ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Справа № 915/1244/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,

за участю сторін:

від позивача (представник позивача) Майтак І.В.,

від відповідача (представник відповідача ) Воробйов В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат,

50029, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 1А, ; електронна адреса: ,

представник позивача: адвокат Майтак Ігор Валерійович (електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю КОМЕТАЛПРО,

54058, м. Миколаїв, вул. Лазурна, 20, кв. 49, ; електронна адреса: ;

про: стягнення 725339,82 грн.

Акціонерне товариство Криворізький залізорудний комбінат звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н (вх. №12377/21), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КОМЕТАЛПРО штраф у сумі 725339,82 грн., на підставі п.7.8 Договору поставки №936 від 24.09.2020, за відмову відповідача поставити товар по узгодженій сторонами ціні.

Ухвалою суду від 25.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 25.10.2021.

30.08.2021 до суду від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (Документ сформований в системі «Електронний суд» 30.08.2021).

07.09.2021 до суду від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява № б/н від 07.09.2021 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (документ сформований в системі «Електронний суд» 07.09.2021), відповідальним за проведення відеоконференції під час судового засідання просить визначити, зокрема, Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Ухвалою суду від 08.09.2021 відмовлено у задоволенні заяви № б/н від 07.09.2021 Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (документ сформований в системі «Електронний суд» 07.09.2021).

10.09.2021 до суду від позивача надійшла заява б/н від 10.09.2021 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (документ сформований в системі «Електронний суд» 10.09.2021), відповідальним за проведення відеоконференції під час підготовчого засідання просить визначити, зокрема, Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Семенчук Н.О. у період з 13.09.2021 по 01.10.2021 перебувала у відпустці.

Ухвалою від 04.10.2021 відмовлено у задоволенні заяви б/н від 10.09.2021 Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

04.10.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 04.10.2021, в якому зазначає наступне.

Договір поставки № 936 був укладений 24 вересня 2020 року. Перша заявка позивача надійшла на адресу відповідача 16.10.2020, але відповідно до умов договору фінансування замовлення було повинно здійснюватися за умовами відкритого акредитиву. Відповідач є виробником металовиробів, та для виробництва використовує в своїй діяльності метал, електроенергію, сплачує відповідні податки та збори, виплачує працівникам заробітну плату. Закупівля металу для виробництва здійснюється на підставі укладеного між відповідачем і ТОВ «ТД`Содружество» договору поставки № 35 від 30.01.2018. Для оплати металу і відповідних робіт з металом відповідач від ТОВ «ТД`Содружество» отримав рахунок № С-0015830, але міг сплатити його тільки після отримання грошових коштів від позивача, які станом на кінець жовтня 2020 року не були відповідачем отримані, так як позивач станом на 01 листопада 2020 року не здійснив відкриття акредитиву.

Вказує, що згідно повідомлення електронної пошти АТ «Перший Інвестиційний Банк» відкрив акредитив 11 листопада 2020 року. Повідомлення про відкриття акредитиву надійшло відповідачу 16 листопада 2020 року. 19 листопада 2020 року відповідач повідомив позивача про неможливість відкриття акредитиву, так як умови акредитиву не відповідали умовам укладеного між сторонами договору. Повідомлення про внесення змін до акредитиву надійшло відповідачу 25 листопада 2020 року. Відповідач для подальшої закупівлі металу і робіт вдруге від ТОВ «ТД`Содружество» отримав рахунок - фактуру № С-0000130 від 06 січня 2021 року. Зазначає, що за час, який сплинув від укладення договору до можливості його виконання, змінилась вартість як металу так і робіт по ньому. В середньому подорожчання склало до 40% від вартості металу на вересень, жовтень 2020 року. Виконати умови договору в такому вигляді неможливо, про що відповідач повідомляв позивача неодноразово.

Листом від 16 березня 2021 року позивач повідомив про те, що результати тендеру на виготовлення колісних пар будуть скеровані на перегляд. Цього зроблено позивачем не було, договір не був з боку позивача розірваним і позивач звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення штрафних санкцій.

Вказує, що позивач не зазначив в позові, які саме збитки і на яку саме суму він поніс, від неможливості виконання вимог укладеного між сторонами договору, тому вважає позов безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 16.08.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, підготовче засідання у справі відкладено на 31.08.2021.

31.08.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 31.08.2021 про відкладення підготовчого засідання у справі у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання представника відповідача через термінове відрядження, а також для ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою суду від 31.08.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, підготовче засідання у справі відкладено на 12.10.2021.

11.10.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив б/н, від 07.10.2021, в якій зазначає наступне.

Специфікацією № 1 до договору № 936 від 24.09.2020 сторони погодили умови акредитиву, зокрема і умови його виконання (п. 5.3. специфікації). Так, акредитив на користь Відповідача виконується без акцепту, проти таких документів - рахунку на товар, видаткової накладної на товар, прибуткового ордеру, з відміткою складу Позивача, сертифіката якості та акту прийому-передачі по кількості та якості. Аналогічні умови акредитиву були визначені при його відкриті Позивачем, про що свідчать заява № 200 від 11.11.2020 та електроне повідомлення АТ «Перший інвестиційний банк» № 3939/0/2-20 від 11.11.2020. З огляду на вищезазначене, акредитив, передбачений сторонами у специфікації, не є формою передплати та не передбачає отримання Відповідачем грошових коштів до моменту фактичної поставки обумовленого товару.

Відповідач, укладаючи з Позивачем договір на поставку товару з умовою розрахунку по факту поставки такого товару, мав розраховувати на власні фінансові і виробничі сили, та враховувати організаційні моменти у роботі зі своїми контрагентами, від яких залежить виконання зобов`язань перед Позивачем. Вважає посилання Відповідача на неможливість оплати рахунків контрагентів Відповідача, до моменту отримання коштів від Позивача, такими, що не грунтуються на умовах договору або нормах діючого законодавства.

Окрім того, зазначає, Договором № 936 від 24.09.2020 сторони не передбачали можливість односторонньої відмови Відповідача від своїх зобов`язань або односторонньої зміни його умов Відповідачем. При цьому, пунктом 11.7. договору сторони визначили, зокрема, що даний договір складений при повному розумінні сторонами його умов.

Щодо посилання Відповідача на зменшення штрафних санкцій, звертає увагу суду на те, що Відповідач взагалі не приступав до виконання зобов`язань за договором № 936 від 24.09.2020. Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження наявності форс-мажорних обставин, які б об`єктивно не дозволили Відповідачу виконати свої зобов`язання, доказів вжиття Відповідачем усіх можливих заходів, направлених на належне виконання своїх зобов`язань, а також наявність у Відповідача скрутного майнового стану.

11.10.2021 до суду від позивача надійшла заява б/н від 07.10.2021 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, відповідальним за проведення відеоконференції під час підготовчого засідання просить визначити, зокрема, Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Ухвалою суду від 18.10.2021 заяву № б/н від 07.10.2021 Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Доручено Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу забезпечити проведення відеоконференції 25 жовтня 2021 року.

Ухвалою суду від 25.10.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, у відповідності до ст. ст. 177, 182, 185 ГПК України, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.11.2021.

28.10.2021 до суду від позивача надійшла заява б/н від 28.10.2021 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, відповідальним за проведення відеоконференції під час підготовчого засідання просить визначити, зокрема, Тернівський районний суд м. Кривого Рогу.

Ухвалою суду від 02.11.2021 заяву № б/н від 28.10.2021 Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Доручено Тернівському районному суду м. Кривого Рогу забезпечити проведення відеоконференції 18 листопада 2021 року.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

24.09.2020 між Публічним акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" (ПАТ «Кривбасзалізрудком») (далі Покупець), та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМЕТАЛПРО" (ТОВ "КОМЕТАЛПРО"), ( далі Постачальник), було укладено Договір поставки № 936, згідно умов якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти й оплатити товар, у порядку й на умовах, передбачених даним договором ( п.1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору, найменування, кількість, комплектність товару узгоджується Сторонами у специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно п. 1.3. Договору право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або псування товару переходить від Постачальника до Покупця у момент, коли товар поставлений відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, базові умови поставки товару визначаються відповідно до умов Інкотермс (у редакції 2010) і закріплюються в специфікаціях.

Товар за даним договором поставляється у строки, зазначені в специфікаціях до даного договору (п.3.2. Договору).

Згідно п.п. 4.1., 4.2. Договору, ціна за одиницю товару встановлюється Сторонами у специфікаціях. Загальна сума договору визначається загальною вартістю товару, що підлягає поставці у відповідності зі специфікаціями до даного договору. Орієнтовна вартість даного договору, на момент його укладення, становить 3626 699,08 грн., у тому числі ПДВ 604 449,85 грн.

Пунктом 4.4. Договору передбачено, що оплата здійснюється в порядку й у строки, передбачені специфікаціями до даного договору.

В пункті 6.1. даного Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується, зокрема, постачати Покупцю товар на умовах даного договору.

Згідно п.7.1. Договору, у випадку порушення зобов`язання, що виникає з даного договору сторона несе відповідальність встановлену даним договором і чинним законодавством України.

Відповідно до п.7.8. Договору, в разі зміни ціни товару після внесення передбаченої умовами даного договору передоплати, а також за відмову поставити товар по узгодженій сторонами ціні, постачальник сплачує покупцеві штраф у розмірі 20% від суми специфікації, при виконанні зобов`язань, за якою відбулось таке порушення.

Згідно 10.1. Договору, даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома Сторонами і діє по 31.12.2021.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Специфікацією № 1 від 24.09.2020 сторони погодили поставку колісних пар ВГ4,5 у кількості 231 штука, за ціною 13083,33 грн. без ПДВ за штуку, на загальну суму 3626699,08 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.4 Специфікації, строк поставки товару: протягом 180 календарних днів з моменту відкриття акредитиву.

Пунктом 5. Специфікації визначено порядок оплати товару: відкриття безвідкличного, ділимого, покритого акредитиву на користь Постачальника на суму вартості товару.

Згідно п. 5.1. Специфікації, вид акредитиву - покритий, ділимий, безвідкличний. Дострокові поставки дозволені. Виконуючий банк - АТ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК». Авізуючий банк - АТ КБ «ПриватБанк».

Пунктом 5.2. Специфікації визначено, що акредитив відкривається протягом 10 календарних днів з дня отримання Покупцем повідомлення Постачальника про готовність приступити до виробництва Товару, або про готовність Товару до постачання. Термін дії акредитиву 210 календарних днів.

Акредитив відкривається відповідно до цієї специфікації до договору № 936 від 24.09.2020, і підпорядковується Уніфікованим правилам та звичаям для документарних акредитивів у редакції 2007 року, опублікованих Міжнародною торговельного палатою №600. Викопується без акцепту, проти таких документів: - рахунок на товар, який містить умови поставки, виписаний Постачальником оригінал; - видаткова накладна на товар і прибутковий ордер, який містить штамп складу бази МТП ПАТ «Кривбасзалізрудком», завірений уповноваженою особою покупця - оригінал; - сертифікат якості підприємства-виробника або документ, що його замінює - 1 копія; - Акт прийому-передачі по кількості та якості, підписаний уповноваженими представниками сторін - 1 копія. Термін подання документів - не раніше 14 календарних днів, але в період дії акредитива. Ксерокопії, що надані як копії документів приймаються. Всі витрати і комісії банку - бенефіціара - за рахунок Постачальника. Всі витрати і комісії банку - виконавця - за рахунок Покупця. Комісію за внесення змін до умов акредитиву оплачує сторона-ініціатор таких змін (п.5.3. Специфікації).

Загальна сума договору № 936 від 24.09.2020 з урахуванням даної специфікації становить 3626699,08 грн., у тому числі ПДВ 604449,85 грн. ( п. 9. Специфікації).

Згідно листа відповідача № 2 від 21.10.2020, адресованого позивачу, ТОВ «КОМЕТАЛПРО» повідомляє, що готове приступити до виготовлення Колісної пари ВГ 4,5, згідно договору № 936 від 24.09.2020 (СП № 1 від 24.09.2020) після відкриття 100% акредитиву на всю суму специфікації, також просить звернути увагу, що по окремій згоді можлива часткова поставка виробів до закінчення строку повного виконання об`єму та повідомляє щодо розгляду можливості виготовлення Колісних пар дрібними партіями в більш стислі терміни, що потребує зміни вартості одиниці виробу (а.с.17).

11.11.2020 було відкрито акредитив, згідно заяви про відкриття акредитива № 200 від 11.11.2020, в якій заявником акредитива зазначено ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», код 00191307; Бенефіціар ТОВ «КОМЕТАЛПРО», код 40155628; Банк - АТ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» ; строк дії акредитива до 31.12.2020; сума 3626699,08 грн., у тому числі ПДВ 604449,85 грн. (а.с.18).

Листом від 16.11.2020 № 53-15/Б3-932 позивач повідомив відповідача про відкриття акредитиву 11.11.2020 на колісні пари ВГ4,5 в кількості 231 од. на суму 3626699,08 з ПДВ та строк поставки протягом 180 календарних днів з моменту відкриття акредитиву та просив письмово повідомити запланований графік поставки колісних пар ВГ4,5 ( а.с.23).

Листом від 19.11.2020 вих. №7 відповідач повідомив позивача про невідповідність умов відкритого акредитиву умовам договору, в частині строку його дії, та запропонував позивачу внести відповідні зміни.

За заявою позивача внесені зміни до строку дії відкритого акредитиву, строк дії акредитиву продовжено до 09.06.2021. Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи копіями листа № 53-13/424 від 24.11.2020 та електронного SWIFT-повідомлення від 25.11.2020 ( а.с.25, 26).

В подальшому листом від 19.01.2021 Вих. № 2 відповідач повідомляє позивача, що за час відкриття акредитиву та ненадходження на користь постачальника відповідних до договору грошових коштів і зміною за весь час вартості прокату металу, сировини та електроенергії - собівартість однієї одиниці продукції зросла понад 40%, у зв`язку з чим надсилає додаткову угоду до договору № 936 від 24.09.2020 та просить зменшити загальну кількість продукції з 231 одиниці до 165, без зміни загальної вартості суми товару ( а.с.27).

У відповідь на лист позивач листом від 25.01.2021 № 53-15/Б3-65 повідомляє відповідача про неможливість укладення запропонованої додаткової угоди, оскільки її умови суперечать умовам укладеного між сторонами договору № 936 від 24.09.2020 та не відповідають умовам відкритого акредитиву; в листі просить здійснити поставку колісних пар ВГ -4,5 в кількості 231 од. протягом 180 календарних днів з моменту відкриття акредитиву, тобто до 08.05.2021, згідно умовам специфікації № 1 до договору поставки № 936 від 24.09.2020 та відкритого акредитиву від 11.11.2020 на суму 3626699,08 грн. з ПДВ (а.с. 29).

Листом № 20 від 01.03.2021 відповідач повторно звернувся до позивача із аналогічною пропозицією, та послався на те, що виготовлення продукції за ціною згідно контракту не можливе, яку позивач повторно відхилив листом № 53-15/Б3-271 від 16.03.2021. ( а.с.30 -31).

22.03.2021 від відповідача на адресу ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» надана заява б/н від 22.03.2021, в якій відповідач просить вважати договір №936 від 24.09.2020 розірваним через десять днів з часу отримання цього листа, із посиланням на положення ст.ст. 214, 651, 652, 654 ЦК України, яку позивачем отримано 26.03.2021, згідно відмітки ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» ( а.с.32).

В матеріалах справи міститься Вимога позивача № 53-02/1206 від 13.04.2021 про сплату відповідачем штрафних санкцій в розмірі 725339,82 грн. ( а.с.33-34).

В матеріалах справи міститься протокол №1/2021 загальних зборів ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» від 28.05.2021, згідно якого загальними зборами прийнято рішення про зміну найменування ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат». Згідно нової редакції Статуту, Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат».

01.06.2021 відповідні зміни у найменуванні Позивача внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За твердженням позивача, відповідач вказану вимогу залишив без відповіді, штраф не сплатив. Договором поставки № 936 від 24.09.2020 та специфікацією № 1 від 24.09.2020 сторони погодили ціну товару. Умова щодо односторонньої її зміни відповідачем сторонами не була передбачена. Отже, поставка за погодженою ціною є обов`язком відповідача. Відповідач не виконав своє зобов`язання з поставки товару за узгодженою ціною, та як наслідок останнім допущено порушення зобов`язання за договором поставки № 936 від 24.09.2020.

Предметом спору у даній справі є стягнення з ТОВ «КОМЕТАЛПРО» штрафу у розмірі 725339,82 грн.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного Кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно вимог ст. 712 Цивільного Кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар (Товари), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Законодавством визначено, що зобов?язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов?язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України).

Суб?єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ст. 193 ГК України). Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно п.7.8. Договору поставки № 936, в разі зміни ціни товару після внесення передбаченої умовами даного договору передоплати, а також за відмову поставити товар по узгодженій сторонами ціні, постачальник сплачує покупцеві штраф у розмірі 20% від суми специфікації, при виконанні зобов`язань, за якою відбулось таке порушення.

На підставі п.7.8 Договору позивачем відповідачу нараховано штраф в розмірі 725339,82 грн. (3626699,08 грн. Х 20%).

Судом здійснено перерахунок штрафу та визначено, що позивачем нарахування суми штрафу здійснено арифметично правильно, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 725339,82 грн. є обгрунтованими.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст.551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинен бути взятий до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не задало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, яким приймається рішення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язань, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідність розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Відповідно до приписів ст.3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з частинами 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Так, зменшення розміру заявленої позивачем до стягнення штрафу є правом суду, розмір такого зменшення ґрунтується на обставинах справи, встановлених судом при дослідженні поданих сторонами доказів, тому саме суд на власний розсуд вирішує питання про наявність в даному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 15.03.2019 року у справі №910/3652/18 зазначив, що вирішення питання зменшення належних до сплати штрафних санкцій перебуває в межах дискреційних повноважень господарських судів.

Керуючись вказаними нормами права, господарський суд здійснив оцінку ступеня вини відповідача у виконанні зобов`язання за договором, причини неналежного виконання зобов`язання, та оскільки в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків, внаслідок порушення відповідачем свого зобов`язання за договором, враховуючи інтереси обох сторін, суд вважає за можливе зменшити розмір належного до стягнення штрафу на 50%, а саме стягненню підлягає штраф у розмірі 362669,91 грн. (725339,82 грн. - 50%).

Також, на думку суду застосоване судом зменшення не суперечить принципу юридичної рівності учасників спору і не свідчить про явне заниження суми неустойки.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України у рішенні від 18.07.2006 та у справі Трофимчук проти України у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір у сумі 10880,10 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 195, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КОМЕТАЛПРО (54058, м. Миколаїв, вул. Лазурна, 20, кв. 49, ; електронна адреса: ) на користь Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат (50029, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 1А, ; електронна адреса: ) штраф в розмірі 362669,91 грн. та судовий збір в розмірі 10880,10 грн.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 29.11.2021.

Суддя Н.О. Семенчук