ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" листопада 2021 р. м. Київ Справа № 911/1893/21

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянувши у судовому засіданні

заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк», м. Київ

про визнання грошових вимог

у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

У засіданні суду беруть участь:

представник заявника: Шишка Ю.О. (посвідчення адвоката №001256 від 26.07.2021, довіреність №001572/21 від 18.08.2021);

інші учасники справи не з`явились

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області (далі - суд) від 19.07.2021 відкрито провадження у справі №911/1893/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржник); введено процедуру реструктуризації боргів строком на 120 днів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст.121 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс); призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Юрченко Ольгу Миколаївну (свідоцтво №222 від 26.02.2013); постановлено оприлюднити на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника та вирішено інші процесуальні питання у справі.

У свою чергу, за змістом ч. 6 ст. 119 Кодексу офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Так, абз. 1 ч. 9 ст. 39 Кодексу встановлено, що з метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному веб-порталі судової влади України не пізніше наступного дня з дня постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі господарський суд оприлюднює повідомлення про відкриття провадження у справі боржника (офіційне оприлюднення).

На виконання зазначеного положення, 19.07.2021 суд, за допомогою автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду», здійснив офіційне оприлюднення відповідного оголошення, номер публікації якого 66869.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, зокрема, ст.45 Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, граничною датою пред`явлення грошових вимог є 18.08.2021 (включно).

У свою чергу, абз. 3 ч. 6 ст. 45 Кодексу встановлено, що вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

05.10.2021 (після закінчення, встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу, строку) засобами поштового зв`язку до суду звернулось Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк», заявник) із заявою б/н та б/д (вх. №23409/21 від 07.10.2021) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 126 738,23грн, з яких: 94 994,73грн - заборгованість за кредитом, 26 343,50грн - заборгованість по відсоткам, 5 400,00грн - штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

Так, ухвалою суду від 05.11.2021, зокрема, після усунення АТ «Альфа-Банк» недоліків своєї заяви, останню прийнято та призначено до розгляду у судове засідання на 15.11.2021.

Водночас, у період з 11.11.2021 по 21.11.2021 суддя Янюк О.С. перебувала у відпустці, у зв`язку із чим судове засідання призначене на 15.11.2021 не відбулось, а тому, після дії зазначеної обставини, ухвалою суду від 23.11.2021 вищевказану заяву призначено до розгляду на 29.11.2021.

У свою чергу, із матеріалів справи вбачається, що на виконання положень ч. 1 ст. 122 Кодексу керуючий реструктуризацією та боржник розглянули відповідну заяву АТ «Альфа-Банк» та визнали грошові вимоги заявника у повному обсязі (т. 7 а.с. 46, 54-55).

29.11.2021 у судове засідання боржник та керуючий реструктуризацією не з`явились, про причини неявки суд не повідомили про час та місце засідання були проінформовані належним чином та своєчасно. Водночас, явка учасників справи обов`язковою не визнавалась, а тому, ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, суд визнав за можливе провести судове засідання без участі вказаних осіб.

Згідно абз. 5 ч. 1 ст. 1 Кодексу грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 1 Кодексу, зокрема, кредитор - юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

У свою чергу, обов`язок доведення кредиторських вимог одночасно з поданням відповідних документів, що їх підтверджують, покладено саме на кредитора (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2018 у справі №916/4644/15).

Проаналізувавши зазначене, суд дійшов висновку, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про банкрутство саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. А неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу, докази відповідно до ст.ст.76-79 ГПК України повинні бути:

належними - на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

допустимими - підтверджують обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

достовірними - створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

вірогідними - наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, розглянувши відповідну заяву АТ «Альфа-Банк» із вимогами до боржника, а також документи, що її підтверджують, судом встановлено наступне.

18.04.2019 ОСОБА_1 підписано оферту на укладання угоди про надання кредиту в АТ «Альфа-Банк» у розмірі 96 324,38грн, із процентною ставкою 23,00% на строк 60 місяців (т. 7 а.с. 5).

У цей же день, АТ «Альфа-Банк» видано ОСОБА_1 паспорт споживчого кредиту (далі - Договір), із змісту якого вбачається, що боржнику надаються кредитні кошти у розмірі 96 324,38грн на строк 60 місяців, із процентною ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 23,00% річних. Відповідно до графіку повернення кредиту, боржник зобов`язаний здійснювати платежі у розмірі 2 715,43грн до 19 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту (т. 7 а.с. 35-37).

У свою чергу, ОСОБА_1 ознайомився із вказаними умовами кредитування, про що свідчить підпис боржника на вказаному паспорті споживчого кредиту та відповідному графіку платежів.

Так, на виконання умов Договору, заявником перераховано боржнику кошти у розмірі 96 324,38грн, що підтверджується меморіальним ордером №617860 від 19.04.2021 (т. 7 а.с. 58).

У свою чергу, як зазначає АТ «Альфа-Банк» у своїй заяві та зазначене не заперечується боржником, останнім повернуто кредитні кошти банку у розмірі 1 329,65грн. Залишок становить 94 994,76грн.

1. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 Господарського кодексу України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 . Договір за своєю правовою природою є договором про споживчий кредит, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного суду учасниками справи надано не було.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, встановлено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до п.п. 3, 10 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються загальний розмір наданого кредиту, а також порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).

Як встановлено судом, сторонами у відповідному Договорі погоджено загальні витрати за кредитом у розмірі 96 324,38грн, а також порядок повернення кредиту, а саме: до 19 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 2 715,43грн.

Із матеріалів справи вбачається, що АТ «Альфа-Банк» 19.04.2019 виконав взяті на себе договірні зобов`язання та надав боржнику кредитні кошти у розмірі 96 324,38грн. У той час, ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредитних коштів виконав лише частково, а саме, здійснив погашення кредиту на загальну суму 1 329,65грн, чим допустив порушення строків погоджених сторонами у відповідному Договорі.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту щонайменше на один календарний місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Ураховуючи те, що боржник допустив прострочення строків погашення відповідного кредиту, суд дійшов висновку, що у заявника наявне право вимагати дострокового повернення частини кредитних коштів, що залишилася.

Як зазначалось вище, боржник взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів виконав лише частково та повернув кредитні кошти (тіло кредиту) у розмірі 1 329,65грн, а отже в останнього наявна сума заборгованості перед АТ «Альфа-Банк» у розмірі 94 994,73грн (96 324,38-1 329,65=94 994,73), яка підлягає визнанню.

2. Разом із цим, заявник просить визнати кредиторські вимоги у розмірі 26 343,50грн - 23% річних за користування кредитом за період з 19.05.2019 по 25.08.2020. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів.

Як зазначалось вище, у відповідному Договорі сторони погодили розмір процентної ставки за користування кредитом - 23% річних, яка повинна сплачуватись щомісяця, до 19 числа кожного місяця з дати надання кредиту.

Так, перевіривши наданий АТ «Альфа-Банк» розрахунок процентів за користування кредитними коштами (т. 7 а.с. 7) у розмірі 26 343,50грн, суд вважає його арифметично правильним та таким, що підлягає визнанню.

3. Крім того, заявник просить суд визнати грошові вимоги у розмірі 5 400,00грн - штраф за прострочення внесення платежів за період з 19.07.2019 по 19.02.2020.

Так, п. 6 Договору, зокрема, передбачено наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, а саме, штраф: за кожне прострочення платежу, що триває від 1-го до 4-ох днів - 200,00грн; за кожне прострочення платежу, що триває 5 днів та більше - 400,00грн.

У свою чергу, суд перевіривши наданий заявником розрахунок штрафу у розмірі 5 400,00грн (т. 7 а.с. 7) із урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із відповідними змінами і доповненнями), якою з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України з 12.03.2020 по 31.12.2021 установлено карантин та п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», суд вважає його арифметично правильним, обґрунтованим та таким, що підлягає визнанню.

Відповідно до ч.4 ст. 45 Кодексу для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 74, 76-79, 86, 234-235 ГПК України, ст.ст. 2, 45 Кодексу, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» б/н та б/д (вх. №23409/21 від 07.10.2021) про визнання кредиторських вимог до боржника - задовольнити.

2. Визнати кредиторські вимоги (із правом дорадчого голосу) Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у розмірі 121 338,23грн - основне зобов`язання та 5 400,00грн - штраф.

3. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору Акціонерного товариства «Альфа-Банк» у розмірі 4 540,00грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набрала законної сили 29.11.2021 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 03.12.2021.