ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

02.12.2021м. Дніпро№ 904/6829/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМА", м. Дніпро про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2021 про примусове виконання таким, що не підлягає виконанню у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМА", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у загальному розмірі 947 533,89 грн. за договором поставки № 49 від 13.09.2018 року.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача (заявника): не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМА" заборгованість за договором поставки № 49 від 13.09.2018 року у загальному розмірі 947 533,89 грн., з яких: основний борг у розмірі 913 015,22 грн., пеня - 22 402,02 грн., 3% річних - 4 593,01 грн., інфляційні втрати - 7 523,64 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 року позов задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМА" (49022, м. Дніпро, вул. Океанська, буд. 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" (02099, м. Київ, вул. Ялтинська, буд. 5-б; ) основну заборгованість у розмірі 907 732,22 грн., пеню у розмірі 22 402,02 грн., 3% річних у розмірі 4 593,01 грн., інфляційних втрат у розмірі 7 523,64 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 133,76 грн. В частині стягнення 5 823,00 грн. закрити провадження за відсутністю предмету спору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.10.2021 в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021у справ № 904/6829/20 змінено п. 3 резолютивної частини, в іншій частині рішення залишено без змін.

12.11.2021 року на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 року та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 21.10.2021 року видано наказ про примусове виконання.

23.11.2021 року від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМА" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № 182 від 23.11.2021 року про визнання наказу про примусове виконання від 12.11.2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2021 призначено заяву до розгляду в судовому засіданні на 02.12.21 о 12:00 год.

Представники стягувача та боржника (заявника) у призначене судове засідання з розгляду заяви 16.11.2021 не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви на підставі наступного.

Стаття 1291 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з частиною 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 598 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 198 Господарського кодексу України визначено, що платежі за грошовими зобов`язаннями, що виникають у господарських відносинах, здійснюються у безготівковій формі або готівковою через установи банків, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями ч.1-4 ст. 328 ГПК України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Аналіз вказаної норми закону дає підстави вважати, що є такі підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню: - якщо такий наказ було видано помилково; - якщо обов`язок боржника відсутній у зв`язку з припиненням; - якщо обов`язок боржника відсутній у зв`язку з добровільним виконанням боржником чи іншою особою; - з інших причин.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Аналогічну правову позицію викладено у Постанові Верховного Суду від 02.09.2020 по справі № 195/465/15-ц. При цьому, зазначений перелік є орієнтовним та приблизним, не містить виключного переліку підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

12.11.2021 Господарським судом Дніпропетровської області видано відповідний наказ на примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 21.10.2021.

Як встановлено судом, відповідачем, відповідно до платіжних доручень № 4778 від 22.11.2021 на суму 907 732,22 грн., № 4780 від 22.11.2021 на суму 22 402,02 грн., № 4781 від 22.11.2021 на суму 4 593,01 грн., № 4782 від 22.11.2021 на суму 7 523,64 грн. та № 4783 від 22.11.2021 на суму 14 133,76 грн., сплачено грошові кошти у загальному розмірі 956 384,65 грн.

За таких обставин вбачається, що відповідачем виконано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 у добровільному порядку після видання наказу судом на примусове виконання зазначеного судового рішення.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМА" про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2021 таким, що не підлягає виконанню.

На підставі чого суд визнає наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2021 року № 904/1360/21 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМА" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2021 у справі № 904/6829/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМА" (49022, м. Дніпро, вул. Океанська, буд. 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" (02099, м. Київ, вул. Ялтинська, буд. 5-б; ) основну заборгованість у розмірі 907 732,22 грн., пеню у розмірі 22 402,02 грн., 3% річних у розмірі 4 593,01 грн., інфляційних втрат у розмірі 7 523,64 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 133,76 грн., виданий на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 21.10.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття 02.12.2021 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано - 06.12.2021.

Суддя В.Г. Бєлік