ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2021 р. Справа№ 920/1142/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Тищенко А.І.

Куксова В.В.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 06.10.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.02.2021 у справі № 920/1142/20 (Суддя Джепа Ю.А., повний текст ухвали складено та підписано 22.02.2021)

за позовом Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк"

до 1) Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумськемашинобудівне науково-виробниче об`єднання"

про стягнення 36 890 322,75 доларів США, 86 754 965,27 грн. та еквівалент 594 000,00 доларів США,

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк"

про визнання недійсним договору та визнання зобов`язання припиненим

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

до Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк"

про визнання недійсним договору поруки та визнання поруки припиненою

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Сумської області звернувся позивач із позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 7.5-60 від 31.03.2008 у сумі 36 890 322,75 доларів США, 86 754 965,27 грн та еквівалент 594 000 доларів США, з яких: 22 000 000 доларів США - основна заборгованість, 14 890 322,75 доларів США - заборгованість за процентами по користуванню кредитом, 86 754 965,27 грн - пені та 549 000,00 доларів США - заборгованість за сумою штрафу за порушення умов кредитного договору, а також солідарно стягнути з відповідачів судові витрати у сумі 735 700,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 17.02.2021 заяву представника першого відповідача - Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» від 11.02.2021 № 18-7/112 (вх. № 800к) про залишення зустрічного позову без розгляду в частині зустрічних позовних вимог - задоволено.

Зустрічний позов Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» від 24.12.2020 № 18-7/1095 (вх. № 4057зп від 29.12.2020) до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», про визнання недійсним договору та визнання зобов`язання припиненим, в частині вимог щодо визнання недійсними умов кредитного договору № 7.5-60 від 31.03.2008, викладених в редакції додаткових угод № 34 від 27.07.2016 № 35 від 30.11.2016, № 36 від 31.03.2017, № 37 від 30.06.2017, № 38 від 04.09.2017, укладених між Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» залишено без розгляду.

Провадження у справі №920/1142/20 щодо зустрічного позову Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» від 24.12.2020 № 18-7/1095 (вх. № 4057зп від 29.12.2020) до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», про визнання недійсним договору та визнання зобов`язання припиненим, в частині вимог визнати відсутнім права Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на стягнення з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» заборгованості за кредитом, яка виникла за умовами кредитного договору № 7.5-60 від 31.03.2008 за умовами наведеними в додаткових угодах № 34 від 27.07.2016, № 35 від 30.11.2016, № 36 від 31.03.2017, № 37 від 30.06.2017, № 38 від 04.09.2017, укладених між Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» - закрито відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Суд першої інстанції, враховуючи положення п. 5 ч. 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України та заяву представника першого відповідача, прийшов до висновку про залишення зустрічного позову АТ «Сумське НВО» від 24.12.2020 № 18-7/1095 (вх. № 4057зп від 29.12.2020) у справі № 920/1142/20 без розгляду в частині вимог щодо визнання недійсними умов кредитного договору № 7.5-60 від 31.03.2008, викладених в редакції додаткових угод № 34 від 27.07.2016 № 35 від 30.11.2016, № 36 від 31.03.2017, № 37 від 30.06.2017, № 38 від 04.09.2017, укладених між АТ «Сумське НВО» та АТ «ПУМБ».

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.02.2021 в частині залишення без розгляду зустрічного позову АТ «Сумське НВО» в частині вимог щодо визнання недійсними умов кредитного договору №7.5-60 від 31.03.2008, викладених в редакції додаткових угод № 34 від 27.07.2016 №35 від 30.11.2016, №36 від 31.03.2017, №37 від 30.06.2017, №38 від 04.09.2017, укладених між Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк». Також у апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, внаслідок чого порушено права та інтереси товариства як третьої особи та постановлено неправосудне рішення, обґрунтовуючи апеляційну скаргу наступним:

- з огляду на вчинення банком та боржником правочинів, спрямованих на продовження строку виконання зобов`язань за кредитним договором, є необхідним застосування ще одного засобу захисту прав та законних інтересів боржника та поручителя, а саме - визнання недійсними умов кредитного договору №7.5-60 від 31.03.2008, викладених в редакції додаткових угод № 34 від 27.07.2016 №35 від 30.11.2016, №36 від 31.03.2017, №37 від 30.06.2017, №38 від 04.09.2017;

- скаржник вважає, що відмова представника боржника від позову суперечить інтересам АТ «Сумське НВО» та інтересам апелянта як поручителя за кредитним договором та третьої особи по справі, що призвело до неправосудного рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі №920/1142/20 (у складі колегії суддів: головуючого судді - Матрюк А.І., суддів - Алданової С.О., Зубець Л.П.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.02.2021 року по справі №920/1142/20 з доданими документами повернуто заявнику без розгляду.

12.07.2021 матеріали справи, разом з вказаною апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М. Л., Станік С. Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Сумської області від 17.02.2021.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.02.2021 у справі № 920/1142/20.

Розгляд апеляційної скарги призначено на 25.08.2021.

Учасникам справи повідомлено про право подати відзив на апеляційну скаргу, відповідь на відзив, заяви, клопотання, заперечення та встановлено строки на їх подання.

05.08.2021 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому наведено заперечення щодо доводів апеляційної скарги, яку заявник просить залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, зазначаючи про обґрунтованість висновків суду першої інстанції в тому, що доводи зустрічного позову щодо відсутності в АТ «ПУМБ» права вимоги за кредитним договором є по суті запереченнями проти первісного позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, отже зі змісту зустрічного позову вбачається відсутність предмета окремого спору як такого.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/3746/21 від 25.08.2021, у зв`язку з перебуванням суддів Яковлєва М.Л. та Станіка С.Р. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Куксов В.В. та Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.02.2021 у справі № 920/1142/20 прийнято до свого провадження колегією суддів у визначеному складі та призначено до розгляду на 06.10.2021.

06.10.2021 представники учасників справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Судом враховано, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд апеляційної інстанції враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, суд апеляційної інстанції вбачає за можливе розглядати дану апеляційну скаргу за відсутності представників учасників справи за наявними у справі матеріалами.

За змістом ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

11.02.2021 від представника першого відповідача до суду першої інстанції надійшла заява про залишення зустрічного позову без розгляду, де представник першого відповідача посилаючись на подання АТ «ПУМБ» заяви про застосування строку позовної давності до позовних вимог АТ «Сумське НВО» щодо визнання недійсними умов кредитного договору №7.5-60 від 31.03.2008, викладених в редакції додаткових угод № 34 від 27.07.2016, № 35 від 30.11.2016, № 36 від 31.03.2017, № 37 від 30.06.2017, № 38 від 04.09.2017, укладених між АТ «Сумське НВО» та АТ «ПУМБ», просить суд залишити без розгляду зустрічний позов АТ «Сумське НВО» від 24.12.2020 № 18-7/1095 (вх. № 4057зп від 29.12.2020) у справі № 920/1142/20 в частині вимог щодо визнання недійсними умов кредитного договору № 7.5-60 від 31.03.2008, викладених в редакції додаткових угод № 34 від 27.07.2016 № 35 від 30.11.2016, № 36 від 31.03.2017, № 37 від 30.06.2017, № 38 від 04.09.2017, укладених між АТ «Сумське НВО» та АТ «ПУМБ».

Також 16.02.2021 від представника позивача до суду електронною поштою надійшли письмові пояснення від 15.02.2021 б/н (вх. № 1595/21) щодо закриття провадження за зустрічним позовом ТА «Сумське НВО», в якій останній зазначав, що у разі залишення без розгляду зустрічного позову АТ «Сумське НВО» в частині вимог щодо визнання недійсними умов кредитного договору № 7.5-60 від 31.03.2008 в редакції додаткових угод до нього № 34 від 27.07.2016, № 35 від 30.11.2016, № 36 від 31.03.2017, № 37 від 30.06.2017, № 38 від 04.09.2017, провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог АТ «Сумське НВО» щодо визнання відсутнім права АТ «ПУМБ» на стягнення з АТ «Сумське НВО» заборгованості за кредитом, яка виникла за умовами кредитного договору № 7.5-60 від 31.03.2008 за умовами наведеними в додаткових угодах нього № 34 від 27.07.2016. № 35 від 30.11.2016, № 36 від 31.03.2017, № 37 від 30.06.2017, № 38 від 04.09.2017, укладених між АТ «Сумське НВО» та АТ «ПУМБ» підлягає закриттю на підставі пунктів 1, 2 частини першої статті 231 ГПК України.

Пункт 5 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України надає право суду залишити позов без розгляду у випадку надходження від позивача відповідної заяви до початку розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане та з огляду на відповідну заяву представника першого відповідача, судом першої інстанції обґрунтовано залишено зустрічний позов АТ «Сумське НВО» від 24.12.2020 № 18-7/1095 (вх. № 4057зп від 29.12.2020) у справі № 920/1142/20 без розгляду в частині вимог щодо визнання недійсними умов кредитного договору № 7.5-60 від 31.03.2008, викладених в редакції додаткових угод № 34 від 27.07.2016 № 35 від 30.11.2016, № 36 від 31.03.2017, № 37 від 30.06.2017, № 38 від 04.09.2017, укладених між АТ «Сумське НВО» та АТ «ПУМБ».

Так, предметом зустрічного позову АТ «Сумське НВО» є визнання недійсними умов кредитного договору № 7.5-60 від 31.03.2008 в редакції додаткових угод до нього № 34 від 27.07.2016. № 35 від 30.11.2016, № 36 від 31.03.2017, № 37 від 30.06.2017, № 38 від 04.09.2017, а також визнання відсутнім права АТ «ПУМБ» на стягнення з АТ «Сумське НВО» заборгованості за кредитом, яка виникла за умовами кредитного договору № 7.5-60 від 31.03.2008 за умовами наведеними в додаткових угодах нього № 34 від 27.07.2016, № 35 від 30.11.2016, № 36 від 31.03.2017, № 37 від 30.06.2017, № 38 від 04.09.2017, укладених між АТ «Сумське НВО» та АТ «ПУМБ».

Суд зауважив, що після залишення позову без розгляду в частині вимог щодо визнання недійсними умов кредитного договору № 7.5-60 від 31.03.2008 в редакції додаткових угод до нього № 34 від 27.07.2016, № 35 від 30.11.2016, № 36 від 31.03.2017, № 37 від 30.06.2017, № 38 від 04.09.2017, на розгляді суду залишиться лише вимога зустрічного позову щодо визнання відсутнім права АТ «ПУМБ» на стягнення з АТ «Сумське НВО» заборгованості за кредитом, яка виникла за умовами кредитного договору № 7.5-60 від 31.03.2008 за умовами наведеними в додаткових угодах нього № 34 від 27.07.2016, № 35 від 30.11.2016, № 36 від 31.03.2017, № 37 від 30.06.2017, № 38 від 04.09.2017, укладених між АТ «Сумське НВО» та АТ «ПУМБ».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Тобто провадження у справі підлягає закриттю, якщо при її розгляді буде встановлена непідвідомчість господарському суду (стаття 12 цього ж Кодексу).

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

При цьому, вимоги АТ «Сумське НВО» щодо визнання відсутнім права АТ «ПУМБ» на стягнення з нього заборгованості за кредитним договором не можуть бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки такі вимоги не призводять до поновлення порушених прав, не можуть самостійно розглядатися в окремій справі, а відповідні доводи підлягають розгляду лише під час вирішення спору про стягнення грошових коштів за таким договором.

Відтак, провадження у справі із зазначеним предметом підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 910/20954/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2018 у справі № 910/14144/17.

Також у вказані постанові Велика Палата Верховного Суду констатувала, що доводи боржника щодо відсутності у кредитора права вимоги не можуть самостійно розглядатися в окремій справі, оскільки вони не є окремим спором про право.

Отже, суд першої інстанції правильно зауважив, що доводи зустрічного позову щодо відсутності у АТ «ПУМБ» права вимоги за кредитним договором є, по суті, запереченнями проти первісного позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, отже зі змісту зустрічного позову вбачається відсутність предмета окремого спору.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі у разі відсутності предмета спору.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення без розгляду зустрічного позову АТ «Сумське НВО» в частині вимог щодо визнання недійсними умов кредитного договору № 7.5-60 від 31.03.2008 в редакції додаткових угод до нього № 34 від 27.07.2016, № 35 від 30.11.2016, № 36 від 31.03.2017, № 37 від 30.06.2017, № 38 від 04.09.2017.

У зв`язку з цим, обґрунтованим також є висновок, що провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог АТ «Сумське НВО» щодо визнання відсутнім права АТ «ПУМБ» на стягнення з АТ «Сумське НВО» заборгованості за кредитом, яка виникла за умовами кредитного договору № 7.5-60 від 31.03.2008 за умовами наведеними в додаткових угодах нього № 34 від 27.07.2016. № 35 від 30.11.2016, № 36 від 31.03.2017, № 37 від 30.06.2017, № 38 від 04.09.2017, укладених між АТ «Сумське НВО» та АТ «ПУМБ» підлягає закриттю на підставі пунктів 1, 2 частини першої статті 231 ГПК України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшла висновку, що скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано, як і не наведено обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Сумської області від 17.02.2021 у справі №920/1142/20.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду Сумської області від 17.02.2021 у справі №920/1142/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.02.2021 у справі №920/1142/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.02.2021 у справі № 920/1142/20 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 920/1142/20 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.11.2021 після виходу суддів з відпустки та лікарняних.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді А.І. Тищенко

В.В. Куксов