ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.11.2021 м. Харків Справа № 905/470/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Друккері Д.Д.,

розглянувши справу № 905/470/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Прилипка Германа Вікторовича

до відповідача Маріупольської міської ради Донецької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фізичної особи-підприємця Кочини Володимира Федоровича

про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки,

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Суть спору: ФОП Прилипко Г.В. звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Маріупольської міської ради про:

-визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради Донецької області № 7/47-4647 від 27.11.2019;

-визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 25.11.2014, зар. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014 за № 8301841, згідно з яким Маріупольська міська рада надає ФОП Прилипку Г.В. в оренду земельну ділянку площею 0,0009 га кадастровий номер :03:005:0159, що знаходиться за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, 156 в Кальміуському районі м. Маріуполя, на той самий строк та на тих самих умовах, котрі передбачені цим договором, у наступній редакції:

«Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки від 25.11.2014,

зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014

за № 8301841

місто Маріуполь, Донецька область, ________________ року

Ми, що нижче підписалися: Маріупольська міська рада (), місцезнаходження: м. Маріуполь, пр. Миру, буд.70, іменована далі «Орендодавець», в особі директора юридичного департаменту Маріупольської міської ради Паська Максима Івановича (ІПН НОМЕР_1 ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_3, діючий на підставі розпорядження Маріупольського міського голови «Про надання повноважень з вчинення правочинів» від 23.01.2017 № 23р, з одного боку, та Фізична особа - підприємець Прилипко Герман Вікторович (РНОКПП НОМЕР_2 ), виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії АБ № 674292, зареєстроване 01.03.2000 зі змінами № 2 007140, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, іменований далі «Орендар», з другого боку,

уклали цю додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 25.11.2014, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014 за № 8301841, на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» про нижченаведене:

1.Пункт 3.1 розділу 3. Строк дії договору в договорі оренди земельної ділянки від 25.11.2014, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014 за № 8301841, викласти у наступній редакції:

« 3.1 Договір укладено на 5 (п`ять) років (з 30.10.2019 до 30.10.2024)».

2.Усі інші пункти договору оренди земельної ділянки від 25.11.2014, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014 за № 8301841, не змінені цим договором, залишаються без змін.

3.Цей договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходяться у орендодавця, другий - в орендаря.

4.Зміст ст. ст. 12, 93, 124 Земельного кодексу України сторонам договору відомо.

5.Цей договір набуває чинності відповідно до ст. ст. 3, 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та державної реєстрації.

ПІДПИСИ СТОРІН

Орендодавець Орендар

Маріупольська міська рада Фізична особа - підприємець

87500, м. Маріуполь, пр. Миру, 70 Прилипко Герман Вікторович

Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 РНОКПП НОМЕР_2

АДРЕСА_1

_________________________________ ________________________________

Підпис М.П. Підпис».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішення міської ради, яким відмовлено позивачу у поновленні строку оренди земельної ділянки, є таким, що прийнято без законних підстав та з порушенням встановленого законом строку, а договір оренди земельної ділянки є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах на підставі ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» з огляду на продовження користування земельною ділянкою та належне виконання ним обов`язків зі сплати орендної плати після закінчення строку договору оренди, а також відсутність заперечень відповідача проти такого поновлення.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2020 для розгляду справи визначено суддю Хабарову М.В.

Ухвалою суду від 16.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду цим складом суду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Підготовчі засідання неодноразово відкладались.

Під час розгляду справи ухвалою суду від 24.06.2020 задоволено клопотання ФОП Кочини В.Ф. та залучено останнього до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача; зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 905/1081/20.

У зв`язку із надходженням клопотання відповідача про поновлення провадження у справі та перебуванням судді Хабарової М.В. на лікарняному по вагітності та пологах з 12.04.2021, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 27.05.2021 № 02-01/122 призначено повторний автоматичний розподіл справи та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2021 для розгляду даної справи визначено суддю Ніколаєву Л.В.

Ухвалою суду від 07.06.2021 прийнято справу до провадження новим складом суду, поновлено провадження у справі, розгляд справи почато спочатку та призначено підготовче засідання.

Під час розгляду справи у новому складі підготовче провадження було продовжено на 30 днів, підготовчі засідання неодноразово відкладались.

У письмових поясненнях, поданих до суду, позивач підтримує позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та зазначає, що ним виконано умови договору та вимоги ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» щодо своєчасного повідомлення відповідача про намір поновлення терміну дії договору шляхом надіслання листа від 21.08.2019 разом із проектом додаткової угоди та подання заяви від 27.08.2019 в порядку приписів ЗУ «Про адміністративні послуги». Крім того, у зв`язку із тим, що лист позивача від 21.08.2019 разом із проектом додаткової угоди тривалий час не розглядалися відповідачем, позивач повторно звернувся до відповідача з листом від 25.02.2020, до якого також долучено проект додаткової угоди. Жодних заперечень відповідача проти поновлення договору оренди на адресу позивача не надходило та за весь час після закінчення строку дії договору жодних дій щодо витребування земельної ділянки ним не вчинено. У свою чергу, позивач продовжував користуватися земельною ділянкою та сплачувати орендні платежі після закінчення строку дії договору, що у сукупності з вищенаведеними обставинами фактично свідчить про поновлення договору на той самий строк та на тих самих умовах, що ним передбачені.

Ухвалою суду від 11.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. При цьому, у підготовчому засіданні 11.10.2021 господарським судом визнано відсутніми підстави для розгляду та затвердження мирової угоди, яка затверджена рішенням Маріупольської міської ради від 27.05.2020 № 7/52-5310 та подана учасниками справи до матеріалів справи, та продовжено судовий розгляд за заявленим позовом, а також відмовлено у задоволенні клопотання ФОП Кочини В.Ф. про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі № 200/7222/21-а з підстав, викладених в ухвалі від 11.10.2021.

Учасники справи у судове засідання щодо розгляду справи по суті, призначене на 09.11.2021, не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 09.11.2021 господарським судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Рішенням Маріупольської міської ради №6/42-4897 від 30.10.2014 «Про продовження строку оренди земельних ділянок у Жовтневому, Іллічівському районах міста ФОП Прилипку Г.В.» продовжено ФОП Прилипко Г.В. на 5 років строк оренди земельної ділянки (землі житлової і громадської забудови) площею 0,0009 га (кадастровий номер :03:005:0159) з розміром орендної плати на рівні 5% від її грошової оцінки для експлуатації та обслуговування торгового кіоску з реалізації друкованої продукції по пр. Металургів, 156 в Іллічівському районі міста.

25.11.2014 між Маріупольською міською радою (орендодавець, відповідач) та ФОП Прилипко Г.В. (орендар, позивач) укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов п. 1.1 якого орендодавець, згідно до рішення Маріупольської міської ради від 30.10.2014 №6/42-4897, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, 156 в Іллічівському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :03:005:0159).

В оренду передається земельна ділянка площею 0,0009 га (п.2.1 договору).

Договір укладено на 5 років (з 30.10.2014 до 30.10.2019) (п. 3.1 договору).

Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяці до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає (п. 3.2 договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2014 рік становить 772,64 грн/м2 (п. 4.1 договору).

Орендна плата за землю (платіж) сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік) на рахунок: 0053 код 13050500, отримувач - Маріуп.УК/Іллічівський район, , банк Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, МФО 834016 (п. 4.3 договору).

Податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 4.2 договору).

Згідно ст. 289 Податкового кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року. У разі індексації грошової оцінки земель міста Маріуполя, орендар зобов`язаний вносити орендну плату у новому розмірі з дня індексації. Орендар зобов`язаний самостійно щорічно отримувати в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (в управлінні Держземагенства у м. Маріуполі) витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та вносити орендну плату у новому розмірі з дня індексації, відповідно до витягу (п. 4.5 договору).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу споживчих цін за попередній рік, який враховується при проведенні індексації нормативної грошової оцінки згідно з чинним законодавством (п. 4.8 договору).

Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; збільшення розміру грошової оцінки земельної ділянки; зміни розміру земельного податку (орендної плати), підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, передбаченими діючим законодавством, які розробляються за рахунок орендаря; внесення змін до чинного законодавства України з питань регулювання правовідносин в сфері земельних ділянок; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 4.9 договору).

При сталих соціально - економічних і політичних умовах господарювання необхідність умови коригування розмірів орендної плати розглядається сторонами один раз на два роки. У разі збільшення грошової оцінки орендар зобов`язаний самостійно коригувати орендну плату згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. У разі затвердження нової грошової оцінки у м. Маріуполі після укладення цього договору орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату у новому розмірі на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки без укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки (п. 4.10 договору).

Земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: експлуатація та обслуговування торгівельного кіоску з реалізації друкованої продукції (п. 5.1 договору).

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється протягом 5 днів після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання - передачі об`єкту оренди (п. 6.4 договору).

Цей договір набуває чинності відповідно до ст. ст. 3, 4, 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та державної реєстрації (п. 14.2. договору).

На виконання вказаного договору відповідачем передано, а позивачем прийнято у користування земельну ділянку площею 0,0009 га, кадастровий номер :03:005:0159, розташовану за адресою: пр. Металургів, 156 в Іллічівському районі міста, про що свідчить відповідний акт приймання - передачі земельної ділянки.

Відповідно до витягу № 31878756 від 29.12.2014 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 26.12.2014 проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 0,0009 га, кадастровий номер :03:005:0159 за позивачем.

На підставі паспорту на об`єкт обслуговування населення № 61 на земельній ділянці площею 0,0009 га, кадастровий номер :03:005:0159 по пр. Металугрів, 156 в Іллічівському районі міста позивачем розміщено торгівельний кіоск з реалізації друкованої продукції.

Рішенням Маріупольської міської ради від 28.01.2016 №7/4-39 «Про перейменування об`єктів топоніміки» (з урахуванням змін, внесених рішенням від 03.03.2016 № 7/5-92) у м. Маріуполі перейменовано райони, проспекти, площі, вулиці, провулки та інші об`єкти топоніміки, зокрема, Іллічівський район м. Маріуполя перейменовано на Кальміуський район м. Маріуполя.

21.08.2019 позивач надіслав відповідачу лист-повідомлення, за змістом якого позивачем повідомлено про намір подовжити дію договору оренди земельної ділянки на той самий строк та на тих самих умовах, що ним передбачені. Разом з цим листом надіслано проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 25.11.2014, зар. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014 за №8301841, за змістом якої пропонувалося п. 3.1. договору викласти в наступній редакції: «договір укладено на 5 (п`ять) років з 30.10.2019 до 30.10.2024».

27.08.2019 через Центр адміністративних послуг Маріупольської міської ради позивачем подано заяву (за реєстраційним №015-01.27-03492) на ім`я міського голови про подовження права оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,0009 га, розташованої за адресою: пр. Металургів, 156.

Рішенням Маріупольської міської ради від 27.11.2019 №7/47-4647 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Металургів, 156 в Кальміуському районі міста ФОП Прилипку Г.В.» відмовлено ФОП Прилипку Г.В. у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :03:005:0159) площею 0,0009 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (експлуатація та обслуговування торгового кіоску з реалізації друкованої продукції) по пр. Металургів, 156 в Кальміуському районі міста.

Рішення міської ради мотивоване посиланням на висновок Головного управління містобудування і архітектури міської ради від 28.10.2019 №30.5/46859, згідно з яким за Планом зонування території м. Маріуполя, затв. рішенням Маріупольської міської ради від 18.06.2013 №6/28-3210, земельна ділянка для будівництва та обслуговування будівель торгівлі розташована в зоні транспортної інфраструктури ТР-2, що не відповідає видам дозволеного використання земельної ділянки. Розгляд питання про погодження місця розташування земельної ділянки для розміщення торгівельного павільйону здійснюється згідно з Положенням про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, затв. рішенням Маріупольської міської ради від 28.09.2016 №7/11-729 та Комплексною схемою розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території Лівобережного, Кальміуського районів м. Маріуполя, затв. рішенням Маріупольської міської ради від 23.12.2016 №7/14-1101.

25.02.2020 позивач звернувся до відповідача з листом, в якому посилався на те, що під час та після закінчення договору він користувався та користується земельною ділянкою у тій самій площі, конфігурації та згідно її цільового призначення, що визначені договором, є добросовісним орендарем, здійснює належне утримання наданої земельної ділянки та розміщеного на ній торгового павільйону, своєчасно та в повному обсязі сплачує орендну плату, розраховує на отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень. Позивач зазначив, що вважає договір таким, що поновлений на той самий строк та на тих самих умовах, що ним передбачені, та задля встановлення такого юридичного факту просив внести відповідні зміни до договору. Разом з цим листом повторно надано проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 25.11.2014, зар. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014 за №8301841.

Згідно з довідкою Департаменту фінансів Маріупольської міської ради від 27.02.2020 № 283-6066-281 станом на 01.02.2020 заборгованість за особовим рахунком позивача з орендної плати за землю відсутня.

Оскільки позивач не погоджується з рішенням Маріупольської міської ради від 27.11.2019 №7/47-4647 про відмову у поновленні строку оренди земельної ділянки незаконним та вважає договір оренди земельної ділянки від 25.11.2014, зар. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014 за № 8301841, поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, що ним передбачені, він звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати вказане рішення міської ради, а також визнати укладеною відповідну додаткову угоду.

Проаналізувавши наявні у справі докази, та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про оренду землі»).

Частиною 3 ст. 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

ЗК України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема порядок передачі земельних ділянок в оренду (ст. 124). При цьому, ЗУ «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Стаття 33 ЗУ «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) має назву «Поновлення договору оренди землі» та передбачає, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч. 1 цієї статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2 ст. 33 зазначеного Закону).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3 ст. 33 цього Закону).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч. 4 ст. 33 вказаного Закону).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі»).

Частиною 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (ч. 8 ст. 33 цього Закону).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 11 ст. 33 вказаного Закону).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої ч.ч. 1-5, так і для підстави, передбаченої ч. 6 цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені ч. 2 ст. 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (ч.ч. 1 - 5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі»).

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі»).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі». І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічні висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц та № 159/5756/18, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права.

У постанові від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 Велика Палата Верховного Суду не відступила від своїх висновків, викладених у постановах від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц та № 159/5756/18, щодо порядку поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції Закону № 161-XIV). При цьому суд касаційної інстанції уточнив свої висновки, а саме «стаття 33 Закону № 161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX мала назву «Поновлення договору оренди землі», тобто була цілком присвячена процедурам такого поновлення. Проте вони за змістом приписів указаної статті відрізнялися від тих, які пропонують застосувати позивач і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду. Так, згідно з частиною першою цієї статті по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Таке формулювання зазначеного припису у сукупності з назвою статті 33 Закону № 161-XIV й іншими її приписами не підтверджує доводи позивача та висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду про те, що лише частина шоста цієї статті визначала правила поновлення договору оренди землі, які виключали необхідність вчинення активних дій орендарем. Конструкція статті 33 Закону № 161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX передбачала можливість поновлення договору оренди землі у порядку реалізації переважного права на укладення цього договору на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (речення перше частини другої статті 33 Закону № 161-XIV). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону). Отже, стаття 33 Закону № 161-XIV прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар».

Поміж тим у зазначеній постанові від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що «незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі».

Велика Палата Верховного Суду у цій справі вказала: «частини п`ята та шоста статті 33 Закону № 161-XIV встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин.

За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону № 161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону № 161-XIV, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону № 161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду».

Велика Палата Верховного Суду підкреслила те, що без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин».

Також Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у ч.ч. 3, 5-8, 11 ст. 33 Закону № 161-XIV додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк та до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Як вище встановлено судом, строк дії договору оренди земельної ділянки від 25.11.2014, зар. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014 за № 8301841, який укладено між сторонами та на підставі якого позивачу надано у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0009 га, кадастровий номер :03:005:0159, за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, 156 в Іллічівському районі міста Маріуполя, закінчився 30.10.2019.

21.08.2019, тобто у строк, встановлений п. 3.2 договору (не пізніше ніж за 2 місяці до закінчення строку дії договору оренди), позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням про намір поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк та на тих самих умовах, що ним передбачені, та додав до цього листа проект відповідної додаткової угоди. Такі обставини підтверджується фіскальним чеком від 21.08.2019, поштовою накладною 834 від 21.08.2019 і не спростовані відповідачем під час розгляду справи у суді.

У місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди відповідачем не повідомлено позивача про результати їх розгляду, у т.ч. про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі.

Отже, позивач дотримався процедури, встановленої ч. ч. 1 - 3 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», та за відсутності протягом місячного терміну заперечень відповідача, мав підстави розраховувати на поновлення договору оренди земельної ділянки в силу закону, а саме ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

В силу норм ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Приписами ст.152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ст.155 ЗК України).

Підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Як свідчать обставини справи, 27.11.2019, тобто через 3 місяці з моменту звернення позивача із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки та протягом 1 місяця після закінчення строку дії цього договору, відповідачем прийнято рішення №7/47-4647, яким відмовлено позивачу у поновленні строку оренди земельної ділянки.

У постановах від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16 суд касаційної інстанції акцентував увагу на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин. Суд зауважував, що оскільки відповідно до ст. 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом ч. 3 ст. 509 цього Кодексу. Законодавець, задекларувавши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у даних спірних правовідносинах є орендар. Тому у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого ч. 5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення, поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

З огляду на обставини, які свідчать про належне виконання позивачем обов`язків за договором, своєчасне звернення до відповідача із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди, суд вважає, що відповідачем порушено право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, та, відповідно, на укладення додаткової угоди до договору, і така його поведінка не може бути визнана добросовісною відносно позивача.

При цьому, рішення міської ради від 27.11.2019 №7/47-4647 не містить посилань на конкретні порушення закону та єдиною підставою для відмови у поновленні строку оренди земельної ділянки було визначено розташування земельної ділянки в зоні транспортної інфраструктури ТР-2, що не відповідає видам дозволеного використання земельної ділянки з огляду на План зонування території м. Маріуполя», затв. рішенням Маріупольської міської ради від 18.06.2013 №6/28-3210.

Проте, у матеріалах справи відсутні рішення Маріупольської міської ради від 18.06.2013 №6/28-3210 та План зонування території м. Маріуполя, який затверджений цим рішенням, а тому існування обставин щодо розташування спірної земельної ділянки в зоні транспортної інфраструктури ТР-2, де розміщення об`єктів будівель, споруд або їх частин не допускається чи здійснюється з обмеженнями, є непідтвердженим.

Надання спірної земельної ділянки у користування позивача здійснювалось у листопаді 2014 року, тобто після прийняття рішення міської ради від 18.06.2013 № 6/28-3210, і про її знаходження в зоні транспортної інфраструктури ТР-2 заявлено не було, що свідчить про те, що зазначена обставина була відсутня або не стала перешкодою для укладання договору оренди земельної ділянки.

Одночасно, протягом строку дії договору розмір земельної ділянки не змінювався, така земельна ділянка використовувалась позивачем у тій самій площі та конфігурації відповідно до договору, про що останній зазначав у позові та письмових поясненнях та що не спростовував відповідач під час розгляду справи у суді.

Сам по собі висновок Головного управління містобудування і архітектури міської ради від 28.10.2019 №30.5/46859, на який містяться посилання в оскаржуваному рішенні, не може бути належним доказом розташування спірної земельної ділянки в зоні транспортної інфраструктури ТР-2, зважаючи також і на те, що він складений управлінням, яке знаходиться у підпорядкуванні відповідача.

Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Отже, зважаючи на те, що позивач належно виконував свої обов`язки за договором, своєчасно звернувся до відповідача із листом - повідомленням про поновлення договору оренди із наданням проекту додаткової угоди, продовжив користуватися земельною ділянкою зі сплатою орендної плати після закінчення строку його дії, а відповідач прийняв рішення про відмову у поновленні строку оренди земельної ділянки з порушенням встановленого законом порядку та без належних правових підстав (що не може враховуватись як наявність заперечень відповідно до ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі»), дозволяють зробити висновок про те, що після 30.10.2019 договір оренди земельної ділянки є поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, що ним передбачені та про необґрунтоване ухилення відповідача від укладення відповідної додаткової угоди.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог, а отже і про їх задоволення у повному обсязі.

Окремо слід зазначити про те, що встановлені у справі № 905/1081/20 обставини, предметом розгляду якої було визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради від 27.05.2020 № 7/52-5310 та до набрання законної сили рішенням у якій було зупинено провадження у справі № 905/470/20, не мають значення для вирішення даного спору та не впливають на вирішення даного спору, з огляду на висновки суду щодо відсутності правових підстав для розгляду та затвердження мирової угоди, яка затверджена цим рішенням міської ради від 27.05.2020 № 7/52-5310, та продовження судового розгляду за заявленим позовом (ухвала суду від 11.10.2021).

На підставі ст.129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір у розмірі 4 204 грн покладається на відповідача.

Витрати на професійну правничу допомогу, про які зазначено у позові та які згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком складають 15 000 грн., не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача та залишаються за позивачем, оскільки ним не надано жодних доказів на підтвердження їх понесення у заявленому розмірі, а також не заявлено про їх надання в порядку приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Прилипка Германа Вікторовича задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Маріупольської міської ради від 27.11.2019 №7/47-4647.

3. Визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 25.11.2014, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014 за № 8301841, згідно з яким Маріупольська міська рада надає Фізичній особі - підприємцю Прилипку Герману Вікторовичу в оренду земельну ділянку площею 0,0009 га кадастровий номер :03:005:0159, що знаходиться за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, 156 в Кальміуському районі м. Маріуполя, на той самий строк та на тих самих умовах, котрі передбачені цим договором, у наступній редакції:

«Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки від 25.11.2014,

зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014

за № 8301841

місто Маріуполь, Донецька область, ________________ року

Ми, що нижче підписалися: Маріупольська міська рада (), місцезнаходження: м. Маріуполь, пр. Миру, буд.70, іменована далі «Орендодавець», в особі директора юридичного департаменту Маріупольської міської ради Паська Максима Івановича (ІПН НОМЕР_1 ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_3, діючий на підставі розпорядження Маріупольського міського голови «Про надання повноважень з вчинення правочинів» від 23.01.2017 № 23р, з одного боку, та Фізична особа - підприємець Прилипко Герман Вікторович (РНОКПП НОМЕР_2 ), виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії АБ № 674292, зареєстроване 01.03.2000 зі змінами № 2 007140, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, іменований далі «Орендар», з другого боку,

уклали цю додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 25.11.2014, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014 за № 8301841, на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» про нижченаведене:

1.Пункт 3.1 розділу 3. Строк дії договору в договорі оренди земельної ділянки від 25.11.2014, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014 за № 8301841, викласти у наступній редакції:

« 3.1 Договір укладено на 5 (п`ять) років (з 30.10.2019 до 30.10.2024)».

2.Усі інші пункти договору оренди земельної ділянки від 25.11.2014, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014 за № 8301841, не змінені цим договором, залишаються без змін.

3.Цей договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходяться у орендодавця, другий - в орендаря.

4.Зміст ст. ст. 12, 93, 124 Земельного кодексу України сторонам договору відомо.

5.Цей договір набуває чинності відповідно до ст. ст. 3, 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та державної реєстрації.

ПІДПИСИ СТОРІН

Орендодавець Орендар

Маріупольська міська рада Фізична особа - підприємець

87500, м. Маріуполь, пр. Миру, 70 Прилипко Герман Вікторович

Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 РНОКПП НОМЕР_2

АДРЕСА_1

______________________________ _____________________________

Підпис М.П. Підпис».

4. Стягнути з Маріупольської міської ради Донецької області (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Мира, 70, ідент. код ЄДР 33852448) на користь Фізичної особи-підприємця Прилипка Германа Вікторовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплаті судового збору у розмірі 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 19.11.2021.

Суддя Л.В. Ніколаєва