ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021м. ДніпроСправа № 904/8441/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Політара", Київська область, м. Славутич

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Лімітед", Дніпропетровська область, сільрада Любимівська

про стягнення 229 901,62 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Політара" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Лімітед" про стягнення 229 901,62 грн., з яких: 167 165,95 грн. основний борг, 23 726,45 грн. пеня, 16 716,60 грн. штраф, 5 270,97 грн. 3% річних, 17 021,65 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на виготовлення та постачання паперових мішків та пакетів № 0087/2 від 10.01.2017 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 13.10.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Політара" залишено без руху. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Політара" усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду чеку та опису вкладення у цінний лист (оригіналів або належним чином засвідчених копій), які підтверджують факт відправлення відповідачу (на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) копії позовної заяви і доданих до неї документів у строк до 27.10.2021.

26.10.2021 до господарського суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2021 про залишення позовної заяви без руху. Разом із вказаною заявою позивач подав до суду фіскальний чек який підтверджує факт відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Задоволено клопотання позивача та визначено строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження: 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

16.11.2021 відповідач подав до суду заяву з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в якій просить суд розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Зазначив, що предмет позову, окрім сум основної заборгованості, містить вимоги про стягнення пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, які є далеко не безспірними.

Ухвалою від 17.11.2021 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Лімітед" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.

В ухвалі від 27.10.2021 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Представник відповідача отримав вищевказану ухвалу 11.11.2021, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відзив відповідач до суду не подав.

23.11.2021 відповідач подав до суду клопотання про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Політара" (виробник/постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско Лімітед" (замовник/покупець) було укладено договір на виготовлення та постачання паперових пакетів №0087/2 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується виготовити та поставити покупцю паперову тару у вигляді паперових мішків та пакетів (далі «товар»), відповідно до еталонів-зразків, затверджених покупцем. Покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором (п.1.1. договору).

Замовлення покупці на виготовлення та постачання товару приймається постачальником за попередньою заявкою покупця (п.3.1. договору).

Заявка після її підписання покупцем і постачальником є додатком до договору (п.3.4.2. договору).

Датою поставки є дата отримання покупцем партії товару на складі покупця або постачальника згідно з накладною (п.3.6. договору).

Ціна товару, що входить в партію поставки, остаточно узгоджується та вказується сторонами у накладній на поставку партії товару(п.4.3. договору).

Розрахунки за цим договором між постачальником і покупцем здійснюються порядку 100% передплати або по факту поставки (п.5.2. договору).

За необґрунтовану відмову, ухилення від оплати партії товару покупець виплачує постачальнику, за вимогою останнього, штраф у розмірі 10% суми, від оплати якої покупець відмовився або ухилився (п.6.2. договору).

У разі несплати вартості товару покупцем у строк, встановлений п.5.2. цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої партії товару за кожний день прострочення. Даним договором встановлено, що нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати, припиняється через 36 місяців від дня, коли зобов`язання з оплати мало б бути виконано (п.6.3. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2021 (п.9.1. договору).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору поставив відповідачу товар, на підтвердження чого надав підписану сторонами та скріплену їх печатками видаткову накладну №1284 від 18.08.2020 на суму 167 165,95грн.

Позивач зазначає, що він направив відповідачу претензію вих.№168 від 11.08.2021 з вимогою сплатити заборгованість, однак відповідь не отримав; основний борг становить 167 165,95грн.

Позивач та відповідач підписали акт звірки. Відповідно до якого заборгованість станом на 20.07.2021 становить 167 165,95грн.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 167 165,95грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 167 165,95грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача станом на 07.10.2021: 23 726,45 грн. пені та 5 270,97 грн. 3% річних за період з 19.08.2021 по 07.10.2021; 16 716,60 грн. 10%штраф; 17 021,65 грн. інфляційних втрат за період з вересня 20202 по серпень 2021 року.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов`язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

За необґрунтовану відмову, ухилення від оплати партії товару покупець виплачує постачальнику ,за вимогою останнього, штраф у розмірі 10% суми, від оплати якої покупець відмовився або ухилився (п.6.2. договору).

У разі несплати вартості товару покупцем у строк, встановлений п.5.2. цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої партії товару за кожний день прострочення. Даним договором встановлено, що нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати, припиняється через 36 місяців від дня, коли зобов`язання з оплати мало б бути виконано (п.6.3. договору).

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Штраф та 3% річних розраховані правильно, пеня та інфляційні втрати за розрахунком суму є більшими, однак суд не виходить за межі позовних вимог.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 229 901,62 грн., з яких: 167 165,95 грн. основний борг, 23 726,45 грн. пеня, 16 716,60 грн. штраф, 5 270,97 грн. 3% річних, 17 021,65 грн. інфляційні втрати.

23.11.2021 відповідач подав до суду клопотання про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафу.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст.267 Цивільного кодексу України).

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу (ч. 1 ст. 260 Цивільного кодексу України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 Цивільного кодексу України).

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 1, 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Позивач звернувся до суду 08.10.2021, про що свідчить відтиск штемпеля відділення поштового зв`язку. Позивач дізнався про порушення свого права 19.08.2020.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне застосувати позовну давність за заявою відповідача до вимог про стягнення штрафу (16 716,60 грн. ) та вимог про стягнення пені за період з 19.08.2020 по 08.10.2020. Підлягає стягненню пеня у розмірі 20931,37грн.

Таким чином, підграють частковому задоволенню позовні вимоги розмірі відповідача 210 389,94грн., з яких: 167 165,95 грн. основний борг, 20 931,37грн.грн. пеня, 5 270,97 грн. 3% річних, 17 021,65 грн. інфляційні втрати.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 292,78 грн. (8,49 %), на відповідача 3155,74 грн. (91,51 %).

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Лімітед" (07100, Київська область, м.Славутич, вул.Індустріальна, 1, ідентифікаційний код 31561738) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Політара" (52042, Дніпропетровська область, Дніпровський район, сільрада Любимівська, вул.Чаплинська, 1-а, ідентифікаційний код 39964141) 210 389,94грн., з яких: 167 165,95 грн. основний борг, 20 931,37грн.грн. пеня, 5 270,97 грн. 3% річних, 17 021,65 грн. інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 155,74 грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя І.В. Мілєва