ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. Справа№ 910/4611/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Яковлєва М.Л.

Куксова В.В.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 12.10.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі №910/4611/21 (суддя Джарти В.В., повний текст рішення складено та підписано 01.07.2021 року)

за Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНБЕСТ"

про стягнення суми на відшкодування збитків у розмірі 277 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНБЕСТ" про стягнення суми на відшкодування збитків у розмірі 277 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про спостереження за станом засобів сигналізації, що встановлені в банкоматах № ЧкОП-09/61 від 01.09.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі №910/4611/21 у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНБЕСТ" про стягнення суми на відшкодування збитків у розмірі 277 000,00 грн відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі №910/4611/21 повністю та ухвалити нове рішення, яким позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" задовольнити у повному обсязі.

Також в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга має бути задоволена.

03.08.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів передані на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Хрипун О.О., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про поновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі №910/4611/21 задоволено та поновлено скаржнику пропущений строк.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі №910/4611/21 та призначено до розгляду на 01.09.2021.

Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Доведено до відома учасників справи, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.

27.08.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу у відповідності до якого останній заперечує проти доводів викладених скаржником в апеляційній скарзі та просить відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення просить залишити без змін.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/4000/21 від 01.09.2021, у зв`язку з перебуванням судді Кропивної Л.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Куксов В.В. та Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі №910/4611/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Куксов В.В. та Хрипун О.О. та призначено справу до розгляду на 12.10.2021.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4991/21 від 11.10.2021, у зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Куксов В.В., Яковлєв М. Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі №910/4611/21 прийнято до свого провадження визначеним складом суду та вирішено розглядати справу за раніше визначеною датою та часом.

12.10.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло заява про розгляд справи без участі представника.

В судовому засіданні 12.10.2021 представник відповідача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням відзиву на апеляційну скаргу поданого під час апеляційного провадження та просив відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення просив залишити без змін.

Представник скаржника в судове засідання 12.10.2021 не з`явився, однак, колегією суддів враховано подане клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.09.2015 між Акціонерним товариством Комерційний Банк " ПРИВАТБАНК" (надалі - Банк, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕНБЕСТ" в особі Черкаської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНБЕСТ" (надалі - Товариство, виконавець) укладено договір №ЧкОП-09/61 про спостереження за станом засобів сигналізації, що встановлені на банкоматах (надалі - Договір).

Як встановлено п. 2.1 розділу 2 Договору, що замовник доручає, а виконавець здійснює за допомогою ПЦО охорону банкоматів замовника, перерахованих в Додатку № 1 до Договору, де під позицією 25 визначено банкомат, що розташований за адресом Звенигородський район, с. Шевченково, вул. Шевченка, 74, час прибуття до об`єкту охорони - 8 хв., що є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п.п. 5.1.1. Договору обов`язком виконавця є здійснення спостереження за станом сигналізації, встановленої на банкоматі, у визначений договором період.

Відповідно до п. 5.1.2. Договору в разі надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації, або інформації про непрацездатність системи сигналізації, виявленої під час її тестування, негайно направити ГЗ та забезпечити її прибуття на об`єкт для встановлення причин її спрацювання в термін, що не перевищує часу зазначеного в Додатку № 1 (день - 10хв., ніч - 8хв.).

Положення п. 6.2.5 Договору передбачають право виконавця залучати третіх осіб для надання послуг за цим Договором в частині реагування ГЗ, при цьому виконавець несе матеріальну відповідальність перед замовником за дії третіх осіб.

Відповідно до п.п. 6.2.4. Договору виконавець має право брати участь у роботі комісії по обстеженню об`єкта охорони для встановлення розмірів майнових збитків, спричинених замовнику через неналежне виконання виконавцем зобов`язань за договором.

Як встановлено п.п. 7.1.2 Договору, розмір збитку повинен бути підтверджений відповідними документами та розрахунком вартості викрадених, знищених або пошкоджених товарно-матеріальних цінностей та викрадених грошових сум.

Підпунктом 7.1.3. Договору сторонами погоджено, що при наявності письмової заяви замовника про заподіянні збитки, уповноважені представники виконавця в обов`язковому порядку беруть участь у визначенні розміру цих збитків та знятті залишків товарно- матеріальних цінностей, які порівнюються з даними бухгалтерського обліку на день події. Зняття залишків матеріальних цінностей повинно бути проведено терміново по прибуттю представників сторін на місце події.

Пунктом 8.1 Договору визначено, що виконавець звільняється від відповідальності за умов відсутності його вини у спричиненні збитків замовнику.

Відповідно до додатку № 1 до Договору майнова відповідальність по банкомату за адресою Звенигородський район, с. Шевченково, вул. Шевченка, 74, становить 277 000,00 грн.

До реагування на банкомат, що розташований за адресом Звенигородський район, с. Шевченково, вул. Шевченка, 74, залучено дві фізичні особи на підставі угод про співпрацю, укладених 01.01.2020 за №452/1 та №452/2.

Відповідно до Угоди про співпрацю № 452/1 від 01.01.2020 щодо обміну інформацією про стан охорони об`єкта, ОСОБА_1 є співробітником групи реагування ТОВ "ВЕНБЕСТ", старшим наряду по реагуванню на об`єкт - банкомат CACS1655 АТ КБ "ПРИВАТБАНК", що знаходиться за адресою: Черкаська обл., Звенигородський р-н. Шевченково, вул. Шевченка, 74, приміщення коледжу.

19.05.2020 в 04.22 год. на його мобільний телефон за номером 063-400- 56-92 зателефонував оператор пункту централізованого спостереження ТОВ "ВЕНБЕСТ" та повідомив, що спрацював сигнал "тривога" на Об`єкті.

У той же час, співробітник групи реагування ТОВ "ВЕНБЕСТ" ОСОБА_2 відповідно до Угоди про співпрацю № 452/2 від 01.01.2020 щодо обміну інформацією про стан охорони об`єкта, прибула на Об`єкт в 04.28 год. 19.05.2020. Під час огляду Об`єкту виявлено, що Об`єкт підірвано, поряд з ним розкидані банкноти, вибиті шибки в приміщені коледжу, поблизу будівлі людей та транспортних засобів не було, про що вказаний співробітник повідомив ОСОБА_1 . В 04.36 год. 19.05.2020 ОСОБА_1 передав відповідну інформацію оператору пункту централізованого спостереження ТОВ "ВЕНБЕСТ" м. Кропивницький.

Наведені обставини викладені в нотаріально засвідченій заяві свідка ОСОБА_1 , який підтверджує факт отримання в 04.22 год. 19.05.2020 на свій мобільний телефон за номером НОМЕР_1 від оператора пункту централізованого спостереження ТОВ "ВЕНБЕСТ" м. Кропивницький повідомлення про спрацювання сигналу "тривога" на Об`єкті, а також факт передачі вказаного повідомлення в 04.23 год. 19.05.2020 співробітнику групи реагування ОСОБА_2 по телефону за номером НОМЕР_2 .

Аналогічні обставини зазначені в заяві свідка ОСОБА_2 , яка підтверджує факт отримання повідомлення в 04.23 год. 19.05.2020 на її мобільний телефон за номером НОМЕР_2 від ОСОБА_1 (старшого наряду групи реагування ТОВ "ВЕНБЕСТ") про спрацювання сигналу "тривога" на Об`єкті, а також про необхідність негайного прибуття на Об`єкт з метою з`ясування причин спрацювання сигналу "тривога" на Об`єкті та факт свого прибуття на Об`єкт в 04.28 год. 19.05.2020.

У відповідності до довідки Банку від 20.05.2020 на момент підриву в банкоматі знаходились купюри: номіналом 500 грн. у кількості 678 шт. в сумі 339000 грн., номіналом 100 грн. - 937 шт. в сумі 93700 грн., номіналом 50 грн. - 972 шт. в сумі 48600 грн., а всього грошових коштів на загальну суму 481 300,00 грн.(завантаження/залишок), з яких викрадено у сумі 397 550 грн., а на місці пригоди, в результаті пошкодження касет з грошима, були знайдені пошкоджені купюри номіналом 500 грн. у кількості 3 шт. в сумі 1500 грн., купюри номіналом 100 грн. у кількості 344 шт. в сумі 34400 грн. та купюри номіналом 50 грн. - 957 шт. в сумі 47850 грн., а всього грошових коштів на загальну суму 83 750,00 грн.

Отже, Банк звернувся до Товариства з заявою про заподіяння збитків та вимогою № E.CS.0.0.0.0/18-132 та № E.CS.0.0.0.0/18-132 від 11.06.2020 про добровільне відшкодування збитків, з посиланням на те, що в результаті дій злочинців 19.05.2020 Банку спричинено прямі дійсні збитки, які враховуючи обмежену матеріальну відповідальність охорони, становлять до відшкодування 277 000,00 грн. До вищевказаної заяви доданий Акт про розмір майнової шкоди, заподіяної в результаті викрадення грошових коштів та пошкодження майна.

У свою чергу, Товариство листом № 156 від 22.06.2020 повідомило Банк про відсутність правових підстав для задоволенні вищевказаних заяви та вимоги, оскільки Товариством виконано умови договору та реагування у визначений договором час, що здійснено співробітником групи реагування, та розмір збитків у порушення вимог Договору визначено Банком самостійно, що відповідно до п. 8.3 Договору звільняє охорону від відповідальності.

Відомості щодо підриву банкомата 19.05.2020 занесені в ЄРДР, кримінальне провадження № 0000368, за повідомленням ОСОБА_1 про надходження 19.05.2020 близько 04 год. 43 хв. на мобільний телефон дзвінку від пульта охорони "Венбест" про спрацювання сигналізації на банкоматі "Приватбанк", який знаходиться за адресою: Черкаська обл., Звенигородський р-н. Шевченково, вул. Шевченка, 74, приміщення коледжу.

Банк, звернувшись з даним позовом до суду, звертає увагу на тому, що УГР прибула до об`єкту охорони з порушенням передбачених термінів часу прибуття, унаслідок чого Банку заподіяно прямі збитки, що з урахуванням обмежень відповідальності Товариства становлять 277 000,00 грн.

Беручи до уваги викладені обставини, місцевий господарський суд дійшов до висновків з якими погоджується суд апеляційної інстанції, а саме.

Як встановлено частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Як встановлено ст. 526 ЦК України, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з приписами частини першої статті 906 Цивільного кодексу України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У відповідності до частини 2 статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом частини 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

У відповідності до положень частин 1 та 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вини. Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань. Тобто, для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, позивач повинен довести наявність у нього збитків, протиправних дій відповідача та причинного зв`язку між збитками позивача та діями відповідача. З аналізу наведеного слідує, що вимога про відшкодування збитків (шкоди) може пред`являтися виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила.

Умовою відповідальності за правопорушення є вина заподіювача збитків, тобто винною дією є невиконання, відмова від виконання або неналежне виконання зобов`язань. Кредитор, вимагаючи відшкодування збитків, має довести три перші умови відповідальності, зокрема факт наявності протиправної поведінки боржника, розмір збитків, причинний зв`язок.

Таким чином, саме на позивача як особу, якою заявлено вимогу про відшкодування збитків, покладено обов`язок доведення факту спричинення збитків саме діями відповідача, обґрунтування їх розміру, доведення безпосереднього причинного зв`язку між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування.

Банк зазначає, що 19.05.2020 о 04:21:26, 04:21:27 на ПЦС надійшло повідомлення про тривогу ДРС шафи (сейфа), в 04:21:30 год. про тривогу СМК дверей шкафа (сейфа). В 04:22:23 год. здійснено дзвінок співробітнику усіченої групи реагування про спрацювання ДРС та СМК сейфу банкомату, в 04:36:12 год. надійшла доповідь співробітника усіченої групи про руйнування банкомату, тобто через 13:11 хв., а не через 8 хв., як передбачено Договором. При цьому, до чергової частини СБ ГО повідомлення Товариства надійшло 19.05.2020 лише о 04:50 год., хоча умовами Договору передбачено негайне інформування Банку.

Однак, виходячи з наявних у матеріалах справи документів, до реагування на банкомат, що розташований за адресом Звенигородський район, с. Шевченково, вул. Шевченка, 74, Товариством залучено дві фізичні особи на підставі угод про співпрацю, укладених 01.01.2020 за №452/1 та №452/2, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 прибула на Об`єкт в 04.28 год. 19.05.2020 та під час огляду виявила, що Об`єкт підірвано, поряд з ним розкидані банкноти, вибиті шибки в приміщені коледжу, поблизу будівлі людей та транспортних засобів не було, про що повідомила ОСОБА_1 .

Наведені обставини підтверджуються показаннями свідків, наданих у заявах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до заяви свідка ОСОБА_1 підтверджує факт отримання в 04.22 год. 19.05.2020 на свій мобільний телефон за номером НОМЕР_1 від оператора пункту централізованого спостереження ТОВ "ВЕНБЕСТ" м. Кропивницький повідомлення про спрацювання сигналу "тривога" на Об`єкті, а також факт передачі вказаного повідомлення в 04.23 год. 19.05.2020 співробітнику групи реагування ОСОБА_2 по телефону за номером НОМЕР_2 . Аналогічні обставини зазначені в заяві свідка ОСОБА_2 , яка підтверджує факт отримання повідомлення в 04.23 год. 19.05.2020 на її мобільний телефон за номером НОМЕР_2 від ОСОБА_1 (старшого наряду групи реагування ТОВ "ВЕНБЕСТ") про спрацювання сигналу "тривога" на Об`єкті, а також про необхідність негайного прибуття на Об`єкт з метою з`ясування причин спрацювання сигналу "тривога" на Об`єкті та факт свого прибуття на Об`єкт в 04.28 год. 19.05.2020.

У відповідності до приписів ст. 88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи (частина 1 статті 87 ГПК України).

Місцевий господарський суд вірно зауважив, що за умовами Договору Товариство здійснює комплекс заходів по забезпеченню збереження майна шляхом спостереження за станом сигналізації, встановленої на об`єкті, яка контролює цілісність його будівельних конструкцій.

Місцевим судом враховано, що руйнування банкомату відбулося внаслідок підриву банкомата за допомогою вибухового пристрою невстановленими особами.

Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи, зокрема, прибуття співробітника Товариства на місце події у межах визначеного Договором періоду - через 6 хв. після надходження повідомлення, місцевий господарський суд дійшов висновку з яким погоджується суд апеляційної інстанції, щодо недоведеності Банком обставин порушення умов Договору та можливості запобігти Товариством вчинення правопорушення і завдання матеріальної шкоди.

Натомість, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Тобто, слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо пов`язана зі збитками.

Таким чином, непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими.

Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

Як зазначив Верховний Суд у постанові Великої Палати від 18.06.2019 по справі №920/85/18, що для доведення причинно-наслідкового зв`язку між порушенням відповідачем договору та завданими позивачу збитками необхідно встановити чи зміг би негайний виїзд та прибуття представників відповідача протягом мінімально необхідного проміжку часу запобігти вчиненню відповідного правопорушення або забезпечити затримання ймовірних злочинців.

Беручи до уваги наведені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку з яким погоджується колегія суддів, а саме про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями Товариства та завданими Банку збитками, що є обов`язковим для встановлення відповідальності Товариства.

В силу положень ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За правилами ст. 1, 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" положення цього Закону поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні.

Оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

В силу положень ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов`язковим зокрема у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

При цьому, відповідно до ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

При цьому, матеріали справи не містять звіт з оцінки майна пошкодженого банкомату, що в силу положень ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України може підтверджувати вартість втраченого майна.

Разом з тим, пунктом 7.1.3. Договору погоджено, що при наявності письмової заяви замовника про заподіянні збитки, уповноважені представники виконавця в обов`язковому порядку беруть участь у визначенні розміру цих збитків та знятті залишків товарно- матеріальних цінностей, які порівнюються з даними бухгалтерського обліку на день події. Зняття залишків матеріальних цінностей повинно бути проведено терміново по прибуттю представників сторін на місце події.

Однак, складений одноосібно Банком акт про розмір майнової шкоди, заподіяної в результаті викрадення грошових коштів та пошкодження майна, що надавався Товариству разом з вимогою 11.06.2020, не може бути належним доказом розміру завданих збитків, оскільки уповноважені представники Товариства для визначення розміру збитків позивачем не запрошувались.

Більш того, відповідний акт надано Товариству 11.06.2020, тобто зі спливом майже місяця, після настання події на об`єкті спостереження, якою заподіяно збитки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з неприйняттям судом першої інстанції в якості доказів доданих до матеріалів справи дефектної відомості № 481 від 19.05.2020 на суму 362 400,00 грн щодо ремонтно-відновлювальних робіт та запчастин банкомату, довідки № 20.1.0.0.0/7-83213 від 20.05.2020 щодо обліку на балансі банкомату ProCash 2050хе USB інв DN205442, заводський номер САСS1655, серійний номер за адресою: Черкаська обл., Звенигородський район, с. Шевченково, вул. Шевченка, 74, балансова вартість 32327,90 грн; довідки № 20.1.0.0.0/7-93402 від 05.06.2020 щодо обліку на балансі обладнання охоронної сигналізації банкомату інв СS025418 САСS1655за адресою: Черкаська обл., Звенигородський район, с. Шевченково, вул. Шевченка, 74, балансова вартість 1314,91 грн.

Також суд зауважив, що виходячи з умов укладеного між сторонами Договору, представники Товариства в обов`язковому порядку мали брати участь у визначенні розміру збитків та відповідні дії мали бути проведені терміново по прибуттю представників сторін на місце події.

Апеляційний господарський суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшов висновку, що скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

Аналізуючи вищенаведене в сукупності, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі №910/4611/21.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі №910/4611/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, наведені в оскаржуваному рішенні.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі №910/4611/21 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі №910/4611/21 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/4611/21 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.11.2021 після виходу суддів з відпустки та лікарняних.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді М.Л. Яковлєв

В.В. Куксов