РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.12.2021Справа № 05-5-43/1913-49/272-2012 (910/9710/21)
за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 )

до ліквідатора, арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім»

(ідентифікаційний код: 14353305)

про стягнення заробітної плати в сумі 1 305 400 грн.

у межах справи № 05-5-43/1913-49/272-2012

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім»

(ідентифікаційний код: 14353305)

про банкрутство

Суддя Омельченко Л.В.

За участю секретаря судового засідання Бенчук О.О.

Присутні:

від позивача - не з`явився

від відповідача 1 - не з`явився

від відповідача 2 - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду м. Києва перебуває справа № 05-5-43/1913-49/272-2012 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» про банкрутство.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду м. Києва із позовом до ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» (ідентифікаційний код: 14353305) про солідарне стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати в сумі 1 305 400 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/9710/21 за позовом ОСОБА_1 до ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» (ідентифікаційний код: 14353305) про солідарне стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати в сумі 1 305 400 грн у межах справи № 05-5-43/1913-49/272-2012 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» (ідентифікаційний код: 14353305) про банкрутство, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 26.07.2021 о 12:00, встановлено відповідачу строк - протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання суду, з дотриманням приписів статті 165 Господарського процесуального кодексу України: обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; доказів направлення відзиву з доданими до нього документами на адресу позивача, копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надсиланням (наданням) відзиву до суду (ч. 5 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України), попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України). При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частини 3, 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України), встановлено позивачу строк - протягом 5-ти днів з дня отримання відзиву на позов (якщо такий буде поданий) для подання суду з дотриманням приписів статті 166 Господарського процесуального кодексу України: відповіді на відзив на позов та доказів направлення відповіді на відзив відповідачу, встановлено відповідачу строк - протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив для подання суду з дотриманням приписів статті 167 Господарського процесуального кодексу України (якщо такі будуть): заперечень щодо відповіді на відзив та доказів направлення заперечень щодо відповіді на відзив позивачу, попереджено позивача про те, що у разі ненадання господарському суду без поважних причин документів або нез`явлення його представника у судове засідання, позов відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України може бути залишений без розгляду, попереджено учасників судового процесу, що при ухиленні від виконання вимог суду до них можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, передбаченого ст. 135 Господарського процесуального кодексу України, усі заяви, клопотання, заперечення подати до суду у строк до закінчення підготовчого провадження з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, звернено увагу учасників справи на положення статей 74, 80, 81 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку подання доказів, наслідків неподання їх та доказів їх направлення іншим учасникам справи, а також щодо порядку витребування доказів, звернено увагу учасників справи на те, що копії письмових доказів, які подаються, повинні бути оформлені у відповідності до вимог ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України та п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003), витребувано у ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» Кучака Юрія Федоровича документи щодо нарахування та виплати заробітної плати керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» ОСОБА_1 за період з липня 2012 року по 15.06.2021, витребувано у ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» Кучака Юрія Федоровича докази подання звітності щодо зобов`язань із виплати заробітної плати та супутніх податків і зборів з неї до органів статистики, податкових органів за період з липня 2012 року по 15.06.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 було відкладено розгляд справи № 910/9710/21 за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) до ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» (ідентифікаційний код: 14353305) про стягнення заробітної плати в сумі 1 305 400 грн у межах справи № 05-5-43/1913-49/272-2012 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» (ідентифікаційний код: 14353305) про банкрутство у підготовчому засіданні на 08.09.2021 о 10:45, встановлено строк до 06.09.2021 відповідачам для подачі до суду відзиву на позов із доказами направлення його позивачу, здійснено виклик у засідання суду представників позивача та відповідачів, явку яких визнано обов`язковою.

26.07.2021 через відділ діловодства суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича надійшов відзив на позов із додатковими документами до нього, а саме: Актом приймання-передачі матеріалів справи № 05-5-43/1913-49/272-2012 від 31.03.2015 та доказами направлення відзиву позивачу.

06.09.2021 на електронну пошту суду від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності в судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, розпочато розгляд справи по суті у загальному позовному провадженні та призначено судове засідання на 11.10.2021 о 12:45, здійснено виклик у судове засідання учасників справи, визнано їх явку обов`язковою, повідомлено учасників справи, що інформація по справі, яка розглядається, є доступною на офіційному веб - порталі судової влади України у мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/ та на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 було відкладено розгляд справи № 910/9710/21 за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) до ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» (ідентифікаційний код: 14353305) про стягнення заробітної плати в сумі 1 305 400 грн у межах справи № 05-5-43/1913-49/272-2012 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» (ідентифікаційний код: 14353305) про банкрутство на 01.11.2021 о 12:00, здійснено виклик у засідання суду представників позивача та відповідачів, явку яких визнано обов`язковою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 було відкладено на 01.12.2021 о 13:00 розгляд справи № 910/9710/21 за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) до ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» (ідентифікаційний код: 14353305) про стягнення заробітної плати в сумі 1 305 400 грн у межах справи № 05-5-43/1913-49/272-2012 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» (ідентифікаційний код: 14353305) про банкрутство, здійснено виклик у засідання суду представників позивача та відповідачів, явку яких визнано обов`язковою.

У судове засідання 01.12.2021 учасники справи не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду відповідними ухвалами суду, у зв`язку з чим суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши докази, які знаходяться у матеріалах справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про захист права на отримання невиплаченої ліквідатором ТОВ «Фактор Ексім» арбітражним керуючим Кучаком Юрієм Федоровичем заробітної плати керівнику ТОВ «Фактор Ексім» ОСОБА_1 за період перебування на посаді з моменту винесення ухвали про порушення справи про банкрутство товариства з липня 2012 року по теперішній час.

Позивачем було зазначено, що він, як керівник ТОВ «Фактор Ексім», був призначений на посаду згідно протоколу загальних зборів № 129 від 30.10.2009 з 02.11.2009 та перебуває на посаді по теперішній час.

11.07.2012 Господарський суд міста Києва ухвалив Постанову про визнання ТОВ «Фактор Ексім» банкрутом за призначив ліквідаційну процедуру із призначенням арбітражного керуючого ліквідатором банкрута у справі. З моменту винесення постанови організаційно-розпорядчі функції з управління підприємством перебували у арбітражного керуючого, на момент подання позову у Кучака Ю.Ф .

Позивачем вказувалось, що керівника ТОВ «Фактор Ексім» не було звільнено із займаної посади, відтак керівнику товариства, тобто позивачу, належить право на отримання згідно чинного законодавства заробітної плати згідно штатного розпису в сумі 12 200 грн на місяць. Відповідні відомості щодо розміру заробітної плати керівника містяться в судовій справі № 05-5-43/1913-49/272-2012, які є базовою величиною для розрахунку винагороди арбітражного керуючого.

За твердженням позивача, наразі має місце відмова арбітражним керуючим Кучаком Ю.Ф. оплатити працю керівника ТОВ «Фактор Ексім» ОСОБА_1, що на його думку є примушуванням виконувати повноваження за відсутності оплати праці, що суперечить ст. 43 Конституції та ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Конвенції 1926 року про заборону рабства.

У зв`язку з тим, що з липня 2012 року та станом на 01.06.2021 року позивачу жодного разу не було виплачено зарплату, період несплати, за твердженням позивача, становить 107 місяців, сума заборгованості станом на час подання позову становить 1 305 400 грн.

Факт перебування позивача на посаді керівника ТОВ «Фактор Ексім» по теперішній час підтверджується копією відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Фактор Ексім».

З огляд на викладене, позивач вважає, що арбітражний керуючий Кучак Ю.Ф. на час свого призначення ліквідатором банкрута був обізнаний про борг по зарплаті керівнику банкрута та відповідає персонально за понесені витрати на ліквідаційну процедуру, але вважає до теперішнього часу за доцільне подальше перебування керівника ТОВ «Фактор Ексім» ОСОБА_1 на роботі.

Також, на думку позивача, в ході здійснення ліквідаційної процедури арбітражний керуючий Кучак Ю.Ф. приховав у своїх звітах інформацію про необхідність здійснення витрат на ліквідаційну процедуру в частині виплати боргу із заробітної плати керівнику ТОВ «Фактор Ексім» ОСОБА_1 від кредиторів та суду, відтак має нести персональну майнову (але не виключно) відповідальність за завдані збитки.

Крім того, позивач вказав, що докази викладеного підтверджуються інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про перебування позивача у трудових відносинах із ТОВ «Фактор Ексім», змістом справи № 05-5-43/1913-49/272-2012 про банкрутство ТОВ «Фактор Ексім», а також первинними документами, які знаходяться у відповідача - Кучака Ю.Ф.

На підтвердження заявлених вимог позивачем було надано наступні документи та докази: копію запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та докази направлення позову на адресу ТОВ «Фактор-Ексім» та арбітражному керуючому Кучаку Ю.Ф.

Натомість, із відзиву відповідача 1 вбачається, що останній заперечує проти заявлених до нього вимог, вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Оцінюючи подані позивачем на підтвердження позовних вимог докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача з огляду на таке.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці обставини встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. У необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» від 23.03.2012 № 6 господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 43 ГПК наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Так, судом встановлено, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, ані в частині призначення на посаду керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім», ані в частині встановлення йому розміру заробітної плати та здійснення її нарахування на його користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (який дія на час ухвалення постанови про визнання боржника банкрутом) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, про що робиться запис у його трудовій книжці, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не було зроблено раніше.

Постановою Господарського суду міста Києва від 11.07.2012 було, серед іншого, визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» (ідентифікаційний код 14353305), відкрито ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» (ідентифікаційний код: 14353305), призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Швачку Сергія Васильовича (ліцензія серія AB № 499166).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2015 у справі № 05-5-43/1913-49/272-2012 ліквідатором ТОВ «Фактор-Ексім» було призначено арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

При цьому, в матеріалах справи № 05-5-43/1913-49/272-2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор-Ексім» відсутні відомості щодо вимог ОСОБА_1 по заробітній платі. Також матеріали справи не містять жодних документів щодо обставин звільнення позивача, в тому числі трудової книжки позивача, яка також не була передана ліквідатору ТОВ «Фактор-Ексім» відповідно до Акту приймання-передачі між ліквідатором ТОВ «Фактор-Ексім» Єрохіним О.П. та ліквідатором ТОВ «Фактор-Ексім» Кучаком Ю.Ф. від 31.03.2015, який був доданий відповідачем до відзиву на позов.

Крім того, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів звернень до ліквідаторів банкрута щодо вирішення процедурного питання щодо запису у трудовій книжці про звільнення, отримання наказу, тощо.

За період з липня 2012 року по червень 2021 року заробітна плата позивачу не нараховувалась у зв`язку із припиненням його повноважень з 11.07.2012 року та відповідно відсутністю правових підстав для нарахування заробітної плати.

Поряд із цим, посилання позивача на наявність запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо нього як керівника підприємства-банкрута, не є належним та допустимим доказом виконання останнім трудової функції та здійснення повноважень керівника на цьому підприємстві.

Також, позивачем до позовної заяви не було надано й належні та допустимі докази щодо вимоги про стягнення з ТОВ «Фактор-Ексім» (відповідача 2) на його користь заробітної плати у розмірі 1 305 400,00 грн, як в частині доказів розміру її встановлення підприємством позивачу, так і в частині її нарахування на його користь. У той же час, позовна заява не містить доказів перебування позивача у трудових відносинах із ТОВ «Фактор-Ексім», виконання ним трудових функцій на підприємстві тощо.

Отже, вимоги позивача до відповідача 1 та відповідача 2 не знайшли свого підтвердження за допомогою належних та допустимих доказів, з огляду на що не підлягають задоволенню судом.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Отже, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених до відповідачів позовних вимог у повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі пп.1 та 15 п.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судом не вирішується питання про розподіл судових витрат по справі.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства та статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 237, 238, 242 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) до ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» (ідентифікаційний код: 14353305) про стягнення заробітної плати в сумі 1 305 400 грн у межах справи № 05-5-43/1913-49/272-2012 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім» (ідентифікаційний код: 14353305) про банкрутство.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом двадцяти днів з дня його проголошення до або через відповідні суди. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складено 07.12.2021.

Суддя Л.В. Омельченко