УХВАЛА

29 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 922/3242/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С. В. головуючий (доповідач), Баранець О.М., Губенко Н.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Янчук Марини Миколаївни

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 (головуючий суддя- Тарасова І.В., судді: Білоусова Я.О., Пуль О.А.)

у справі №922/3242/20

за позовом фізичної особи-підприємця Денисович Софії Миколаївни

до фізичної особи-підприємця Янчук Марини Миколаївни

про розірвання договору оренди,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Янчук Марина Миколаївна (далі - ФОП Янчук М.М.) звернулась до Господарського суду Харківської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в провадженні якого перебуває виконавче провадження №65787132 з виконання наказу від 24.05.2021, виданого Господарським судом Харківської області на виконання додаткового рішення від 15.02.2021 у справі №922/3242/20 щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Денисович Софії Миколаївни на користь ФОП Янчук М.М. судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

Господарський суд Харківської області ухвалою від 05.08.2021 у справі №922/3242/20 скаргу ФОП Янчук М.М. на бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у провадженні якого перебуває ВП №65787132, залишив без розгляду.

ФОП Янчук М.М. звернулась до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.08.2021 у справі №922/3242/20

Східний апеляційний господарський суд постановою від 07.10.2021 ухвалу господарського суду Харківської області від 05.08.2021 у справі №922/3242/20 скасував, а справу передав на розгляд Господарському суду Харківської області.

ФОП Янчук М.М. звернулась до Східного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення у справі №922/3242/20 додаткового рішення, яким здійснити новий розподіл судових витрат, стягнувши на користь ФОП Янчук М.М. сплачений нею судовий збір за подання апеляційної скарги та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн.

Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 21.10.2021 у задоволенні заяви ФОП Янчук М.М. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги відмовив.

ФОП Янчук М.М. 06.11.2021 (згідно зі штампом на поштовому конверті) звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: (1) поновити строк на касаційне оскарження ухвали Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 у справі №922/3242/20; (2) скасувати зазначене судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити заяву ФОП Янчук М.М. про ухвалення у цій справі додаткового рішення, здійснивши новий розподіл судових витрат та стягнути на користь ФОП Янчук М.М. витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3000,00 грн.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ФОП Янчук М.М., Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають вимогам вищенаведеної статті 129 Конституції України.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що за наслідком розгляду заяви ФОП Янчук М.М. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, суд апеляційної інстанції виходив із того, що норми статей 129, 244 ГПК України не передбачають розподілу апеляційною інстанцією судових витрат у випадку направлення справи для продовження розгляду до місцевого суду, оскільки в даному випадку не ухвалюється судове рішення, яким спір вирішено по суті.

У касаційній скарзі скаржниця зазначає про те, що суд апеляційної інстанції у спірних правовідносинах мав застосувати аналогію закону, застосувавши до питання стягнення на користь ФОП Янчук М.М. понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції загальні положення розподілу судових витрат судом першої інстанції у порядку статті 129 ГПК України.

Відповідно до статті 344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Отже наведена норма процесуального права, яка знаходиться у розділі VI ГПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень", яким унормовано право сторін виконавчого провадження звернутися зі скаргою, якщо вони вважають, зокрема, що рішеннями, дією або бездіяльністю державного виконавця порушено їхні права, передбачає розподіл судових витрат виключно за результатами розгляду скарги, яка подається до суду , який розглянув справу як суд першої інстанції (стаття 340 ГПК України).

З огляду на викладене, враховуючи, що стаття 344 ГПК України не передбачає розподілу витрат, пов`язаних з розглядом скарги, до її розгляду по суті, суд апеляційної інстанції, який не приймав рішення за результатами розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця, прийняв вірне судове рішення про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ФОП Янчук М.М. на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 на підставі частини другої статті 293 ГПК України, оскільки правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 235, частиною другою статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи - підприємця Янчук Марини Миколаївни на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 у справі №922/3242/20.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржниці касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги та доданих до неї матеріалів залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С. В. Бакуліна

Судді О. М. Баранець

Н. М. Губенко