ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року, м. Херсон, справа № 923/688/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши справу

за позовом: Приватної виробничо-комерційної фірми "Славута", м. Херсон,

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий виробничо-комерційний центр "Макдар", м. Херсон,

про стягнення 179368,75грн

у с т а н о в и в:

Позиція та докази позивача

Правовими підставами позову Приватної виробничо-комерційної фірми "Славута" (позивач) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий виробничо-комерційний центр "Макдар" (відповідач) 179368,75грн заборгованості, з яких 156907,35грн основного боргу, 6770,66грн річних (3%) та 15690,74грн інфляційних втрат, вказано ст.ст.525, 526, 625, 655, 692, 712 Цивільного та ст.ст.181, 193, 265 Господарського кодексів України, а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про нездійснення відповідачем повної оплати товару позивача, що відповідач отримав з липня по грудень 2019 року на підставі 8-ми видаткових накладних, за відсутності між цими суб`єктами господарювання договору поставки у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

На підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, у позовній заяві зазначено та подано разом з нею: 1) видаткові накладні від 05.07.2019 № 262, від 10.07.2019 № 261, від 11.07.2019 № 259, від 16.07.2019 № 264, від 17.07.2019 № 265, від 27.08.2019 № 306, від 25.09.2019 № 371, від 03.12.2019 № 451; 2) акт надання послуг від 25.01.2020 № 5; 3) рахунки на оплату від 05.07.2019 № 229, від 10.07.2019 № 231, від 11.07.2019 № 227, від 16.07.2019 № 232, від 17.07.2019 № 233, від 26.08.2019 № 279, від 25.09.2019 № 342, від 16.12.2019 № 454, від 21.01.2021 № 8; 4)платіжні доручення на оплату товарів та послуг; 5) претензію від 02.02.2021 № 01/02 позивача до відповідача, з доказами її надсилання відповідачу.

Позиція відповідача

Ухвалу суду від 20.05.2021 про відкриття провадження у справі надіслано рекомендованим листом, з повідомленням, за вказаною у позовній заяві та її матеріалах (зокрема, в акті надання послуг від 25.01.2020 № 5) адресою відповідача, яка узгоджується з зареєстрованою адресою місцезнаходження відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з вчиненим судом витягом з цього реєстру. Проте, 27.05.2021 листа з вказаною ухвалою повернуто підприємством поштового зв`язку до суду без вручення відповідачу, з причини - "неправильно зазначена адреса". За таких обставин відповідача слідує вважати належним чином повідомленим судом про вказаний заявлений до відповідача позов та його судовий розгляд. Відповідач не проявив свого відношення до заявленого до позову: заяв по суті справи та клопотань процесуального характеру не подав.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 20.05.2021 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення та виклику сторін, встановлено строки, зокрема, 10.06.2021 відповідачу для надання відзиву на позов.

Позивачем дотримано вимоги ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів разом з поданням позовної заяви, а тому письмові докази, які подано разом з позовною заявою прийнято судом до розгляду. У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву розгляд справи здійснено, у відповідності до положень ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами справи, а також у розумні строки, у відповідності до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейської конвенції з прав людини).

Обставини, які встановлено судом

У другому півріччі 2019 року Приватна виробничо-комерційна фірма "Славута" (надалі - позивач) передала Товариству з обмеженою відповідальністю "Науковий виробничо-комерційний центр "Макдар" (надалі - відповідач) товар - будівельні матеріали, з супутніми послугами, загальною вартістю 443031,25грн, на підставі видаткових накладних від 05.07.2019 № 262 на суму 36571,93грн, від 10.07.2019 № 261 на суму 6417,36грн, від 11.07.2019 № 259 на суму 5000,00грн, від 16.07.2019 № 264 на суму 107932,80грн, від 17.07.2019 № 265 на суму 81233,76грн, від 27.08.2019 №306 на суму 5040,00грн, від 25.09.2019 № 371 на суму 33180,00грн, від 03.12.2019 № 451 на суму 157655,40грн., кожна з яких підписана позивачем та відповідачем, з скріпленням цих підписів печатками сторін. Окрім цього, за актом надання послуг від 25.01.2020 № 5 позивачем було виконано на замовлення відповідача вантажно-розвантажувальні роботи загальною вартістю 10000,00грн. Даний акт підписаний позивачем та відповідачем без будь-яких зауважень та заперечень, з скріпленням цих підписів печатками сторін.

За обліком позивача вартість вантажно-розвантажувальних робіт за актом надання послуг від 25.01.2020 № 5 повністю сплачена відповідачем на користь позивача, а несплачений відповідачем залишок вартості товару позивача, з супутніми послугами, які відповідач отримав на підставі вказаних 8-ми накладних становить 156907,35грн.

Позивачем була направлена відповідачеві 03.02.2021 цінним листом та, додатково, 08.02.2021 кур`єрською службою претензія від 02.02.2021 з вимогою про сплату вказаних 156907,35грн. заборгованості до 10.02.2021. Проте, від отримання претензії кур`єрською службою відповідач 08.02.2021 відмовився та дотепер не здійснив оплати 156907,35грн. залишку вартості товару позивача, будівельних матеріалів, з супутніми послугами, які було отримано відповідачем у другому півріччі 2019 року на підставі раніше вказаних за текстом даного рішення 8-ми видаткових накладних. У зв`язку з чим, позивачем нараховані та заявлені до стягнення з відповідача 6770,66грн річних (3%) та 15690,74грн за період часу тривалістю 525 днів, починаючи з 05.12.2019.

Правові норми, що підлягають застосуванню

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінськогосподарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір. За ч.1 ст.181 Господарського кодексу України допускається укладання господарських договорів у спрощений спосіб, шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами тощо, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч.7 ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається

Відповідно до ч.1 ст.203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець після прийняття товару зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, якщо інший строк оплати не встановлений договором. Відповідно ж до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір річних не встановлений договором або законом.

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

Кожна з наявних у матеріалах справи видаткових накладних від 05.07.2019 № 262, від 10.07.2019 № 261, від 11.07.2019 № 259, від 16.07.2019 № 264, від 17.07.2019 № 265, від 27.08.2019 № 306, від 25.09.2019 № 371, від 03.12.2019 № 451 містить: найменування суб`єктів господарювання, від імені яких складений документ; назву документа (форми); дату складення документа; відомості щодо найменування товару, його кількості, та ціни; особистий підпис уповноважених представників сторін, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Всі ці накладні підписано відповідачем без будь-яких зауважень та заперечень. Докази іншого відсутні.

На підставі вказаних встановлених судом фактичних обставин та наведених правових норм суд дійшов висновку про те, що між сторонами фактично було укладено сім усних угод про купівлю-продаж товару, що підтверджується письмовими доказами (відповідними видатковими накладними), а також одну угоду про купівлю-продаж товару, з наданням супутніх послуг, що підтверджується видатковою накладною від 25.09.2019 №371. Відповідно до цих угод позивач зобов`язався передати у власність відповідача товар, надавши, в одному випадку супутні (нерозривно пов`язані з передачею товару) послуги, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався прийняти та оплатити товар, з послугами.

Позивачем виконано встановлений для нього законом (ст.655 Цивільного кодексу України), як для продавця товару, обов`язок передати покупцеві товар у кількості, за ціною та в асортименті згідно з видатковими накладними.

Таким чином, на підставі ч.1 та ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України відповідач був зобов`язаний оплатити в повному обсязі отриманий від позивача за цими видатковими накладними товар, з урахуванням вартості супутніх послуг, після прийняття цього товару, оскільки суду не надано доказів встановлення інших строків оплати зазначеного товару та послуг. Під час розгляду справи відповідач не надав доказів погашення, повного або часткового, вказаної в розмірі 156907,35грн. заборгованості.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо іншій розмір процентів річних не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування коштами, належними до сплати кредиторові.

Розрахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат судом перевірено та встановлено, що цей розрахунок не містить арифметичних помилок, а також виконаний у відповідності до положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, з урахуванням належних індексів інфляції. Проте, за виконаним позивачем розрахунком заявлених до стягнення 6770,66грн річних за 525 днів, починаючи з 05.12.2019, не враховано, що кількість днів у 2020 (високосному) році становить 366 днів.

Судом вчинений власний розрахунок річних в розмірі 3% за 525 днів, починаючи з 05.12.2019, на суму заборгованості 156907,35грн., з урахуванням наступного:

- складовими періоду часу тривалістю 525 днів, починаючи з 05.12.2019, є 27 днів - тривалість періоду з 05.12.2019 по 31.12.2019, 366 днів - тривалість 2020 року, а інші 132 дні залишку цього періоду припадають на 2021 рік (525дн. = 27дн. + 366дн. + 132дн.);

- 159 днів періоду нарахування річних припадає на не високосні роки, а 366 днів на високосний.

Річні (3%) за 159днів періоду нарахування, що припадають на не високосні роки, складають 2050,54грн, а саме: 2050,54грн. = ((156907,35грн. х 3% х 159дн.)/100%))/365дн.

Річні (3%) за 366днів періоду нарахування, що припадають на високосний рік, складають 4707,22грн, а саме: 4707,22грн. = ((156907,35грн. х 3% х 366дн.)/100%))/366дн.

Загальна сума вказаних річних (3%) становить 6757,76грн.

6757,76грн. = 2050,54грн. + 4707,22грн.

Під час розгляду справи відповідач не надав доказів сплати повністю або частково заявлених до стягнення з нього 6770,66грн річних (3%) та 15690,74грн інфляційних втрат.

Висновки суду

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги про стягнення з відповідача 156907,35грн основного боргу та 15690,74грн інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі, а позовні вимоги про стягнення з відповідача 6770,66грн річних (3%) підлягають частковому задоволенню, в розмірі 6757,76грн. У стягненні 12,90грн річних (3%) має бути відмовлено.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору за платіжним дорученням від 14.05.2021 № 346 у сумі 2690,53грн, з яких у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, а саме "у спорах, що виникають при виконанні договорів… судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог", 2690,26грн підлягають стягненню з відповідача, а інші відносяться на позивача, у зв`язку з задоволенням позову на 99,99%

(99,99% = (179355,85грн (розмір задоволених вимог))/ 179368,75грн (розмір заявлених вимог)) х100%.

2690,26грн = (2690,53грн /100%) х 99,99%

Керуючись ст. ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України суд, в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий виробничо-комерційний центр "Макдар" (місцезнаходження: 73003, Херсонська обл., м. Херсон, вул.Перекопська, буд.187-А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 43006702) на користь Приватної виробничо-комерційної фірми "Славута" (місцезнаходження: 75023, Херсонська обл., Білозерський р-н, с. Музиківка, вул. Київська, буд.38; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30069323) 156907,35грн основного боргу, 6757,76грн. річних (3%), 15690,74грн інфляційних втрат та 2690,26грн компенсації по сплаті судового збору.

3. Відмовити у стягненні 12,90грн річних (3%).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.11.2021

Суддя К.В. Соловйов