ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.12.2021 Справа № 917/169/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Киричука О.А., у справі

за поданням Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича, провулок Козловського Івана, 4, офіс 1, м.Київ, 01024

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Трущенка Ігоря Миколайовича як керівника боржника - юридичної особи у справі

за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ і ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОСЕМ», Місцезнаходження: 04073, місто Київ, проспект Степана Бандери, будинок 9В, Код

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ ПЕЛЕТНИЙ ЗАВОД», 39100, Полтавська обл., Козельщинський район, селище міського типу Козельщина, вулиця Остроградського, будинок 87, Код

про стягнення 820 784,66 грн.

без повідомлення сторін

за відсутності Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича,

Встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 25.05.2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агросем м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Козельщинський пелетний завод смт.Козельщина, Полтавська область про стягнення 820 784, 66 грн. - було задоволено.

На виконання вказаного рішення, яке набрало законної сили 23.06.2021, був виданий відповідний наказ від 23.06.2021р.

02.07.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Ярославом Вікторовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного наказу суду (ВП № 65964947).

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича звернувся до Господарського суду Полтавської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Трущенка Ігоря Миколайовича як керівника боржника - юридичної особи у справі шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань по справі №917/169/21.

В обґрунтування подання приватний виконавець посилається на те, що сума заборгованості боржником не погашена та не вчиняються жодні дії для виконання рішення суду, що трактується виконавцем як ухилення від погашення існуючої заборгованості.

Виконавець вказує, що постановою від 02.07.2021 про відкриття виконавчого провадження, зобов`язано керівника ТОВ «КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ ПЕЛЕТНИЙ ЗАВОД» подати декларацію про доходи та майно за встановленою формою Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5, проте зазначена вимога приватного виконавця проігнорована.

З метою виконання судових рішень та керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, що знаходяться на рахунках відкритих боржником в банківських установах України.

Виконавець зазначає, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна у боржника відсутнє нерухоме майно. Згідно відповіді МВС України від 02.07.2021 за боржником відсутні зареєстровані транспортні засоби.

Крім того, 03.08.2021 приватним виконавцем направлено виклик керівнику ТОВ «КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ ПЕЛЕТНИЙ ЗАВОД» Трушенку Ігорю Миколайовичу на прийом до приватного виконавця, однак, за твердженням виконавця, останній не з`явився, про що складено акт.

Згідно відповіді з Державної фіскальної служби України №10818148 від 14.07.2020 про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, боржника відкритий рахунок в АТ «Райффайзен Банк» у м. Києві.

09.08.2021 приватним виконавцем з арештованого рахунку списані кошти 448,84 грн. в рахунок погашення боргу .

Виконавець вказує, що відповідно до даних на сайті You Control від 19.10.2021 ОСОБА_1 являється засновником, окрім ТОВ «КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ ПЕЛЕТНИЙ ЗАВОД», ще 63 компаній.

За даних обставин, робить висновок державний виконавець, що боржник приховує від виконавця грошові кошти та джерела доходів з метою ухилення виконання своїх зобов`язань, тому приватний виконавець змушений звернутися до суду з поданням з метою забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 337 ГПК України зазначено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного ) виконавця.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом враховано, що статтею 337 ГПК України передбачено, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно.

Термін «негайно» у розумінні рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1988 р. у справі «Броуґан та інші проти Сполученого Королівства» є виправданим, якщо строк триває до 4-х днів.

З метою своєчасного розгляду подання приватного виконавця, судом було постановлено ухвалу, яка направлена поштовою кореспонденцією та відповідною телефонограмою, яка була прийнята приватним виконавем.

При вирішенні подання суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державному виконавцю надано право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

За приписами ч.ч.1-3 ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2013 року Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

З наведеного вище можна зробити висновок, що поняття ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням слід розуміти як будь які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Поряд з цим, право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ГПК України, тимчасове обмеження фізичної особи боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом, як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

В даному випадку, приватний виконавець не надав суду доказів, які б доводили необхідність застосування судом такого виключного заходу забезпечення виконання судового рішення, як обмеження керівника юридичної особи (боржника) у праві виїзду за кордон.

Наведені приватним виконавцем обставини та надані докази не дають суду підстав вважати нез`явлення керівника на виклик державного виконавця ухиленням від виконання рішення суду як підставу застосування для нього виключного такого заходу забезпечення виконання судового рішення, як обмеження керівника юридичної особи (боржника) у праві виїзду за кордон.

Суд зазначає, що у даному випадку приватним виконавцем з поданням не було надано доказів, які б підтверджували, що саме керівник боржника ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням господарського суду Полтавської області від 25.05.2021 у справі № 97/169/21.

Судом також враховано, що відсутність майна та коштів боржника не свідчить про ухилення його керівника від виконання рішення суду, і що саме такий захід як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи керівника юридичної особи (боржника) буде ефективним для виконання судового рішення і не порушить визначене ст. 33 Конституції України право на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, тощо.

Крім того, судом враховано, що пунктом 19 частини 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, в той час як предметом спору у даній справі було стягнення заборгованості по Договору поставки № 30.03.20-171 від 30.03.2020 року, що за своєю правовою природою не є стягненням з боржника періодичних платежів.

З огляду на викладене підстави для задоволення подання відсутні.

В подальшому, у разі зміни обставин під час проведення виконавчого провадження, приватний виконавець вправі звернутись повторно до суду з відповідним мотивованим клопотанням.

Керуючись ст. ст. 337, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Трущенка Ігоря Миколайовича як керівника боржника - юридичної особи у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та підписаний: 07.12.2021р.

Cуддя Киричук О.А.