ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.12.2021р. Справа № 904/3886/20
Васильєв О.Ю..

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська», с. Сергіївка

До: Приватного підприємства «Завод Металомонтаж», м. Дніпро

Про: стягнення 16 945 888,48 грн. (розгляд заяви про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню)

Суддя Васильєв О.Ю.

Секретар судового засідання Броян А.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Базюкевич Є.В. (адвокат)

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.21р. в задоволенні позовних вимог ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» про стягнення з ПП «Завод Металомонтаж» 16 945 888,48 грн. відмовлено у повному обсязі. Постановою ЦАГС від 21.10.21р. апеляційну скаргу ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» задоволено частково; рішення господарського суду у справі скасовано, прийняте нове рішення, яким стягнуто з ПП «Завод Металомонтаж» на користь ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято Варваринська» неустойку в сумі 794 698, 83 грн., судовий збір за розгляд позовної заяви 23 840, 96 грн. та судовий збір за розгляд апеляційної скарги у сумі 35 611, 78 грн. В іншій частині позову відмовлено. 10.11.21р. на виконання постанови ЦАГС від 21.10.21р. господарським судом видано відповідні накази.

17.11.21р. до канцелярії суду від ПП «Завод Металомонтаж» надійшла заява №б/н від 16.11.21р. про визнання наказів суду таким, що не підлягають виконанню, обґрунтована посиланням на направлення відповідачем на адресу відповідача заяви від 08.11.21 р. № 123 про залік зустрічних однорідних вимог на суму 854 151,57 грн., яку позивач отримав 12.11.21 р. Ця заборгованість позивача перед відповідачем виникла (за його твердженням) внаслідок не повної оплати позивачем вартості робіт, виконаних ПП «Завод Металомонтаж» за договором № 670ОФ від 08.04.19р. Одночасно заявник просив суд зупинити виконання судових наказів до часу розгляду цієї заяви , посилаючись на приписи ст. 328 ГПК України.

Ухвалою суду від 22.11.21р. розгляд вищезазначеної заяви призначено на 02.12.21р.

ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» (позивач) заперечував проти задоволення заяви відповідача про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на не визнання ним заборгованості (зустрічної вимоги), на яку посилається відповідач в обґрунтування своєї заяви про визнання наказів такими , що не підлягають виконанню. Але однією із важливих умов , за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи невідповідність будь-якої із наведених умов виключає можливість зарахування у добровільному порядку (подобну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 910/10471/19, від 24.01.18р. у справі № 908/3039/16, від 05.04.18р. у справі № 910/13205/17та від 13.11.18р. у справі № 914/163/14 ). Позивач вказує , що наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої із наведених умов виключає проведення зарахування у добровільному порядку (висновок Верховного Суду у постановах від 19.08.20р. у справі № 911/2560/19, від 11.06.20р. у справі №910/7804/19, від 26.05.20р. у справі № 910/7807/19 ).

Ухвалою суду від 30.11.21р. задоволено клопотанням представника ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» та призначено розгляд заяви в режимі відео конференції за допомогою системи «EasyCon» на 10 год.40 хв. 02.12.21 р.

До судового засідання 02.12.21р. з`явився представник ПП «Завод Металомонтаж», представник ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» не забезпечив технічну можливість розгляду заяви в режимі відео конференції за допомогою системи «EasyCon», у зв`язку з чим її розгляд було проведено в звичайному режимі в залі судових засідань господарського суду Дніпропетровської області за участю представника відповідача.

Відповідно до ст.328 ГПК України : суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктами 3.3, 3.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.12 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлено, що частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Як зазначалося вище, відповідач обґрунтовує заяву проведенням заліку зустрічних вимог на суму 854 151,57 грн. ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» (позивач) заперечував проти задоволення заяви відповідача про визнання наказів суду такими, що не підлягають виконанню, посилаючись на не визнання ним заборгованості (зустрічної вимоги), на яку посилається відповідач в обґрунтування своєї заяви.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Згідно з частиною 3 статті 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення закріплені також у статті 601 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до частини 5 статті 202 Цивільного кодексу України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Суди попередніх інстанцій, керуючись положеннями статей 202 та 601 Цивільного кодексу України правильно встановили, що спірна заява відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог, надіслана відповідачем позивачу, за своєю правовою природою є одностороннім правочином, направленим на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей. При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

- безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.

Безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог.

Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої із наведених умов виключає проведення зарахування у добровільному порядку (висновок Верховного Суду у постановах від 11 червня 2020 року у справі № 910/7804/19, від 26 травня 2020 року у справі № 910/7807/19).

Враховуючи наявність заперечень ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» на заяву ПП «Завод Металомонтаж» про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 854 151,57 грн. виключає проведення зарахування у добровільному порядку , а відтак у суду відсутні правові підстави для визнання наказів у цій справі такими , що не підлягають виконанню. Не вбачає також суд і підстав для зупинення виконання за виконавчими документами по цій справі до часу розгляду цієї заяви, оскільки її розгляд проведено у стислий термін та в її задоволенні судом відмовлено.

На підставі вищезазначеного, керуючись вимогами ст.ст. 234, 328 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ПП «Завод Металомонтаж» №б/н від 16.11.21р. про визнання наказів суду таким, що не підлягають виконанню

Відповідно до вимог ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання. Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 03.12.21р.

Суддя Васильєв О.Ю.