РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.11.2021Справа № 910/15653/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" (01004, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 15/2) до Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" (03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 14) про стягнення 47 009,73 грн,

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.09.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" до Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" про стягнення 47 009,73 грн. та 24.09.2021 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позивач просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" 47009,73 грн з яких: 45283,98 грн. сума основної заборгованості, 1 454,05 грн. - пені, 271,70 грн - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу в повному обсязі матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

У зв`язку з перебуванням судді Демидова В.О. у період з 28.09.2021-01.10.2021 у відпустці, ухвалу господарського суду міста Києва від 04.10.2021, якою було відкрито провадження у справі № 910/15653/21 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, винесено 04.10.2021.

04.10.2021 від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в якій позивач повідомляє суд про сплату відповідачем суми страхового відшкодування в розмірі 45283,98 грн. та просить повернути з доходу державного бюджету на користь Товариства з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

12.10.2021 від позивача надійшла заява від 04.10.2021 про закриття провадження у справі, в якій позивач повідомляє суд про сплату відповідачем суми страхового відшкодування в розмірі 45283,98 грн. та просить закрити провадження у справі в частині нарахованих 1 454,05 грн. - пені, 271,70 грн - 3% річних у зв`язку з тим, що позивач не підтримую стягнення штрафних санкцій на підставі п 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, а також просить повернути на користь Товариства з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" судовий збір у розмірі 2270,00 грн. відповідно до ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

20.10.2021 від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій позивач повідомляє суд про сплату відповідачем суми страхового відшкодування в розмірі 45283,98 грн. та просить закрити провадження у справі в частині нарахованих 1 454,05 грн. - пені, 271,70 грн - 3% річних у зв`язку з тим, що позивач не підтримую стягнення штрафних санкцій на підставі п 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, повернути на користь Товариства з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" судовий збір у розмірі 2270,00 грн. відповідно до ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та зазначає, що заява від 04.10.2021 була подана з неточностями, помилками, а тому позивач подав нову заяву про закриття провадження у справі.

23.10.2021 від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява відповідно до якої останній просив стягнути з відповідача 1 454,05 грн. - пені, 271,70 грн - 3% річних, а в частині стягнення сума основної заборгованості у розмірі 45283,98 грн. просив закрити.

До вищевказаної заяви представником було долучено платіжне доручення №9088 від 30.09.2021 р. в сумі 45 283,98 грн.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

08.02.2021 між Товариством з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів програмам «ПРЕМІУМ+» № 209.21.2583957 (далі - договір добровільного страхування), згідно з умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням застрахованим на умовах даного договору ТЗ та/або ДО.

22.02.2021 близько 15 год. 50 хв по вул. Лісній у смт. Рокитне, Білоцерківського району, Київської області, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувавши дорожню обстановку та не впевнившись у безпеці зміни руху при здійсненні паркування біля будинку №12 допустила наїзд на припаркований автомобіль Kia Stonic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Вказана ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 24.03.2021 у справі №375/269/21, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Згідно з рахунком - фактура АФ «СФЕРА-АВТО» АТ «УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ» № від 25.02.2021, вартість відновлювального ремонту, Kia Stonic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при спірному ДТП, склала 47783,98 грн.

На підставі страхового акту №3.21.694-1 від 04.03.2021 позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої страхувальнику шкоди у розмірі 47 783,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЦО 01430 від 05.03.2021.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 47 783,98 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 24.03.2021 у справі №375/269/21 вбачається, що транспортний засіб - Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло завдання шкоди власнику автомобіля Kia Stonic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходився під керуванням ОСОБА_2 .

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлена у судовому порядку.

Згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних, наданою Моторним (транспортним) страховим бюро України на запит суду, станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/201472334 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн, франшизи - 2500 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У відповідності до рахунку - фактури АФ «СФЕРА-АВТО» АТ «УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ» № від 25.02.2021, вартість відновлювального ремонту, Kia Stonic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при спірному ДТП, склала 47783,98 грн.

Відповідачем не наведено заперечень щодо переліку та вартості робіт, зазначених у рахунку - фактури АФ «СФЕРА-АВТО» АТ «УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ» № від 25.02.2021.

Судом враховується, що страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Водночас, відповідно до п. 7.38, 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Методика), значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ.

Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

З доданої до позовної заяви копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля Kia Stonic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вбачається, що даний автомобіль є 2020 року випуску, тобто строк експлуатації вказаного транспортного засобу не перевищує 7 років.

Належних та допустимих доказів існування обставин, які б надавали підстави для застосування при здійсненні розрахунку належної до виплати суми відшкодування коефіцієнту фізичного зносу складових транспортного засобу відповідач суду не надав.

Отже, враховуючи визначені полісом № ЕР/201472334 розміри лімітів відповідальності та франшизи, розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, а також вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, по спірному страховому випадку відповідач зобов`язаний був відшкодувати позивачу витрати в розмірі 45283,98 грн.

З матеріалів справи вбачається, що листом за вихідним №2369/07-3.21.694 від 31.03.2021, позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, завданої внаслідок ДТП, що сталася 22.02.2021.

За приписами п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Як вбачається з матеріалів справи, заява позивача про виплату страхового відшкодування була отримана відповідачем 12.04.2021 (згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №020), а відтак, з огляду на положення ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач зобов`язаний був здійснити відшкодування завданої шкоди до 11.07.2021.

Відповідно до ч. 5ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Оскільки 11.07.2021 є вихідним днем, закінчення строку є перший за ним робочий день, а саме 12.07.2021 включно.

З наявного у справі платіжного доручення №9088 вбачається, що 30.09.2021, тобто після звернення позивача з даним позовом до суду, відповідачем - Товариством з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" сплачено на користь позивача належну до виплату суму страхового відшкодування у розмірі 45 283,98 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, оскільки сума страхового відшкодування у розмірі 45 283,98 грн сплачена відповідачем після звернення позивача з даним позовом до суду, провадження у справі в частині стягнення з відповідача 45 283,98 грн підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 271,70 грн та пеню у розмірі 1454,05 грн.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

При цьому, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

З огляду на приписи п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та зважаючи на те, що заяву на виплату страхового відшкодування відповідач отримав 12.04.2021, останнім днем строку виплати відповідачем страхового відшкодування позивачу було 12.07.2021, а порушення виконання вказаного грошового зобов`язання почалось з 13.07.2021.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що останній здійснено вірно та підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15, згідно з якою грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав передбачених цивільним законодавством, зокрема із факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що останній здійснено вірно та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на приписи п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору за подання позову у справі №910/15653/21 підлягає поверненню Товариству з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ".

З врахуванням вищевикладеного та оскільки позивачем заявлено про повернення судового збору, позивачу підлягає поверненню судовий збір у сумі 2186,69 грн з урахуванням суми в частині якій підлягає закриття провадження у справі, сплачений згідно із платіжним дорученням №8200 від 27.07.2021.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" (03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 14, ідентифікаційний код 39433769) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" (01004, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 15/2, ідентифікаційний код 36086124) 3% річних у розмірі 271 (двісті сімдесят одна) грн 70 коп., пеню у розмірі 1454 (одна тисяча чотириста п`ятдесят чотири) грн 05 коп., судовий збір у розмірі 83 (вісімдесят три) грн. 31 коп.

3. В частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" 45283,98 грн провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

4. Повернути Товариству з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" (01004, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 15/2, ідентифікаційний код 36086124) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2186 (дві тисячі сто вісімдесят шість) грн 69 коп., сплачений згідно із платіжним дорученням №8200 від 27.07.2021, яке міститься в матеріалах справи №910/15653/21.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

6. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано 29.11.2021.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ