ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року Справа № 923/330/13 (923/249/21)

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Сільськогосподарський виробничий кооператив "Ізумрудний" ( м. Генічеськ Херсонської області) в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Добровольського Анатолія Петровича,

до відповідача-1: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , с. Ізумрудне, АР Крим,

до відповідача-2: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

- ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, вул. Шевченка, 12);

- ПАТ "Комерційний інвестиційний банк" (88000, м. Ужгород, вул. Гойди, 10);

- Орендне підприємство "Ужгородський коньячний завод" (88000, м. Ужгород, вул. Тімірязєва, 19);

- Головне управління ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, проспект Ушакова, 75);

- Головне управління ПФУ в Херсонській області (73003, м. Херсон, вул. 28-ї Армії, 6);

- Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області (73003, м. Херсон, вул. Рєпіна, 1);

- ПАТ "Промінвестбанк" (73003, м. Херсон, вул. Театральна, 18);

- ОСОБА_3 , колишній керівник боржника, заінтересована особа стосовно боржника в основній справі про банкрутство № 923/330/13;

про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна.

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача-1 - не з`явився;

від відповідача-2 - адвокат Проценко М.М.;

від 3-ї особи Головного управління ПФУ в Херсонській області - Бейлін К.С., довіреність від 23.06.2021;

від 3-ї особи-1, 2, 3, 4, 6, 7, 8 - не з`явились.

В межах справи № 923/330/13 (923/249/21) про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ізумрудний" (м. Генічеськ, Херсонської області, ).

Судове засідання проводиться в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/).

Обставини справи.

В провадженні Господарського суду Херсонської області перебуває справа № 923/330/13.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 09.04.2013 року порушено справу про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ізумрудний", визнано боржника неспроможним виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Ратинську С.В.

Постановою Господарського суду Херсонської області від 04.04.2019 припинено процедуру розпорядження майном Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ізумрудний", визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру стосовно банкрута строком на 12 місяців та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Добровольського Анатолія Петровича.

24 лютого 2021 року ліквідатор СВК "Ізумрудний" арбітражний керуючий Добровольський А.П. звернувся до Господарського суду Херсонської області в межах справи про банкрутство з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якій просить:

- визнати договір купівлі-продажу від 01 серпня 2013 року посвідчений державним нотаріусом Генічевської державної нотаріальної контори Херсонської області Бернацькою Н.Г., за реєстровим № 1-1423, укладений між Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Ізумрудний", в особі голови Бєлякова Володимира Валерійовича (Продавець) та ОСОБА_1 , за умовами якого Сільськогосподарський виробничий кооператив «Ізумрудний» продав, а ОСОБА_1 , придбала нерухоме майно молочно-переробний комплекс, який складається з нежитлових приміщень: цеху по переробці молока літ. «А», прибудови літ «а», виробничої будівлі літ. «Б», сторожки літ. «В», трансформаторної літ «Г», контрольно-виробничого пункту літ. «Д», прибудови літ «д», гаражу літ. «С», майстерні літ. «Ж», котельні літ. «З», вбиральні літ «І», споруд № 1-6, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянці площею 1,7510 га, що передана для розміщення та будівництва молочно-промислового комплексу, кадастровий номер 65221 10100:01:001:024, що знаходиться в користуванні, недійсним;

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою : АДРЕСА_2 ) нерухоме майно молочно-переробний комплекс, який складається з нежитлових приміщень: цеху по переробці молока літ. «А», прибудови літ «а», виробничої будівлі літ. «Б», сторожки літ. «В», трансформаторної літ «Г», контрольно-виробничого пункту літ. «Д», прибудови літ «д», гаражу літ. «С», майстерні літ. «Ж», котельні літ. «З», вбиральні літ «І», споруд № 1-6, та знаходиться за адресою: Херсонська обл., Генічеський р., м, Генічеськ, вул. 40 років Перемоги, будинок 2а, та розташований на земельній ділянці площею 1,7510 га, що передана для розміщення та будівництва молочно-промислового комплексу, кадастровий номер 65221 10100:01:001:024.

Одночасно з позовною заявою ліквідатор подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно молочно-переробний комплекс, який складається з нежитлових приміщень: цеху по переробці молока літ. «А», прибудови літ «а», виробничої будівлі літ. «Б», сторожки літ. «В», трансформаторної літ «Г», контрольно-виробничого пункту літ. «Д», прибудови літ «д», гаражу літ. «С», майстерні літ. «Ж», котельні літ. «З», вбиральні літ «І», споруд № 1-6, та знаходиться за адресою: Херсонська обл., Генічеський р., м, Генічеськ, вул. 40 років Перемоги, будинок 2а, та розташований на земельній ділянці площею 1,7510 га, що передана для розміщення та будівництва молочно-промислового комплексу, кадастровий номер 65221 10100:01:001:024, що знаходиться в користуванні.

Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року позовну заяву Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ізумрудний" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Добровольського Анатолія Петровича залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року заяву ліквідатора - арбітражного керуючого Добровольського А.П. про вжиття заходів забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду.

На виконання приписів ч. 6 ст. 176 ГПК України, Господарський суд Херсонської області 11.03.2021 звернувся з запитом до департаменту Центру адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради для отримання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі стосовно фізичної особи - ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 11 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Пунктом 21 частини першої розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".

Частиною 1 ст. 121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

У зв`язку з неможливістю направлення ухвал Господарського суду Херсонської області у справі № 923/249/21 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Господарським судом Херсонської області були розмішені повідомлення про виклик вказаних осіб у призначені судові засідання та офіційному сайті Господарського суду Херсонської області та на офіційному сайті Судової влади за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/. Зазначені повідомлення залученні до матеріалів справи.

Разом з тим, суд зазначає, що ухвали суду винесені у даній справі були оприлюднені на офіційному веб-порталі "Судової влади України" в Єдиному державному реєстрі судових рішень, www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Інших відомостей про місцезнаходження відповідачів та засоби зв`язку з ним (електронної адреси, номери телефонів, факсів тощо) позивачем в позовній заяві не повідомлено та в матеріалах справи не міститься.

З опублікуванням вказаних оголошень, Господарським судом Херсонської області вжито всіх необхідних заходів щодо належного повідомлення відповідачів про розгляд даної справи.

Враховуючи вищевикладене, відповідачі у справі були повідомлені про прийняття до розгляду зазначеної позовної заяви, про відкриття провадження у справі та призначення судових засідань.

06 квітня 2021 року до суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви, оскільки керівник СВК "Ізумрудний" здійснив відчуження спірного майна відповідно до вимог ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", за письмовою згодою розпорядника майна, після скасування всіх арештів та обтяжень Господарським судом Херсонської області. Також відповідач-2 вказує, що долучена до матеріалів позовної заяви довідка про поточний рахунок СВК "Ізумрудний" не є належним доказом того, що нерухоме майно було відчужене безоплатно. Поряд з цим відповіач-2 зазначає, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем придбаного нерухомого майна, а тому дії позивача свідчать про порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції. За твердженням відпоідача-2, у позивача відсутні правові підстави для звернення з позовною заявою про витребування майна.

Вказаний відзив відповідача-2 суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

07 квітня 2021 року на електронну пошту суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, яка підписана електронно-цифровим підписом арбітражного керуючого Добровольського А.П..

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 09 квітня 2021 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду.

12 квітня 2021 року через підсистему "Електронний суд" від представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі № 923/330/13 (923/249/21) та визнання дій ліквідатора СВК "Ізумрудний" арбітражного керуючого Добровольского А.П. зловживанням процесуальними правами.

Аналогічне клопотання надійшло на електрону адресу суду 12.04.2021.

В ухвалі суду від 13 квітня 2021 року, суд зазначив, що представник відповідача-2 надав до суду клопотання про закриття провадження у справі з підстав, що на думку заявника, є таке, що набрало законної сили, рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме рішення у справі № 923/330/13 (923/166/20). До матеріалів цієї справи рішення, на яке посилається заявник не додане. В той же час, в матеріалах цієї справи та в матеріалах основної справи про банкрутство № 923/330/13 відсутні судові рішення, в яких відповідачем була би гр. ОСОБА_2 з вимогою про витребування у неї майна. Отже клопотання заявника не має фактичних та правових підстав, тому суд постановив ухвалу про залишення заяви без задоволення, про що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 223 ГПК України зазначено у протоколі судового засідання.

Також ухвалою від 13.04.2021 суд залучив до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", ПАТ "Комерційний інвестиційний банк", Орендне підприємство "Ужгородський коньячний завод", Головне управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі, Головне управління ПФУ в Херсонській області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області, ПАТ "Промінвестбанк" та ОСОБА_3 , який є колишнім керівником боржника, тобто заінтересовану особу стосовно боржника в основній справі про банкрутство № 923/330/13.

Підготовче засідання у справі відкладено до 11:00 год. 12 травня 2021 року.

У підготовчому засіданні 12 травня 2021 року постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 12 травня 2021 року повідомлено учасників справи про призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 11:00 год. 22.07.2021.

Справа № 923/330/13 (923/249/21) перебувала у провадженні судді Пригузи П.Д.

У зв`язку зі довготривалим відрядженням судді Пригузи П.Д. до Господарського суду Закарпатської області для здійснення правосуддя строком на один рік, розпорядженням керівника апарату Господарського суду Херсонської області № 241 від 29 червня 2021 року у справі № 923/330/13 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2021 визначено суддю по справі № 923/330/13 - Нікітенко С.В.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.06.2021 справу № 923/330/13 (923/249/21) передано судді Нікітенку С.В.

Ухвалою суду від 02 липня 2021 суддею Нікітенко С.В. прийнято справу № 923/330/13 (923/249/21) до провадження, розпочато розгляд справи № 923/330/13 (923/249/21) зі стадії розгляду по суті, продовжено строк розгляду справи № 923/330/13 (923/249/21) по суті на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 21 вересня 2021 року о 14:30 год., яке відбудеться в залі судових засідань № 212 Господарського суду Херсонської області (м. Херсон, вул. Театральна, 18).

20 вересня 2021 року на електрону адресу Господарського суду Херсонської області від ліквідатора СТОВ "Ізумрудний" арбітражного керуючого Добровольського Анатолія Петровича надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно молочно-переробний комплекс, який складається з нежитлових приміщень: цеху по переробці молока літ. «А», прибудови літ «а», виробничої будівлі літ. «Б», сторожки літ. «В», трансформаторної літ «Г», контрольно-виробничого пункту літ. «Д», прибудови літ «д», гаражу літ. «С», майстерні літ. «Ж», котельні літ. «З», вбиральні літ «І», споруд № 1-6, та знаходиться за адресою: Херсонська обл., Генічеський р., м, Генічеськ, вул. 40 років Перемоги, будинок 2-а, та розташований на земельній ділянці площею 1,7510 га, що передана для розміщення та будівництва молочно-промислового комплексу, кадастровий номер 65221 10100:01:001:024, що знаходиться в користуванні.

Ухвалою від 21 вересня 2021 року суд повернув ліквідатору СТОВ "Ізумрудний" арбітражному керуючому Добровольському А.П. заяву про вжиття заходів забезпечення позову (вх. №2578/21 від 20.09.2021).

21 вересня 2021 року через підсистему "Електронний суд" від відповідача-2 надійшла заява, в якій заявник просить суд застосувати строки позовної давності в межах даної справи та відмовити позивачу у задоволені позову.

Одночасно від відповідача-2 надійшли додаткові пояснення по суті заявленого позову, в якій заявник наводить правові позиції Верховного суду по схожим справам, в обґрунтування своєї правової позиції.

За приписами п.3 ч.1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 169 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням зазначеного судом прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи надані відповідачем-2 21.09.2021 додаткові пояснення.

За клопотанням представника позивача у судовому засіданні оголошено перерву до 14:30 год. 21.10.2021.

21 жовтня 2021 року до суду від ГУ ПФУ у Херсонській області надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі.

21 жовтня 2021 року через відділ документального забезпечення роботи Господарського суду Херсонської області від ліквідатора СТОВ "Ізумрудний" арбітражного керуючого Добровольського А.П. надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову з клопотанням відстрочити сплату судового збору за подання зазначеної заяви.

У судовому засіданні 21.10.2021 суд оголосив перерву до 16:30 год. 11 листопада 2021 року. Вказану дату та час судового засідання, суд у судовому засіданні узгодив з присутніми представниками сторін.

Ухвалою від 22 жовтня 2021 року суд відмовив СТОВ "Ізумрудний" у задоволені заяви про забезпечення позову (Вх. № 3253/21 від 21.10.2021).

10 листопада 2021 року до суду від позивача у справі надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з перебуванням у відпустці.

11 листопада 2021 року до суду від ПАТ "Промінвестбанк" надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з зайнятістю представника у іншому судовому засіданні.

У призначене судове засідання 11.11.2021 з`явився представник відповідача-2, який заперечив проти відкладення судового засідання, вважає, що позивачем не наведено поважних причин щодо необхідності відкладення судового засідання.

Представник ГУ ПФУ у Херсонській області у судовому засіданні не заперечив проти відкладення судового засідання.

Розглянувши клопотання позивача та третьої особи про відкладення розгляду справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 1, 2 статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як зазначає Верховний Суд України в листі №1-5/45 від 25.01.2006 критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ. Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади.

Наслідки неявки у судове засідання учасника справи передбачені ст. 202 ГПК України.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

За приписами ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тягар доказування (доведення обставин справи) покладається законом на сторону, яка висуває певні вимоги або заявляє заперечення. І в даному випадку цей обов`язок відповідачем не виконаний, оскільки ним не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається в обґрунтування клопотання.

У даному випадку судом враховано, що ще 12 травня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу №923/330/13 (923/249/21) до судового розгляду по суті.

Крім того, ухвалою суду від 02.07.2021 продовжено строк розгляду справи по суті, у судових засіданнях 21.09.2021 та 22.10.2021 суд оголошував перерву з метою забезпечення прав учасників провадження.

Суд також зазначає, що дату та час призначеного судового засідання на 11.11.2021, попередньо у судовому засіданні 22.10.2021 було узгоджено з ліквідатором - арбітражним керуючим Добровольським А.П. та іншими присутніми учасниками справи.

Також позивач та третя особа не були позбавлені права направити іншого повноважного представника для участі у судовому засіданні.

Суд також і не визнавав явку представників сторін у судове засідання обов`язковою.

За таких обставин, з метою недопущення судової тяганини, дотримання основних принципів здіснення правосуддя, суд відмовляє позивачу та третій особі у задоволені клопотання про відкладення судового засідання.

Наслідки неявки у судове засідання учасника справи передбачені ст. 202 ГПК України.

Враховуючи, що явка сторін не була визнана судом обов`язковою, учасники провадження були обізнані про наявність судового провадження, дату та час судового розгляду справи, а завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат, з огляду на неподання відповідачем відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, відсутності жодних заяв про продовження/поновлення строків для їх подачі, відсутність заявлених учасником справи заяв чи клопотань, пов`язаних з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті спору та прийняття рішення у справі за наявними матеріалами.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні 11.11.2021 позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити, надавши аналогічні пояснення тим, які містяться у відзиві на позовну заяву та поясненнях.

Представник третьої особи (ГУ ПФУ в Херсонській області) у судовому засіданні 11.11.2021 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено присутніх учасників справи про орієнтовний час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд,

в с т а н о в и в :

Матеріали справи свідчать, що 01 серпня 2013 року між Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Ізумрудний" (надалі - позивач, або СВК "Ізумрудний") і ОСОБА_1 (надалі відповідач-1) був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Генічевської державної нотаріальної контори Херсонської області Бернацькою Н.Г., за реєстровим № 1-1423, за умовами якого СВК «Ізумрудний» в особі голови Бєлякова Володимира Валерійовича (Продавець), продав ОСОБА_1 (Покупцю) нерухоме майно молочно-переробний комплекс, який складається з нежитлових приміщень: цеху по переробці молока літ. «А», прибудови літ «а», виробничої будівлі літ. «Б», сторожки літ. «В», трансформаторної літ «Г», контрольно-виробничого пункту літ. «Д», прибудови літ «д», гаражу літ. «Є», майстерні літ. «Ж», котельні літ. «З», вбиральні літ «І», споруд № 1-6, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянціплощею1,7510 га, що передана для розміщення та будівництва молочно-промислового комплексу, кадастровий номер :01:001:0242.

Надалі, за договором купівлі продажу від 18.11.2016 вищезазначене майно було продано ОСОБА_1 , яке придбав ОСОБА_4 . Договір посвідчений державним нотаріусом Генічевської державної нотаріальної контори Херсонської області Бернацькою Н.Г., за реєстровим № 1567.

Надалі, громадянином ОСОБА_5 за довіреністю від імені ОСОБА_4 , 21 грудня 2017 року продав ОСОБА_2 нерухоме майно - молочно-переробний комплекс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянціплощею1,7510 га, що передана для розміщення та будівництва молочно-промислового комплексу, кадастровий номер :01:001:0242. та складається з нежитлових приміщень: цеху по переробці молока літ. «А», прибудови літ «а», виробничої будівлі літ. «Б», сторожки літ. «В», трансформаторної літ «Г», контрольно-виробничого пункту літ. «Д», прибудови літ «д», гаражу літ. «Є», майстерні літ. «Ж», котельні літ. «З», вбиральні літ «І», споруд № 1-6.

Позивач вказує, що ухвалою Господарського суду Херсонської області від 09.04.2013 року порушено справу № 923/330/13 про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ізумрудний". Зазначеною ухвалою суду визнано боржника неспроможним виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами, введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Ратинську Сталіну Вікторівну. Вказаною ухвалою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та заборонено боржнику виконання вимог, на які поширюється мораторій, введено процедуру розпорядження майном строком на 115 календарних днів.

Ухвалою від 25.02.2019 у справі № 923/330/13 суд зобов`язав розпорядника майном Ратинську С.В. подати звіт розпорядника майна за 2014 - 2018 роки з інформацією про наявні активи та пасиви СВК «Ізумрудний» до Господарського суду Херсонської області та кредитору - Орендному підприємству Ужгородський коньячний завод, витребував у розпорядника майном Ратинської С.В. та боржника докази погодження правочину щодо відчуження молочно-переробного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , витребував у розпорядника майном Ратинської С.В. та боржника копію правочину щодо відчуження молочно-переробного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , витребував у розпорядника майном Ратинської С.В. та боржника інформацію щодо отриманих коштів за наслідком відчуження молочно-переробного комплексу за адресою: Херсонська обл., Генічеський р., м. Генічеськ, вул. 40 років Перемоги, будинок 2а та відомості про витрачені кошти, витребувану інформацію надати суду та Орендному підприємству Ужгородський коньячний завод.

04 березня 2019 року розпорядник майна Ратинська С.В. надала суду пояснення на виконання вимог ухвали суду від 25.02.2019 відповідно до яких:

- щодо виконання п. 1 ухвали, надала до суду письмовий звіт розпорядника майна СВК «Ізумрудний» Ратинської С.В. за 2014-2018 роки;

- щодо виконання п. 2 ухвали, повідомила, що арбітражний керуючий Ратинська С.В. при виконанні повноважень розпорядника майна СВК «Ізумрудний» не надавала Боржнику погодження щодо відчуження або передачу в оренду будь-якого нерухомого майна, належного СВК «Ізумрудний»;

- щодо виконання п. 3 ухвали, повідомила, що у розпорядника майна не має копії правочину щодо відчуження молочно-переробного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , а тому надати такий документ до суду та кредитору розпорядник майна не має можливості;

- щодо виконання п. 4 ухвали, повідомила, що у розпорядника майна не має інформації щодо отриманих коштів за наслідком відчуження молочно-переробного комплексу за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. 40 років Перемоги, 2а, а тому надати таку інформацію до суду та кредитору розпорядник майна не має можливості.

17 листопада 2016 року розпорядником майна було в останнє проведено перевірку про зареєстроване нерухоме майно СВК «Ізумрудний», згідно з відомостями Інформаційної довідки № 73188418 від 17.11.2016 молочно-переробний комплекс за адресою АДРЕСА_1 , станом на 17.11.16 було зареєстровано за боржником - СВК «Ізумрудний» (код 00233709). Інформації про відчуження нерухомого майна боржника у розпорядника майна до винесення ухвали суду від 25.02.2019 року не було. Крім того, ухвалою Господарського суду Херсонської області від 13 червня 2013 року по справі № 923/330/13 було скасовано усі арешти та обтяження на нерухоме майно: молочно-переробний комплекс, за адресою: Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. 40 років Перемоги, будинок 2-а, що належить СВК «Ізумрудний».

Згідно інформації отриманої ліквідатором з Державного нотаріального архіву Херсонської області, в додатках до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.08.2013 року за умовами якого СВК «Ізумрудний» продав, а ОСОБА_6 придбала нерухоме майно молочно-переробний комплекс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , наявний лист розпорядника майна Ратинська С.В. від 30.07.2013 року на адресу керівника СВК «Ізумрудний», про згоду на відчуження нерухомого майна боржника.

Арбітражний керуючий Ратинська С.В. повідомила, що при виконанні повноважень розпорядника майна СВК «Ізумрудний» не надавала боржнику погодження на відчуження або передачу в оренду будь-якого нерухомого майна, що їй не було відомо про відчуження нерухомого майна боржника до винесення ухвали Господарського суду Херсонської області від 25.02.2019 року, а в останнє, перевіряла наявність майна у боржника 17.11.2016 року, про що свідчить інформаційна довідка № 73188418 від 17.11.2016 року.

Позивач також звертає увагу, що Голова СВК «Ізумрудний» Беляков Володимира Валерійович (місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 ) здійснив відчуження майна боржника покупцеві - фізичній особі ОСОБА_1 . Встановлено, що покупець та продавець мають родинні зв`язки. А саме: ОСОБА_6 - мати Белякова Володимира Валерійовича . Крім того, ОСОБА_6 являється основним конкурсним кредитором у справі про банкрутство СВК «Ізумрудний» з вимогами 3074842,44 гривень.

Згідно виписки з поточного рахунку IBAN НОМЕР_3 відкритому в АТ «Райфайзен Банк АВАЛЬ», кошти від продажу нерухомого майна на рахунок СВК «Ізумрудний», який вказаний у договорі купівлі-продажу від 01.08.2013 посвідченого державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Херсонської області Бернацькою Н.Г., за реєстровим № 1-1423, не надходили.

Позивач також зазначає, що у процедурі неправомірного відчуження нерухомого майна СВК «Ізумрудний» наявні ознаки зловмисної домовленості, а саме навмисних дій представника боржника, яким був голова Беляков Володимир Валерійович , який усвідомлював, що вчиняє правочин всупереч інтересам особи, яку представляє, та бажав (або свідомо допускав) настання несприятливих наслідків. При цьому, безсумнівно, покупець, придбавши нерухоме майно за явно заниженою вартістю (фактично безкоштовно), неправомірно отримав вигоду від здійснення правочину з купівлі-продажу цього майна.

Отже, за твердженням ліквідатора СТОВ "Ізумрудний" арбітражного керуючого Добровольського А.П., головою СВК «Ізумрудний» Бєляковим В.В. було здійснено відчуження нерухомого майна боржника, а саме: молочно-переробного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , без відповідного погодження з розпорядником майна Ратинською С.В. Відчуження майна боржника (укладення договору купівлі-продажу від 01.08.2013) у процедурі розпорядження майном відбулося з істотним порушенням норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», цивільного законодавства, з перевищенням головою СВК «Ізумрудний» Бєляковим В.В. своїх повноважень, з порушенням встановленого порядку продажу майна боржника, який перебуває в стадії банкрутства, та всупереч інтересам боржника, що завдало збитків як боржнику, так і кредиторам.

Позивач вказує, що відповідно до відомостей з Реєстру речових прав на нерухоме майно право власності, майно молочно-переробного комплексу за адресою АДРЕСА_1 , на сьогодні зареєстровано за ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2017, посвідченого державним нотаріусом Генічевської державної нотаріальної контори Херсонської області Бернацькою Н.Г., за реєстровим № 1050.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги ліквідатора СТОВ "Ізумрудний" арбітражного керуючого Добровольського А.П. не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені ст. 215 ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнано судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Отже, за нормами цивільного законодавства суб`єктами оскарження правочину є сторони або інша заінтересована особа, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Заінтересованою особою є будь-яка особа, яка має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.

Стосовно доводів позивача щодо відсутності погодження розпорядника майна СВК «Ізумрудний» Ратинської С.В. на реалізацію майна, то вказані доводи позивача суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Так, матеріали справи свідчать, що ухвалою Господарського суду Херсонської області від 09.04.2013 у справі № 923/330/13 порушено справу про банкрутство СВК «Ізумрудний», визнано боржника неспроможним виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Ратинську С.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», боржник за погодженням з розпорядником майна може вчиняти правочини (укладати договори) щодо: відчуження, або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачі в оренду, заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства, розпорядження нерухомим майном боржника у будь-який інший спосіб.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 13.06.2013 у справі № 923/330/13 задоволено спільне клопотання керівника СВК «Ізумрудний» та розпорядника майна Ратинської С.В. про скасування арешту та інших обмежень щодо розпорядження нерухомим майном СВК «Ізумрудний» - молочно-переробним комплексом за адресою м. Генічеськ. вул. 40 років Перемоги, 2-а.

З ухвали Господарського суду Херсонської області від 13.06.2013 у справі № 923/330/13 слідує, що саме розпорядник майна Ратинська С.В. просила суд скасувати арешт та інші обмеження щодо розпорядження нерухомим майном боржника - молочно-переробним комплексом за адресою м. Генічеськ, вул. 40 років Перемоги, 2-а, з метою його продажу, що сприятиме відновленню платоспроможності боржника.

Також листом від 30.07.2013за вих. № 39 (т.1, а.с. 37), розпорядник майна СВК «Ізумрудний» Ратинська С.В. надала Голові СВК «Ізумрудний» Белякову В.В. письмову згоду на здійснення відчуження нерухомого майна, а саме: молочно-переробного комплексу за адресою м. Генічеськ. вул. 40 років Перемоги. 2-а.

Надалі, відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме за письмовою згодою розпорядника майна, керівник боржника відповідно до договору купівлі-продажу від 01.08.2013 здійснив відчуження нерухомого майна СВК «Ізумрудний» (молочно-переробний комплекс за адресою м. Генічеськ, вул. 40 років Перемоги, 2-а) на користь кредитора боржника (СВК «Ізумрудний») ОСОБА_1.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що наявні у справі докази свідчать про те, що керівник СВК «Ізумрудний» здійснив відчуження нерухомого майна - молочно-переробного комплексу за адресою м. Генічеськ. вул. 40 років Перемоги. 2-а, відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», за письмовою згодою розпорядника майна, після скасування судом всіх арештів та обтяжень, які стосувались проданого нерухомого майна.

Стосовно доводів позивача щодо безоплатного відчуження майна належного СВК «Ізумрудний», то вказані доводи позивача суд також вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Коли йде мова про цивільні права та обов`язки, важливо встановити момент, з якого вони виникають, змінюються або припиняються. За загальним правилом, договір набирає чинності з моменту його укладення (ч. 2 ст. 631 Цивільного кодексу України).

Оскільки саме з цим моментом законодавець пов`язує набрання ним юридичної сили, тобто обов`язковість для сторін його умов, то саме момент укладення договору має надзвичайно важливе значення.

Таким чином, законодавець пов`язує недійсність правочину з недодержанням вимог, що установлені законом, в момент вчинення правочину, тобто його укладання.

Так, позивач в обґрунтування вимоги щодо недійсності договору купівлі-продажу зазначає, що договір купівлі-продажу від 01.08.2013 є недійним відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та норм ст. 42 Кодексу з процедур банкрутства у зв`язку з тим, що боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

Проте, суд звертає увагу, що відповідно до п. 2.1. договору купівлі-продажу від 01.08.2013, за реєстровим № 1-1423, укладений між СВК «Ізумрудний», в особі голови Бєлякова В.В. (продавець) і ОСОБА_6 (покупець) встановлено, що продаж молочного-переробного комплексу вчинюється за узгодженою між сторонами ціною, яка складає 688262,00 грн.

З викладеного слідує, що спірний правочин є оплатним і в ньому встановлений обов`язок покупця сплатити грошові кошти за придбане майно в строк, встановлений пунктом 2.3. цього договору.

Щодо наданої позивачем копії довідки про залишки на рахунку (т.1 а.с. 16), яка видана СВК «Ізумрудний», то вказана довідка лише засвідчує, що станом на 27.12.2019 залишок коштів на рахунку СВК «Ізумрудний» становить 0,00 грн, а не рух коштів по рахунку починаючи з 01.08.2013 по день звернення позивача з вказаним позовом до суду.

Отже, вказана довідка не підтверджує той факт, що спірне нерухоме майно було відчужене безоплатно.

Навіть якщо кошти на виконання умов спірного договору купівлі-продажу від 01.08.2013 покупцем не були сплачені продавцю, то вказане не призводить до недійсності правочину.

За загальним правилом невиконання або неналежне виконання правочину не спричинює правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У цьому випадку зацікавлена сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним. Тобто підставою для визнання правочину недійсним є його невідповідність вимогам закону. Якщо ж у момент укладення договору (правочину) порушення закону відсутні, то звичайне невиконання або неналежне виконання договору не може бути підставою для визнання його недійсним.

Виходячи із змісту ст. 215 ЦК України договір може бути визнано недійсним виключно з підстав недодержання в момент його вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, або якщо його недійсність встановлена законом.

Згідно з частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України вимога про визнання правочину недійсним може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивачем не доведено обставин, які відповідно до ст. 215 ЦК України тягнуть за собою можливість забезпечення судового захисту шляхом визнання договору недійсним, а також не доведено фактів порушення оспорюваним договором прав та інтересів сторін договору, або третіх осіб, а тому вимога позивача про визнання договору-купівлі продажу від 01.08.2013 недійсним, задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 нерухомого майна, то вказана вимога також не підлягає задоволенню, оскільки вона є похідною від вимоги про визнання договору-купівлі продажу від 01.08.2013 недійсним, у задоволенні якої суд відмовив.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності (т.1, а.с. 211-215), суд дійшов наступних висновків.

Виходячи з вимог статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосовувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Зазначені загальні правові висновки щодо порядку застосування позовної давності є усталеними у судовій практиці Верховного Суду.

Виходячи із зазначеного та з огляду на відсутність підстав для задоволення позовних вимог, заява відповідача про застосування до спірних правовідносин позовної давності судом не розглядається.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо інших доводів сторін у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки ухвалами від 11.03.2021 та від 22.10.2021 суд надав позивачу відстрочку по сплаті судового збору на строк до ухвалення судового рішення у справі, а тому у відповідності до приписів статі 129 ГПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи стягуються з позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ізумрудний" (ідентифікаційний код 00233709, вул. 40 років Перемоги, 2-а, м. Генічеськ Херсонської області) на користь Державного бюджету України (р/р UA0026001, Одержувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, назва банку: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106) суму судового збору у розмірі 5675,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.11.2021.

Суддя С.В. Нікітенко