 981, 47 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.01.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (третя особа-3 на стороні відповідача).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.11.2019 замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.11.2019 у справі №911/2111/15 затверджено мирову угоду від 31.10.2019, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Правнича консалтингова група» та Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020, яка залишена без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.08.2020 скасовано ухвалу Господарського суду Київської області від 14.11.2019 у справі №911/2111/15 про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, дану справу передано на розгляд до Господарського суду Київської області зі стадії розгляду спільної заяви ТОВ Правнича консалтингова група» та ДП «Укрспирт» про укладання мирової угоди від 31.10.2019.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2111/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що визнання недійсним первісного договору відступлення права вимоги від 12.09.2014 має наслідком відсутність права вимоги у наступних нових кредиторів, а отже, до позивача не перейшло право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії від 27.12.2013 № ВКЛ-2007072/1 щодо повернення заборгованості за тілом кредиту та повернення заборгованості за процентами, а тому відсутні підстави для стягнення заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних, які нараховані на суми заборгованості з прострочених платежів з повернення тіл кредиту та процентів за користування кредитними коштами, право вимоги по яким в силу вказаних обставин та положень ст. 216 Цивільного кодексу України не перейшло до позивача.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач (скаржник) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2111/15, затвердити мирову угоду у справі №911/2111/15 від 31.10.2019, укладену між позивачем та відповідачем в редакції, викладеній у п. 2 прохальної частини апеляційної скарги, а також закрити провадження у даній справі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відтак, судове рішення ухвалене із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П., суддів: Мартюк А.І., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 у справі №911/2111/15 апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2111/15 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до апеляційного господарського суду доказів сплати судового збору у розмірі 109 620,00 грн та доказів надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами іншим учасникам справи.

Водночас, не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2111/15, постановити ухвалу, якою затвердити мирову угоду від 31.10.2019, укладену між сторонами у даній справі та закрити провадження у справі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідчу) (складу суду) від 05.07.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Правнича консалтингова група" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П., суддів: Мартюк А.І., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Правнича консалтингова група" на рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2111/15 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції доказів сплати судового збору за апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у розмірі 107 350,00 грн.

09.07.2021 та 13.07.2021 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника (Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт") (електронною поштою) надійшов лист на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021, до якого останнім долучено докази сплати судового збору у розмірі 109 620,00 грн (платіжне доручення №696 від 08.07.2021) та докази надсилання апеляційної скарги іншим учасникам справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №911/2111/15 за апеляційною скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021, апеляційну скаргу призначено до розгляду на 31.08.2021.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Третя особа-1 на стороні відповідача, скориставшись своїм правом, подало до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовано, відтак оскаржуване судове рішення є законним та скасуванню не підлягає.

10.08.2021 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли додаткові пояснення.

16.08.2021 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи.

25.08.2021 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від третьої особи-1 на стороні відповідача надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Правнича консалтингова група" на рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2111/15 повернуто скаржнику разом з доданими до неї документами.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Зубець Л.П. на лікарняному, розгляд апеляційної скарги Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2111/15, призначений на 31.08.2021 - не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 розгляд справи №911/2111/15 за апеляційною скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" призначено на 12.10.2021.

12.10.2021 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи.

У зв`язку з перебуванням судді Мартюк А.І., яка входить до складу колегії суддів та не є головуючим суддею, у відпустці з 12.10.2021 до 13.10.2021, та в подальшому на лікарняному, розгляд апеляційної скарги Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2111/15, призначений на 12.10.2021 - не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 розгляд справи №911/2111/15 за апеляційною скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" призначено на 30.11.2021.

30.11.2021 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване тим, що 13.10.2021 представник позивача адвокат Гладун А.І. зупинив право на заняття адвокатською діяльністю на підставі відповідної заяви. Новий договір про надання правової допомоги для представництва інтересів під час розгляду справи №911/2111/15 був укладений позивачем з Адвокатським об`єднанням «АКСЕЛО» лише 26.11.2021, відтак у представника позивача, визначеного адвокатським об`єднанням, - адвоката Луціва О.М не було достатнього часу для ознайомлення з матеріалами справи та належної підготовки до участі в судовому засіданні, призначеному на 30.11.2021.

У судове засідання 30.11.2021 з`явилися представники сторін, третьої особи-1 на стороні відповідача.

Треті особи-1, -2 на стороні позивача та треті особи-2, -3 на стороні відповідача у судове засідання повноважних представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, будь-яких заяв/клопотань до суду апеляційної інстанції не подавали.

Щодо розгляду справи за відсутності третіх осіб та клопотання позивача про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представників третіх осіб не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

В силу приписів ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників третіх осіб.

Водночас, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи, з огляду на тривалий розгляд справи, а тому відмовляє в його задоволенні.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, третьої особи-1 на стороні відповідача щодо поданих клопотань про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №910/745/20, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, сторони у даній справі звертаючись до апеляційного господарського суду з клопотаннями про зупинення провадження обгрунтовують їх тим, що зміст і обсяг обставин, які є предметом доказування у справі № 910/745/20, свідчать про дослідження судом обставин недійсності права вимоги, що є предметом договору купівлі-продажу права вимоги та майнових прав №1962/К від 26.09.2019, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Геліос», та дійсності договору відступлення права вимоги №8/2-VP від 12.02.2015, укладеного між ТОВ «Правнича консалтингова група» та ТОВ «КУА «Скай кепітал менеджмент» та договору факторингу №1/28-04 від 28.04.2015, укладеного між ТОВ «Правнича консалтингова група» та ТОВ «Фінансова компанія «Аккорд».

Обставини дійсності Договору купівлі-продажу права вимоги та майнових прав №1962/К від 26.09.2019, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Геліос» прямо впливають на правильне і остаточне з`ясування складу учасників судового процесу та правовідносин, що виникли між ними, шляхом встановлення можливості рішення суду у даній справі вплинути, зокрема на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, зокрема - ТОВ «ФК «Геліос».

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що на розгляді Касаційного господарського суду у складі Верховного суду перебуває справа №910/745/20 за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос" про визнання недійсним з моменту укладення Договору купівлі-продажу права вимоги та майнових прав №1962/К від 26.09.2019, укладеного між відповідачами, в частині відступлення права вимоги за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013, укладеним між АТ "Дельта Банк" та ДП "Укрспирт".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що судовими рішеннями у справі №911/3411/14 було стягнуто з позивача на користь АТ "Дельта Банк" заборгованість за Договором кредитної лінії (тіло кредиту, проценти, пеня, штраф), у подальшому АТ "Дельта Банк" 12.09.2014 відступило право вимоги за цим договором ТОВ "КУА АПФ "Дельта-Капітал" (перейменоване на ТОВ "КУА "Скай Кепітал Менеджмент"), яке відступило право вимоги ТОВ "Правнича консалтингова група". Позивачем рішення суду було виконано на користь ТОВ "Правнича консалтингова група". Крім цього, остатнє на підставі договору факторингу відступило права вимоги за процентами, неустойками і іншими платежами (стягнуті рішеннями у справах №911/2115/15, №911/2115/15 та 911/2429/15) на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аккорд", які позивачем були сплачені на користь вказаної компанії, зобов`язання за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013 припинилося внаслідок його виконання. 26.09.2019 відповідачі уклали спірний Договір купівлі-продажу права вимоги та майнових прав №1962/К від 26.09.2019, предметом якого є недійсна вимога, оскільки право вимоги не належить продавцеві, що, на думку позивача, є підставою для визнання його недійсним.

Водночас, як зазначалось вище, позовні вимоги у даній справі обґрунтовано порушенням відповідачем строків виконання грошових зобов`язань за договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем, щодо повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, право вимоги належного виконання яких (зобов`язань) ПАТ «Дельта Банк» - первісний кредитор передало ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» - новому кредитору за договором про відступлення права вимоги від 12.09.2014, право вимоги належного виконання яких (зобов`язань) ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» - первісний кредитор в свою чергу передало ТОВ «Правнича консалтингова група» - новому кредитору (позивачу) за договором про відступлення права вимоги від 12.02.2015 №8/2-VP.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі є неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, господарський суд має з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Заявниками жодним чином не обґрунтовано, а колегією суддів не встановлено обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі та які б унеможливлювали розгляд даної справи до розгляду вищезазначеного подання.

Самі лише посилання на можливість встановлення певних обставин в іншій справі, що можуть мати значення для розгляду цієї справи, не є підставою для зупинення провадження у даній справі. Як встановлюють приписи процесуального закону, провадження у справі зупиняється на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України лише за умови об`єктивної неможливості розгляду певної справи до вирішення іншої справи. Однак, таке зупинення не є можливим, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Слід зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку (висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 р. у справі № 910/5425/18 та від 20.06.2019 р. у справі № 910/12694/18).

За таких обставин, враховуючи, що позивачем та відповідачем не доведено обставин об`єктивної неможливості розгляду даної справи до розгляду справи №910/745/20, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотань про зупинення провадження у даній справі.

Так, у судовому засіданні 30.11.2021 представники сторін надали колегії суддів пояснення, у яких доводи апеляційної скарги підтримали, просили суд задовольнити апеляційну скаргу відповідача, скасувати оскаржуване рішення, затвердити мирову угоду у справі №911/2111/15 від 31.10.2019, укладену між позивачем та відповідачем в редакції, викладеній у п. 2 прохальної частини апеляційної скарги, а також закрити провадження у даній справі. Представники третьої особи-1 на стороні відповідача проти апеляційної скарги заперечувавли, з підстав, викладених у відзиві на зазначену скаргу, просили суд залишити оскаржуване рішення без змін.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 30.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (кредитор) та Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (позичальник) було укладено договір кредитної лінії від 27.12.2013 № ВКЛ-2007072/1, відповідно до якого кредитор зобов`язався надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

На виконання умов кредитного договору банком було надано позичальнику кредитні кошти.

Разом з тим, позичальник в порушення умов договору сплачував відсотки за користування кредитом невчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим банк звернувся до суду з відповідними вимогами про сплату заборгованості за кредитом, заборгованості за процентами за користування кредитом, пені, штрафу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 у справі № 911/3411/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення боргу, позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Укрспирт» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 54156500 грн. заборгованості за кредитом, 2198902,26 грн. заборгованості за процентами, 32652,19 грн. пені, 162469,50 грн. штрафу, 73080 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами - адміністратор Пенсійних фондів «Дельта Капітал», назва якого в подальшому змінена на Товариство з обмеженою відповідальністю «Скай кепітал менеджмент», (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги від 12.09.2014, відповідно до умов якого первісний кредитор банк передав, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги належного виконання зобов`язань Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» за договором кредитної лінії від 27.12.2013 № ВКЛ-2007072/1 (далі основний договір), а саме, право вимоги щодо повернення заборгованості за кредитом в розмірі 54156500 грн. та повернення заборгованості за процентами у розмірі 3973454,99 грн. Всього загальна сума вимог, які виникли і нараховані за кредитним договором на день укладення договору відступлення права вимоги, складає 58129954,99 грн. (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 1.3 договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014 з моменту набрання чинності цим договором, новий кредитор повністю замінює первісного кредитора у основному зобов`язанні, зазначеному у п. 1.1 цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014 первісний кредитор відповідає перед новим кредитором виключно за недійсність переданої йому вимоги.

У п. 2.3 договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014 сторони погодили, що до нового кредитора переходять всі права вимоги за основним договором в повному обсязі і на умовах, визначених основним договором, включаючи права вимоги до боржника по поверненню отриманого кредиту, сплати процентів за його користування, комісій, штрафів та пені, які вже нараховані первісним кредитором на дату укладення цього договору і розмір яких зазначений в п. 1.1 цього договору, а також права вимоги, які виникають за основним договором в майбутньому в момент набрання чинності цим договором, який зазначений у п. 5.2 цього договору.

Пунктом 5.2 договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014 визначено, що цей договір набирає чинності, а у його сторін виникають взаємні права та обов`язки, передбачені цим договором, виключно на наступний день після настання відкладальної обставини, під якою сторони розуміють відсутність добровільного повного погашення боржником заборгованості за кредитним договором у строк до 11.02.2015 включно.

Згідно з пунктом 5.3 договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014 після набрання чинності цим договором новий кредитор ТОВ «Скай кепітал менеджмент» має право здійснити наступне відступлення права вимоги за кредитним договором, на користь будь-якої третьої особи до проведення розрахунку з первісним кредитором - ПАТ «Дельта Банк».

Додатковим договором від 22.12.2014 № 1 до договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014, сторони, у зв`язку з частковим виконанням боржником зобов`язань за кредитним договором в сумі 4388248 грн., домовились викласти п. 1.1 договору про відступлення права вимоги в наступній редакції: «первісний кредитор передає, а новий кредитор ТОВ «Скай кепітал менеджмент» приймає на себе право вимоги належного виконання зобов`язань Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» за договором кредитної лінії від 27.12.2013 № ВКЛ-2007072/1 в тому числі право вимоги щодо повернення заборгованості за кредитом у розмірі 51967154,26 грн., повернення (сплата) заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 1774552,73 грн., повернення (сплата) заборгованості за процентами та/або процентів, що не нараховані та підлягають нарахуванню за кредитним договором. Всього загальна сума вимог, які нараховані та/або пред`явлені за кредитним договором, станом на 22.12.2014 склала 53741706,99 грн.».

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» листом від 12.02.2015 № 18.1-65/1 повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Скай кепітал менеджмент» про те, що Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» станом на 12.02.2015 не виконало повністю зобов`язань, визначених кредитним договором та не погасило в повному обсязі нараховану заборгованість, що є підставою для застосування відкладальної обставини, передбаченої пунктом 5.2 договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014. У вказаному листі банк надав інформацію про склад платежів боржника, якими він частково погасив заборгованість перед банком, а саме: 15.12.2014 сплачено 3488248 грн., 16.12.2014 сплачено 500000 грн., 18.12.2014 сплачено 400000 грн. Сплачені боржником кошти зараховані в погашення заборгованості за кредитним договором, присудженої до стягнення згідно постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 у справі № 911/3411/14, зокрема 2189345,74 грн. зараховано як сплата заборгованості за кредитом, 2198902,26 грн. зараховано як сплата заборгованості за процентами. Враховуючи наведене, банк вказав, що у відповідності до п. 5.2 договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014, у зв`язку з непогашенням в повній мірі боржником заборгованості за кредитним договором, договір про відступлення права вимоги від 12.09.2014, в т.ч. зміни і доповнення до нього набрав чинності з 12.02.2015.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Правнича консалтингова група» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги від 12.02.2015 № 8/2-VP, відповідно до умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги належного виконання зобов`язань Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» за договором кредитної лінії від 27.12.2013 № ВКЛ-2007072/1, в тому числі права вимоги щодо: повернення заборгованості за кредитом у розмірі 51967154,26 грн., повернення (сплата) заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 1774552,73 грн. та повернення (сплата) заборгованості за процентами та/або процентів, що не нараховані та підлягають нарахуванню за кредитним договором. Всього загальна сума вимог, які нараховані та/або пред`явлені за кредитним договором, станом на 12.02.2015 - дату укладення цього договору складає 53741706,99 грн.

Відповідно до п. 2.3 договору про відступлення права вимоги від 12.02.2015 № 8/2-VP з моменту підписання уповноваженими представниками сторін цього договору до нового кредитора ТОВ «Правнича консалтингова група» переходять всі права вимоги за кредитним договором, у повному обсязі і на умовах, визначених кредитним договором, включаючи право вимоги до боржника по поверненню отриманого кредиту, сплати процентів за його користування, комісій, штрафів та пені, які вже нараховані первісним кредитором на дату укладення цього договору і розмір яких зазначено у п. 1.1 цього договору, а також права вимоги, які ще не нараховані (не висунуті) або які виникнуть за кредитним договором у майбутньому.

Згідно п. 4.2 договору про відступлення права вимоги від 12.02.2015 № 8/2-VP, первісний кредитор відповідає перед новим кредитором виключно за недійсність переданої йому вимоги.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 5.3 договору про відступлення права вимоги від 12.02.2015 № 8/2-VP).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» надіслало відповідачу лист-повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні від 12.02.2015, в якому повідомлено про укладення між ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» та ТОВ «Правнича консалтингова група» договору про відступлення права вимоги від 12.02.2015 № 8/2-VP, відповідно до умов якого ТОВ «Правнича консалтингова група» набуло право вимоги належного виконання зобов`язань Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» за договором кредитної лінії від 27.12.2013 № ВКЛ-2007072/1.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.03.2015 у справі 911/3411/14 замінено позивача (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його процесуального правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Правнича консалтингова група».

Оскільки Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» станом на 01.04.2015 заборгованість за кредитним договором по тілу кредиту та по сплаті процентів в повному обсязі не погасило, Товариство з обмеженою відповідальністю «Правнича консалтингова група» надіслало відповідачу вимогу від 28.04.2015, в якій вимагало у семиденний строк з дня отримання вимоги сплатити інфляційні витрати в розмірі 16043142 грн. та 3% річних в розмірі 1110271,01 грн. нарахованих за період з 28.07.2014 по 01.04.2015 за прострочення виконання грошового зобов`язання, що виникло на підставі кредитного договору.

Разом з тим, відповідач вказану вище вимогу про сплату нарахованих інфляційних втрат та 3% річних залишив без відповіді та задоволення, у зв`язку з чим, позивач звернувся з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь 23550198,78 грн. інфляційні втрати за загальний період прострочення з 28.04.2015 по 31.05.2015 та 1305981,47 грн. 3% річних за загальний період прострочення з 28.07.2014 по 07.06.2015.

Заявлені до стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних нараховані на суму заборгованості по тілу кредиту в розмірі 54156500 грн. (з урахуванням часткових оплат здійснених відповідачем на погашення суми заборгованості по тілу кредиту) та на суму заборгованості за процентами в розмірі 2198902,26 грн.

Направляючи дану справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України у постанові від 03.02.2016 зазначив, зокрема, про необхідність надання належної правової оцінки умовам укладеного ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» договору відступлення права вимоги від 12.09.2014, а відповідно і укладеному на його підставі в подальшому договору відступлення права вимоги від 12.02.2015, на підставі якого позивачем пред`явлено даний позов. Тобто необхідно з`ясувати обсяг та умови переходу до ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» прав вимоги за кредитним договором, що в подальшому були відступлені ТОВ «Правнича консалтингова група». Вищий господарський суд України зазначав, що суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовну заяву, не надав оцінки факту повернення ПАТ "Дельта Банк" на користь ТОВ "Скай кепітал менеджмент" грошових коштів у сумі 58 129 954,99 грн. за відступлення права вимоги за договором відступлення права вимоги 1, як наслідок недійсності нікчемного правочину через невідповідність вимогам п.п.1, 5, 7, 8 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, під час нового розгляду підлягає дослідженню обставина дійсності договору відступлення права вимоги від 12.09.2014 та обсяг і умови переходу до ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» прав вимоги за кредитним договором, що в подальшому були відступлені ТОВ «Правнича консалтингова група».

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У частині другій статті 4 Господарського процесуального кодексу України зазначається, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Тобто правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлене у заявлений спосіб.

Позов може бути задоволений лише у випадку встановлення факту порушення, не визнання або оспорення відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Зазначені висновки про те, що порушене право та/або охоронюваний законом інтерес є об`єктом судового захисту, є характерними та загальними для усіх правовідносин, що передані на вирішення суду, у тому числі і для правовідносин у цій справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання не сприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Як було встановлено судом першої інстанції, звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Правнича консалтингова група» послалась на набуття прав вимоги щодо повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами за договором кредитної лінії від 27.12.2013 № ВКЛ-2007072/1, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем. Позивач доводить факт передачі йому права вимоги за вказаним кредитним договором шляхом посилання на договір про відступлення права вимоги від 12.09.2014, укладений між ПАТ «Дельта Банк» як первісним кредитором та ТОВ «Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів «Дельта-Капітал» (в подальшому - ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент») як новим кредитором та договір про відступлення права вимоги від 12.02.2015 № 8/2-VP, укладений між ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» як первісним кредитором та ТОВ «Правнича консалтингова група» як новим кредитором.

Тобто обставини вибуття права вимоги у первісного кредитора (ПАТ «Дельта Банк» та набуття права вимоги новим кредитором (ТОВ «Правнича консалтингова група») позивач обґрунтовує на підставі двох договорів відступлення: від 12.09.2014 та від 12.02.2015.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, Національний банк України звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» недійсним.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2018 у справі № 910/4123/16, залишеною без змін Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2018, позов Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа-1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Правнича Консалтингова Група», третя особа-2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аккорд», третя особа-3 Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», третя особа-4 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, - про визнання договору про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» задоволено повністю. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент».

Підставами недійсності слугували встановлені судами обставини укладення оскаржуваного договору в період, коли існували встановлені постановами Правління Національного банку України від 11.09.2014 № 560/БТ та від 30.10.2014 № 692/БТ обмеження господарської компетенції АТ «Дельта Банк», а саме неможливість укладати договори, як оскаржуваний договір, без погодження з куратором банку, яка була обов`язковою. Також, суди виходили з того, що в результаті здійснення розрахунку за договором відступлення права вимоги не відбулось реального надходження коштів на рахунок банку, а мало місце коригування структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов`язань.

Відсутність згоди НБУ як куратора банку, як і доказів надходження на рахунки банка реальних коштів, слугувало підставою для висновку про те, що укладений договір відступлення права вимоги від 12.09.2014 підпадає під ознаки нікчемності правочину, врегульовані пунктами 1, 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Одночасно, укладення спірного договору без згоди НБУ як куратора банку вказує на недійсність оспорюваного договору на підставі частини першої статті 207 Господарського кодексу України, як такого, що укладений з порушенням банком його господарської компетенції.

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Згідно з частиною 1 статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Оскільки недійсний правочин є недійсним з моменту його укладення та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, укладені в подальшому договори також не мають юридичних наслідків для сторін. При цьому вони не підлягають додатково визнанню недійсними. З огляду на що суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що договір про відступлення права вимоги від 12.02.2015 № 8/2-VP призвів до правових наслідків у вигляді переходу права вимоги до ТОВ «Правнича консалтингова група».

Враховуючи встановлені обставини, договір про відступлення права вимоги від 12 вересня 2014 року відповідно до вказаних вище норм законодавства з моменту його укладення не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» не могло за договором від 12.09.2014 року відчужити право вимоги на користь позивача, оскільки не було наділене такими правами. Тому помилковим є посилання позивача і відповідача на те, що право вимоги належить ТОВ «Правнича консалтингова група», оскільки на момент звернення до суду з позовом це право було у ПАТ «Дельта Банк», а перехід прав вимоги до позивача в силу норм 216, 236 Цивільного кодексу України не відбувся.

Отже відсутні підстави вважати, що ТОВ «Правнича консалтингова група» є кредитором відповідача та правонаступником ПАТ «Дельта Банк» у правовідносинах, що стосуються договору кредитної лінії від 27.12.2013 № ВКЛ-2007072/1. У зв`язку з цим позивач позбавлений прав на стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором та, відповідно, на пред`явлення таких позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 11.11.2019 у справі №760/16751/15, від 18.12.2019 справі №462/6489/15.

Щодо вимог апеляційної скарги про затвердження мирової угоди між позивачем і відповідачем суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Враховуючи, що судом було встановлено відсутність у позивача права на стягнення заборгованості за договором кредитної лінії від 27.12.2013 № ВКЛ-2007072/1, суд приходить до висновку, що сторони мирової угоди - ТОВ «Правнича консалтингова група» та ДП «Укрспирт» не мають прав на встановлення фактів наявності чи відсутності заборгованості за вказаним кредитним договором, так як це суперечитиме правилам виконання зобов`язання належними сторонами (527 Цивільного кодексу України).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2111/15 прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга відповідача - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги, на підставі ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2111/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2111/15 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт".

4. Матеріали справи №911/2111/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 08.12.2021.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

А.І. Мартюк