ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021м. ДніпроСправа № 904/8538/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В.. розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Покров

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Автодоктор", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 13 239,64 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Автодоктор" про стягнення 13 239,64 грн. штрафних санкцій.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № Т1029/05 від 05.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Задоволено клопотання позивача та визначено строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження: 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

До господарського суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 25.10.2021, який направлявся на адресу відповідача, з поштовою відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". Як убачається з матеріалів справи, адреса відповідача відповідає адресі, що вказана у позовній заяві, та відповідає зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відзив відповідач до суду не подав.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 вказав: « Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду».

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.02.2020 у справі №910/16409/15 зазначив, що свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася судом може бути розцінено як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2021 між Акціонерним товариством "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Автодоктор" (постачальник) було укладено договір поставки №Т1029/05 (далі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар.

Постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар на умовах та у спосіб, зазначені в специфікаціях (додатках) до цього договору (п.3.1. договору).

Протягом 5 календарних днів з дати виникнення у постачальника податкових зобов`язань з ПДВ за операціями, які здійснюються на виконання цього договору, постачальник зобов`язаний скласти електрону податкову накладну відповідно до вимог чинного законодавства, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та направити покупцю через систему електронного документообігу (п.9.1. договору).

За кожний день прострочення надання належним чином складеної та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних електронної податкової накладної на поставлений товар постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 0,1% від загальної суми разом з ПДВ такої податкової накладної. Штраф нараховується за кожен день періоду від дати виникнення порушення строку, вказаного в п.9.1 договору, до дати реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних електронної податкової накладної, складеної відповідно до вимог чинного законодавства (п.11.12. договору).

Відповідно до п.13.1 строк дії договору закінчується через 1 календарний рік з дати його укладання.

Позивач вказав, що на виконання умов договору відповідач поставив, а позивач прийняв товар, на підтвердження чого надав підписані сторонами видаткові накладні:

- №5 від 02.06.2021 про поставку товару на суму 49 824,00грн. з ПДВ;

- №6 від 02.06.2021 про поставку товару на суму 43 608,00грн. з ПДВ;

- №7 від 02.06.2021 про поставку товару на суму 26 326,00грн. з ПДВ.

Позивач зазначає, що відповідачем зареєстровано податкову накладну на загальну суму поставки 26 326,00грн. з ПДВ, але з простроченням, а накладні по іншим поставкам (на суму 49 824,00грн. та 43 608,00грн.) незареєстровані на даний час. Він направив відповідачу претензію від 12.08.2021 №101-748/128 з проханням зареєструвати податкові накладні та сплатити штраф, однак відповідач відповідь не претензію не надав, податкові накладні зареєстрував частково, штрафні санкції не сплатив.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов`язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Позивач здійснив розрахунок станом на 07.10.2021 (на суми 49824,00грн. та 43608,00грн. за період з 08.06.2021 по 07.10.2201, на суму 26326,00грн. за період з 08.06.2021 по 17.08.2021) та просить стягнути з відповідача 13 239,64грн. штрафних санкцій.

Відповідач відзив не подав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Відповідно до п.11.12 договору за кожний день прострочення надання належним чином складеної та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних електронної податкової накладної на поставлений товар постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 0,1% від загальної суми разом з ПДВ такої податкової накладної. Штраф нараховується за кожен день періоду від дати виникнення порушення строку, вказаного в п.9.1 договору, до дати реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних електронної податкової накладної, складеної відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд звертає увагу, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. В даному ж випадку сторони договору передбачили саме стягнення пені, якає неустойкою, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, стягненню підлягає саме пеня. У прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути штрафні санкції, суд погоджується з таким можливим формулюванням, зважаючи на положення ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, відповідно до якої штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Разом з тим, з урахуванням правової природи відповідних нарахувань, суд вважає, що позивачем помилково не враховані вищевказані положення чинного законодавства та застосовано 0,1% замість подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до виконаного судом перерахунку до стягнення належить 4682,89грн..

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 1467,10грн. (64,63%), на відповідача 802,90 грн. (35,57 %).

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Автодоктор" (49000, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Чкалова, буд.56, ідентифікаційний код 31762012) на користь Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (53300, Дніпропетровська область, м.Покров, вул.Центральна, 11, ідентифікаційний код 00190928) 4682,89грн.,, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 802,90 грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя І.В. Мілєва