СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Харків Справа № 922/2095/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Медуниця О.Є. , суддя Попков Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.,

за участю представників:

позивача - Владимир Я.В. (в порядку самопредставництва, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань)

1-го відповідача - адвокат Стець М.Л. свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія № 1328 від 26.04.2016, довіреність від 01.07.2021

2-го відповідача - не з"явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 1-го відповідача - ТОВ "Іматра" (вх. № 3277Х/3) та апеляційну скаргу 2-го відповідача - ТОВ "Укрмазсервіс" (вх. № 3278Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 28.09.21 (повний текст складено 08.10.2021, суддя Шарко Л.В.) у справі № 922/2095/21

за позовом Харківської міської ради, м. Харків,

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Іматра", м. Харків,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмазсервіс", м. Харків ,

про стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "Іматра" та ТОВ "Укрмазсервіс", в якій просить:

стягнути з ТОВ «Іматра» безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 2,9560 га по вул. Виконкомівській, 32, у м. Харкові (кадастровий номер: :09:001:0014) за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 в сумі 1177202,17 грн;

стягнути з ТОВ "Укрмазсервіс" безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 2,9560 га по вул. Виконкомівській, 32, у м. Харкові (кадастровий номер: :09:001:0014) за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 в сумі 337663,58 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.09.2021 у справі № 922/2095/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Іматра» безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 2,9560 га по вул. Виконкомівській, 32, у м. Харкові (кадастровий номер: :09:001:0014) за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 в сумі 1177202,17 грн та 127658,04 грн судового збору. Стягнуто з ТОВ "Укрмазсервіс" безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 2,9560 га по вул. Виконкомівській, 32, у м. Харкові (кадастровий номер: :09:001:0014) за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 в сумі 337663,58 грн та 5064,95 грн судового збору.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Харківської міської ради щодо застосування інституту кондикційних зобов`язань, передбачених ст. ст. 1212-1214 ЦК України, а також обґрунтованість розрахунку суми безпідставно збережених коштів, який здійснено на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ділянка площею 2,9560 га по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові (кадастровий номер :09:01:0014) від 27.05.2020 № 4168, виданого Відділом у м. Харкові ТУ Держгеокадастру у Харківській області, з урахуванням відсоткового співвідношення використовуваної відповідачами площі земельних ділянок, у розмірі 1 177 202,17 грн з боку «ІМАТРА» та 337 663,58 грн з боку ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС» за період з 01.01.2020 по 30.04.2021. При цьому судом було визнано правомірним застосування позивачем пропорційного нарахування безпідставно збережених коштів згідно пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України, з урахуванням правового висновку Верховного Суду у постановах від 29.01.2020 у справі № 638/13423/18 та від 22.04.2020 у справі № 826/12431/16.

ТОВ "Іматра" (1-й відповідач) звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 28.09.2021 у справі № 922/2095/21 в частині стягнення з ТОВ "Іматра" безпідставно збережених коштів у сумі 1177202,17 грн та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

ТОВ "Укрмазсервіс" (2-й відповідач) звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 28.09.2021 у справі № 922/2095/21 в частині стягнення з ТОВ "Укрмазсервіс" безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 2,9560 га по вул. Виконкомівській, 32, у м. Харкові (кадастровий номер: :09:001:0014) з 01.01.2020 по 30.04.2021 у сумі 337663,58 грн, та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційні скарги обґрунтовані наступними обставинами:

- застосування приписів Податкового кодексу України до спірних кондикційних відносин заборонено самим Податковим кодексом України;

- положення пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України не можуть бути застосовані у справі, що розглядається, оскільки на спірній земельній ділянці знаходяться окремі нежитлові будівлі, які перебувають у власності різних осіб, що виключає можливість застосування пропорційного підходу передбаченого даною нормою права; відсутній прямий зв`язок між загальною площею приміщень в будівлі та розміром земельної ділянки, на якій вона розташована, що виключає можливість задоволення позовних вимог;

- у постановах Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 638/13423/18 та від 22.04.2020 у справі № 826/12431/16 наявна відмінність підстав подання позову, правового обґрунтування та фактичних обставин, так як у зазначених справах розглядалося питання про стягнення коштів з співвласників однієї будівлі.

Крім того, ТОВ "Іматра" просив долучити до матеріалів справи висновок Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 19.10.2021 щодо неправомірності визначення розміру плати за землю для кожного з одноособових власників будівель та співвласників будівель, які розташовані на одній земельній ділянці, через застосування алгоритму, передбаченого ч. 286.6 статті 286 Податкового кодексу України, пропорційно площі належного їм нерухомого майна, без врахування поверховості будівель, площі забудови, прибудинкової території та інших юридично важливих факторів. Даний висновок був наданий на запит ТОВ "Іматра" після постановлення оскаржуваного рішення.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 у справі № 922/2095/21 (вх. № 3277Х/3) та у справі № 922/2095/21 (вх. № 3278Х/3) відкрито апеляційні провадження за вказаними апеляційними скаргами, встановлено строк до 26.11.2021 для подання відзивів, заяв та клопотань по апеляційним скаргам, розгляд справи призначено на 30.11.2021 об 11:00 та об 11:15 відповідно.

30.11.2021 за вх. № 13871 на електронну поштову скриньку Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмазсервіс" (2-й відповідач) про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.11.2021, враховуючи, що апеляційна скарга 1-го відповідача - ТОВ "Іматра" (вх. № 3277 Х/3) та апеляційна скарга 2-го відповідача ТОВ "Укрмазсервіс" (вх. № 3278 Х/3) стосуються одного і того ж рішення Господарського суду Харківської області від 28.09.21 у справі № 922/2095/21, об`єднанно зазначені апеляційні скарги в одне апеляційне провадження для сумісного розгляду, в судовому засіданні оголошено перерву до 02.12.2021 о 12:30 год.

02.12.2021 до суду від ТОВ "Укрмазсервіс" надійшло клопотання, в якому 2-й відповідач просив розглянути справу без участі представника ТОВ "Укрмазсервіс", апеляційні скарги ТОВ "Іматра" та ТОВ "Укрмазсервіс" задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні 02.12.2021 представник 1-го відповідача - ТОВ "Іматра" підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представник позивача - Харківської міської ради, м. Харків у судовому засіданні 02.12.2021 проти задоволення апеляційних скарг заперечував, просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ураховуючи, що явка учасників справи обов`язковою не визнавалась, наявність в матеріалах справи доказів на підтвердження належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, а також достатність у матеріалах справи документів для розгляду апеляційних скарг та вирішення даного спору, зважаючи на відсутність передбачених частиною 11 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи, а також з урахуванням вимог ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про закінчення апеляційного розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності представника 2-го відповідача за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, заслухавши пояснення уповноважених представників позивача та 1-го відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

Харківською міською радою відповідно до ст. 189 Земельного кодексу України здійснено заходи самоврядного контролю з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.11.2020 № НВ-020 земельна ділянка площею 2,9560 га з кадастровим номером :09:001:0014 по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові знаходиться у комунальній власності. Датою державної реєстрації вказаної земельної ділянки є 31.03.2014 (а.с. 51, т. 1).

Відповідно до вищевказаного витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка з кадастровим номером :09:001:0014 має категорію земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання - для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «Я-1», літ. «Х-1», літ. «Щ-1», літ. «У-1» (виробничий комплекс з виготовлення бетону), дата державної реєстрації земельної ділянки - 31.03.2014.

Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав у період з 14.11.2016 по 30.04.2021 на земельну ділянку по вул. Виконкомівській, 52 у м. Харкові та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 2,9560 га з кадастровим номером :09:001:0014 по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради.

Департаментом територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради 08.04.2021 проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що ТОВ «ІМАТРА» та ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС» використовують земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0014 по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «Я-1», літ. «Х-1», літ. «Щ-1», літ. «У-1», право власності на які зареєстроване за відповідачами.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.05.2021 № 258055080 (а.с. 47-50, т. 1) право власності зареєстровано наступним чином:

- право власності на нежитлову будівлю літ. «Щ-1» загальною площею 20,9 кв. м. по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові з 29.08.2014 зареєстроване за ТОВ «ІМАТРА» на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2012 № 780, акту приймання-передачі від 07.09.2012;

- право власності на нежитлову будівлю літ. «У-1» загальною площею 45 кв. м. по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові з 29.08.2014 зареєстроване за ТОВ «ІМАТРА» на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2012 № 783, акту приймання-передачі від 07.09.2012;

- право власності на нежитлову будівлю літ. «Х-1» загальною площею 8,4 кв. м. по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові з 26.06.2014 зареєстроване за ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС» на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2014 № 661;

- право власності на нежитлову будівлю літ. «Я-1» загальною площею 10,5 кв. м. по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові з 14.11.2016 зареєстроване за ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС» на підставі договору купівлі-продажу від 14.11.2016 № 1505.

За результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові від 08.04.2021 (а.с. 42, 45, т. 1).

За твердженнями позивача, ТОВ «ІМАТРА» та ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС», набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформили речового права на вказану земельну ділянку, у зв`язку з чим у період з 01.01.2020 по 30.04.2021 використовували земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0014 площею 2,9560 га по вул. Виконкомівській, 32 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

За даними Головного управління ДПС у Харківській області (вх. 3495/0/39-20 від 04.03.2020) ТОВ «ІМАТРА» та ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС» не значиться платником податків (а.с. 40, т. 1).

Розрахунок розміру безпідставно збережених ТОВ «ІМАТРА» та ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС» коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0014 площею 2,9560 га по вул. Виконкомівській, 32 від 27.05.2020 № 4168 виданого Відділом у м. Харкові ТУ Держгеокадастру у Харківській області, із застосування відсоткового співвідношення використовуваної відповідачами площі земельних ділянок відповідно до положень пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України.

Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 80 ЗК України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статями 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

У силу статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю обов`язків платіж у складі податку на землю, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Оскільки відповідачі не є власниками або постійними користувачами спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку, при цьому можливою формою здійснення плати за землю для них як землекористувачів є орендна плата.

У частині 1 статті 93 ЗК встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. В силу статті 125 ЗК право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 цього Кодексу власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власників об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212, 1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Судом першої інстанції у цій справі встановлено, що відповідачі є власниками нерухомості, яка знаходиться на земельній ділянці комунальної форми власності і при цьому жодним із них не укладено з Харківською міською радою відповідних договорів оренди землі.

Верховний Суд неодноразово наголошував (постанови від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 28.02.2020 у справі № 913/169/18), що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Разом із цим, відповідно до правових висновків Верховного Суду, що викладені, зокрема у постановах від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18 та від 12.06.2019 у справі № 922/902/18 для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою міськрада просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Згідно з частинами 1-4, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.11.2020 № НВ-020 земельна ділянка площею 2,9560 га з кадастровим номером :09:001:0014 по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові знаходиться у комунальній власності. Датою державної реєстрації вказаної земельної ділянки є 31.03.2014 (а.с. 51, т. 1).

Відповідно до вищевказаного витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка з кадастровим номером :09:001:0014 має категорію земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання - для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «Я-1», літ. «Х-1», літ. «Щ-1», літ. «У-1» (виробничий комплекс з виготовлення бетону), дата державної реєстрації земельної ділянки - 31.03.2014.

Отже, спірна земельна ділянка площею 2,9560 га з кадастровим номером :09:001:0014 по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові є сформованою та перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.05.2021 № 258055080 (а.с. 47-50, т. 1) право власності зареєстровано наступним чином:

- право власності на нежитлову будівлю літ. «Щ-1» загальною площею 20,9 кв. м. по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові з 29.08.2014 зареєстроване за ТОВ «ІМАТРА» на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2012 № 780, акту приймання-передачі від 07.09.2012;

- право власності на нежитлову будівлю літ. «У-1» загальною площею 45 кв. м. по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові з 29.08.2014 зареєстроване за ТОВ «ІМАТРА» на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2012 № 783, акту приймання-передачі від 07.09.2012;

- право власності на нежитлову будівлю літ. «Х-1» загальною площею 8,4 кв. м. по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові з 26.06.2014 зареєстроване за ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС» на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2014 № 661;

- право власності на нежитлову будівлю літ. «Я-1» загальною площею 10,5 кв. м. по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові з 14.11.2016 зареєстроване за ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС» на підставі договору купівлі-продажу від 14.11.2016 № 1505.

Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 2,9560 га з кадастровим номером :09:001:0014 по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові, даних щодо сплати земельного податку за спірний період в матеріалах справи відсутні, за даними Головного управління ДПС у Харківській області (вх. 3495/0/39-20 від 04.03.2020) ТОВ «ІМАТРА» та ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС» не значиться платником податків (а.с. 40, т. 1).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Департаментом територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради 08.04.2021 проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що ТОВ «ІМАТРА» та ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС» використовують земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0014 по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «Я-1», літ. «Х-1», літ. «Щ-1», літ. «У-1», право власності на які зареєстроване за відповідачами.

Відповідачі не здійснювали плату за землю у встановленому законом порядку, таким чином, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшили свій дохід та безпідставно зберигли грошові кошти, а позивач втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Водночас, суд зазначає, що при розгляді справ про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, одне з ключових значень має площа земельної ділянки, яку фактичну використовує відповідач і підтвердження її відповідними доказами, а не просто факт формування земельної ділянки в один об`єкт цивільних прав з відповідною площею.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2019 у справі №917/266/19.

Згідно з розрахунком, який здійснено позивачем на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ділянка площею 2,9560 га по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові (кадастровий номер :09:01:0014) від 27.05.2020 № 4168, виданого Відділом у м. Харкові ТУ Держгеокадастру у Харківській області, з урахуванням відсоткового співвідношення використовуваної відповідачами площі земельних ділянок, TOB «ІМАТРА» та ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС» зберегли кошти за використання земельної ділянки у розмірі орендної плати за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 у сумі 1514865,75 грн.

Так, загальна площа об`єкту нерухомого майна право власності на яку зареєстровано за землекористувачами складає:

20,9 кв. м. (ТОВ «ІМАТРА») + 45 кв.м. (ТОВ «ІМАТРА») + 8,4 кв.м. (ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС») + 10,5 кв. м. (ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС») = 84,8 кв.м.

Для встановлення долі земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0014 по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові, яка перебуває у користуванні ТОВ «ІМАТРА», позивачем було застосовано наступну пропорцію:

29 560 кв.м. (S земельної ділянки) х 65,9 кв.м. (ТОВ «ІМАТРА») / 84,8 кв.м. (загальна S ) = 22 971,75 кв.м.

З огляду на вказані розрахунки, за розрахунком позивача, «ІМАТРА» використовує 77,71% земельної ділянки площею 2,9560 га по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові (кадастровий номер :09:001:0014) виходячи з наступного: 22971,75 кв.м. * 100% / 29 560 кв.м. = 77,71 %

Для розрахунку розміру частки безпідставно збережених ТОВ «ІМАТРА» коштів за використання земельної ділянки ділянка площею 2,9560 га по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові (кадастровий номер :09:001:0014): 1 514 865,75 * 77,71% / 100% = 1 177 202,17 грн.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що ТОВ «ІМАТРА» зберегло кошти за використання земельної ділянки площею 2,9560 га по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові (кадастровий номер :09:001:0014) у розмірі орендної плати за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 у сумі 1 177 202,17 грн.

Для встановлення долі земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0014 по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові, яка перебуває у користуванні ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС», позивачем застосовано наступну пропорцію: 29560 кв.м. (S земельної ділянки) * 18,9 кв.м. (ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС») / 84,8 кв.м. (загальна S ) = 6588,25 кв.м.

З огляду на вказані розрахунки, за розрахунком позивача, ТОВ «УЕРМАЗСЕРВІС» використовує 22,29% земельної ділянки площею 0,9560 га по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові (кадастровий номер :09:001:0014) виходячи з наступного: 6588,25 кв.м. * 100% / 29560 кв.м. = 22,29 %

Для розрахунку розміру частки безпідставно збережених ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС» коштів за використання земельної ділянки ділянка площею 2,9560 га по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові (кадастровий номер :09:01:0014): 1 514 865,75 * 22,29% / 100% = 337 663,58 грн.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що ТОВ «УКРМАЗСЕРВІС» зберегло кошти за використання земельної ділянки площею 2,9560 га по вул. Виконкомівській, 32 у м. Харкові (кадастровий номер :09:001:0014) у розмірі орендної плати за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 у сумі 337 663,58 грн.

Обґрунтовуючи правомірність застосування позивачем пропорційного нарахування безпідставно збережених коштів кожному з відповідачів, суд першої інстанції виходив з того, що Харківська міська рада здійснюючи розрахунок застосувала положення пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України де зазначено, що за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб. За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території. Власник нежилого приміщення (його частини) сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно (пункт 287.8 статті 287 Податкового кодексу України). Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 29.01.2020 у справі № 638/13423/18 та від 22.04.2020 у справі № 826/12431/16.

Таким чином, з огляду на положення пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України, правову позицію Верховного Суду у постановах від 29.01.2020 у справі № 638/13423/18 та від 22.04.2020 у справі № 826/12431/16, суд погодився із застосуванням позивачем пропорційного нарахування безпідставно збережених коштів.

Відповідачі в апеляційних скаргах заперечують застосування приписів Податкового кодексу України до спірних кондикційних відносин, а також застосування пропорційного нарахування безпідставно збережених коштів кожному з відповідачів, посилаючись на те, що на спірній земельній ділянці знаходяться окремі нежитлові будівлі, які перебувають у власності різних осіб, що виключає можливість застосування пропорційного підходу передбаченого даною нормою права; відсутній прямий зв`язок між загальною площею приміщень в будівлі та розміром земельної ділянки, на якій вона розташована, що виключає можливість задоволення позовних вимог; у постановах Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 638/13423/18 та від 22.04.2020 у справі № 826/12431/16 наявна відмінність підстав подання позову, правового обґрунтування та фактичних обставин, так як у зазначених справах розглядалося питання про стягнення коштів з співвласників однієї будівлі.

Щодо застосування позивачем пропорційного підходу до визначення долі земельної ділянки, яку використовують відповідачі для обслуговування нежитлових приміщень, пропорційно площі займаних будівель, які знаходяться на спірній земельній ділянці, суд апеляційної інстанції зазначає, що такий метод визначення розрахунку площі земельної ділянки не ґрунтується на положеннях чинного законодавства виходячи з наведеного.

Відповідно до приписів п.288.1 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 288.2 288.5 Податкового кодексу України встановлено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Пунктом 286.6 Податкового кодексу України встановлено, що за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб:

1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності;

3) пропорційне належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.

Виходячи з аналізу вказаних норм, суд зазначає, що дійсно положеннями податкового законодавства визначено порядок нарахування земельного податку у випадку, коли земельна ділянка на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб пропорційно належній частці кожної особи, проте суд констатує, що вказані положення законодавства щодо пропорційного визначення плати за землю можуть бути застосовані для обрахунку плати за землю лишу у випадку, якщо будівля яка розташована на земельній ділянці, перебуває у спільній власності кількох осіб.

Позивач, обґрунтовуючи доводи про можливість застосування в даному випадку пропорційного підходу для обрахунку площі земельної ділянки, яку використовує відповідач посилається на висновки викладені у Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 638/13423/18 та від 22.04.2020 у справі № 826/12431/16, які якраз і стосуються випадку визначення площі земельної ділянки, коли будівля, яка знаходиться на спірній земельній ділянці, перебуває у спільній власності кількох осіб-відповідачів, проте в справі, що розглядається на спірній земельній ділянці знаходяться окремі нежитлові будівлі, які перебувають у власності відповідачів, що виключає подібність даних справ, а отже і можливість застосування відповідних правових висновків.

Таким чином, приймаючи до уваги, що на спірній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, яке належить різним особами на праві приватної власності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в даному випадку пропорційний підхід не може бути застосований, а ні для визначення площі земельної ділянки, яку використовує відповідач, а ні для визначення розміру безпідставно збережених останнім коштів, оскільки нерухоме майно яке розташоване на спільній земельній ділянці не перебуває у спільній власності відповідачів.

Ні акт обстеження, ні розрахунок площі земельної ділянки наданий позивачем, не може вважатись належними та допустимим доказом на підтвердження розміру площі земельної ділянки, яку використовують відповідачі та безпосередньо обставини щодо її фактичного використання відповідачем.

Суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок площі земельної ділянки, яку використовують відповідачі здійснювався останнім виходячи з загальної площі нерухомого майна, яке належать відповідачам, що в даному випадку суперечить положенням викладеним п.287.8 ст. 287 ПК України, оскільки власник нежилого приміщення (його частини) повинен сплачувати до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами), з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто, при застосуванні пропорційного підходу для визначення площі нерухомого майна слід виходити не з загальної площі нерухомого майна зареєстрованого за особою, а із площі під будівлями, які належать позивачу.

Окремо, суд зазначає, що відповідно до правових висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 27.04.2021 у справі № 922/2378/20, з урахуванням системного аналізу змісту пункту 10.1.1. статті 10, підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14, статей 40,41, пункту 265.1.3. статті 265 ПК України, власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і постійні землекористувачі є платниками земельного податку, а орендарі земель державної та комунальної власності орендної плати за такі земельні ділянки, однак особа, яка є фактичним користувачем земельної ділянки, не маючи права власності або постійного користування на неї і використовуючи її без укладання договору оренди землі, не підпадає під правове регулювання наведених норм ПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на необхідності врахування особливостей правовідносин, що склались між сторонами та їх поведінки з огляду, зокрема, на ініціювання процесу поділу спірної земельної ділянки та пов`язані з цим активні дії сторін.

Як зазначає 1-й відповідач, у серпні-вересні 2012 року ТОВ «Іматра» придбало нежитлові будівлі по вул.Виконкомівській, 32 у м. Харкові.

16.10.2012 року ТОВ «Іматра» звернулося до Харківської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки.

19.12.2012 року Харківська міська рада надала дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки по вул.Виконкомівській, 32.

У березні 2013 року було отримано технічне завдання на розроблення проекту землеустрою, підготовлено проект землеустрою, погоджено межі земельної ділянки із суміжними землекористувачами та передано проект землеустрою до Держземагенства для внесення земельної ділянки до Державного земельного кадастру.

31.03.2014 року управлінням Держземагенства у м.Харкові дані земельної ділянки були внесені до Державного земельного кадастру.

25.04.2014 року було сформовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Як зазначає 1-й відповідач, з метою скорочення ділянки до мінімально можливого, придатного для роду діяльності ТОВ «Іматра», було прийнято рішення продати частину нежитлових будівель, що й відбулося у червні 2014 року, після чого ТОВ «Іматра» звернулося до міської ради із заявою про поділ земельної ділянки.

Рішенням 36 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 24.12.2014 № 1744/14 було надано дозвіл юридичним та фізичним особам на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування будівель і споруд. Згідно додатку № 2 до вказаного рішення ТОВ «Іматра» надано дозвіл на поділ земельної ділянки із земель територіальної громади м. Харкова площею 2,9650 га (кадастровий номер :09:001:0014) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (код КВЦПЗ 11.02) для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ «Я-1», літ. «Х-1», літ. «Щ-1», літ. «У-1» (виробничий комплекс з виготовлення бетону) по вул. Виконкомівській, 32 (Жовтневий район), а.с. 92, т. 1.

Як зазначає відповідач, на виконання вищезазначеного рішення було виконано всі необхідні роботи, отримано необхідні документи та розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки. 09.06.2016 року ТОВ «Іматра» звернулося до міського голови із заявою про погодження технічної документації, а.с. 93, т. 1.

Рішенням 10 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розробку документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» від 21.12.2016 № 460/16 (додаток 4 до рішення) ТОВ «Іматра» було погоджено технічну документацію із землеустрою щодо на поділу земельної ділянки із земель територіальної громади м. Харкова площею 2,9650 га (кадастровий номер :09:001:0014) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення на земельну ділянку № 1 1,6992 га для експлуатації та обслуговування виробничого комплексу з виготовлення бетону (літ. «Щ-1», літ. «У-1», залізничної колії), земельну ділянку № 2 0,2119 га для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ «Я-1», літ. «Х-1» та інженерних споруд, земельну ділянку № 3 площею 0,1982 га для експлуатації та обслуговування інженерних споруд, земельну ділянку № 4 площею 0,8467 га по вул. Виконкомівській, 32 (Новобаварський район), а.с. 95, т. 1.

Після цього - як це було передбачено вимогами чинного законодавства - технічну документацію було через ЦНАП передано до Держгеокадастру для внесення земельних ділянок до державного земельного кадастру та присвоєння їм кадастрових номерів, де вона (документація) й перебуває до сьогодні. Однак Державним кадастровим реєстратором було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, зокрема, з наступної підстави: «відомості про речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0014 від суб`єктів державної реєстрації прав до ДЗК не надходили» (а.с. 96, т. 1).

ТОВ «Іматра» зверталося до Департаменту земельних відносин з проханням вжити заходів щодо надання ДЗК відомостей щодо реєстрації за територіальною громадою м. Харкова речових прав на земельну ділянку (а.с. 97-98, т. 1). Однак, дані звернення були залишені без належного реагування.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Тлумачення як статті 3 Цивільного кодексу України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Справедливість та добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип добросовісності покладено, зокрема, в основу доктрини venire contra factum proprium, яка спрямована на унеможливлення суперечливої поведінки. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Таким чином, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони договору чи відповідного правовідношення.

Подібний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 01.07.2020 у справі № 686/9834/17-ц, від 28.10.2020 у справі № 372/4029/18, від 09.06.2021 у справі №948/393/20.

Суд додатково враховує й те, що у пункті VII.-2:101 вже цитованих Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказано, що збагачення є безпідставним, за винятком таких випадків: особа, яка збагатилася, має право на отримання збагачення за рахунок потерпілого в силу договору чи іншого юридичного акту, судового рішення або норми права; або потерпілий вільно і без помилки погодився на настання невигідних для себе наслідків.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи.

Враховуючи, що відповідач вживав необхідних заходів для оформлення правовідносин щодо користування земельною ділянкою, а позивачем не надано доказів ухилення відповідачів від укладення договору оренди або перешкоджання позивачеві отримати доходи від оренди земельної ділянки, твердження позивача про те, що територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради позбавлена можливості отримати дохід від здачі земельної ділянки, чим порушені охоронювані законом права та інтереси позивача щодо неодержаного майна у розмірі орендної плати за землю, є необґрунтованими.

Зокрема, відповідно до ч. ч. 2-5 ст. 13 ЦК України, яка визначає межі здійснення цивільних прав, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Так, цивільні суб`єктивні права, будучи мірою можливої поведінки уповноваженої особи, мають певні межі за змістом і за характером здійснення. Межі є невід`ємною рисою будь-якого суб`єктивного права. Порушення меж здійснення цивільних прав веде до зловживання правом, тобто, є підставою виникнення цього правового явища, яке нормативно закріплене ч. 3ст. 13 ЦК.

Колегія суддів звертає увагу, що в розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) до змісту поняття "майно" до об`єктів права власності можуть належати "правомірні очікування"/"законні сподівання" вчиняти певні дії відповідно до виданого державними органами дозволу. При цьому "правомірні очікування"/"законні сподівання", у разі, коли вони дійсно мають місце, підлягають захисту навіть тоді, коли не порушено принцип юридичної визначеності.

У справі "ПайнВеліДевелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" Європейський суд з прав людини постановив, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Таким чином, ТОВ «Іматра» відповідно до процедури, встановленої законодавством, виконало всі необхідні дії, скеровані на поділ та оформлення права користування земельною ділянкою, а отже правомірно очікувало на укладення в майбутньому договору оренди земельної ділянки відповідно до визначених меж та пов`язану з цим трансформацію прав і обов`язків сторін. Отже, відсутність на даний час оформленого та зареєстрованого договору оренди земельної ділянки зумовлена тривалим строком виконання робіт відповідними державними органами та не залежало від волі ТОВ «Іматра».

Додатково судом апеляційної інстанції не встановлено, а Харківською міською радою не доведено факту зволікання або ухилення відповідачів щодо укладення договору оренди землі, або зловживання своїми правами у заявлений період.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

На підстав ретельного дослідження наявних у справі документів, враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, а також керуючись принципом розумності, добросовісності, справедливості, враховуючи безпідставність та необґрунтованість застосування позивачем пропорційного підходу для визначення площі земельної ділянки, яку використовують відповідачі та розміру безпідставно збережених ним коштів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а відтак відмовляє в позові.

Таким чином, оскаржуване судове рішення ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків фактичним обставинам справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права, тому має бути скасовано, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційні скарги відповідачів підлягає задоволенню.

Ураховуючи те, що суд дійшов висновку задоволення апеляційних скарг, витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційними скаргами покладаються на позивача до положень статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу 1-го відповідача - ТОВ "Іматра" та апеляційну скаргу 2-го відповідача - ТОВ "Укрмазсервіс" на рішення Господарського суду Харківської області від 28.09.21 у справі № 922/2095/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського Господарського суду Харківської області від 28.09.21 у справі № 922/2095/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

3. Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, , за реквізитами: реєстраційний рахунок: UA0032986; Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО банку 820172) на корсить Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМАТРА" (61106, м. Харків, вул. Індустріальна, 3, ) витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги у сумі 26487,05 грн.

4. Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, , за реквізитами: реєстраційний рахунок: UA0032986; Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО банку 820172) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРМАЗСЕРВІС" (61140, м. Харків, в`їзд Золотий 1-й, 9, ) на користь витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги у сумі 7597,43 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06.12.2021.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя Д.О. Попков