ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.11.2021м. СумиСправа № 920/987/21

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними матеріалами справу № 920/987/21

за позовом Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (40004, м. Суми. вул. Горького, буд. 58),

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Полукрнатураль систем" (40030, м. Суми, вул. Соборна, буд. 25, офіс 12),

про стягнення 42001 грн. 41 коп.,

УСТАНОВИВ:

08.09.2021 позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 42001 грн 41 коп., зокрема 27569 грн 50 коп. заборгованості за теплову енергію для потреб послуг з централізованого опалення і підігріву гарячої води за період з листопада 2018 року по квітень 2021 року відповідно до укладеного між сторонами договору про закупівлю теплової енергії № ПР121-6/1800069 від 01.10.2018, 10313 грн 43 коп. пені, 1226 грн 70 коп. 3% річних, 2891 грн 78 коп. інфляційного збільшення суми боргу.

Ухвалою від 27.09.2021 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/987/21; визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

За приписами ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвала від 27.09.2021, яку суд надіслав відповідачу за місцезнаходженням відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернута на адресу суду поштовим відділенням з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місцезнаходження чи місця проживання, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Станом на 29.11.2021 відповідач відзиву на позовну заяву, будь-яких клопотань чи заяв не подав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до укладеного між сторонами договору № ПР121-6/1800069 про закупівлю теплової енергії від 01.10.2018 позивач зобов`язується надавати відповідачу вчасно та відповідної якості теплову енергію для потреб послуг з централізованого опалення і підігріву гарячої води, а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Згідно з додатком № 1 до договору, послуги надаються за адресою: м. Суми, вулиця Засумська, будинок 16/5 (офісне приміщення).

Відповідно до п. 9, 10 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач до 10-го числа розрахункового місяця сплачує виконавцю вартість послуг з централізованого опалення, визначену додатком № 1 до договору, за розрахунковий період з урахуванням залишкової суми (сальдо розрахунків на початок місяця).

Рахунки на авансові внески та за надані виконавцем споживачу у розрахунковому місяці послуги споживач отримує від виконавця після складання сторонами з 4 по 6 число місяця, наступного за розрахунковим, акту приймання-передачі теплової енергії (п. 11 договору).

Відповідно до п. 8 додатку № 2 до договору, для підтвердження кількості фактично спожитих послуг, щомісячно з 4 по 6 число місяця, наступного за розрахунковим, сторони складають та підписують визначений п. 11 договору акт прийому-передачі послуг. Відповідач протягом 2-х днів з дня отримання від позивача акту прийому-передачі послуг, зобов`язаний направити позивачу підписаний зі свого боку акт прийому-передачі послуг або вмотивовану відмову від його підписання.

За умовами пункту 9 додатку № 2 до договору, якщо споживач протягом строку, вказаного у пункті 8 додатку не підпише зі свого боку вищезазначений акт та не надасть вмотивовану відмову щодо причин його не підписання, вважається, що акт прийому-передачі послуг є підписаним без заперечень, а послуги (теплова енергія) вважаються наданими в обсязі, вказаному в акті.

Договір укладається на один рік і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено іншій стороні про розірвання або необхідність перегляду договору. Сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 01.10.2018 (п. 33, 34 договору).

На виконання умов договору, у період з листопада 2018 року по квітень 2021 року, позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення загальною вартістю 27569 грн 50 коп. згідно з актами прийому-передачі послуг з постачання теплової енергії від 30.11.2018 на суму 1663 грн 31 коп., від 31.12.2018 на суму 2091 грн 00 коп.; від 31.01.2019 на суму 2301 грн 68 коп.; від 28.02.2019 на суму 1680 грн 73 коп.; від 31.03.2019 на суму 1476 грн 38 коп.; від 30.04.2019 на суму 196 грн 43 коп.; від 31.10.2019 на суму 302 грн 52 коп.; від 30.11.2019 на суму 1514 грн 29 коп.; від 31.12.2019 на суму 1728 грн 44 коп.; від 31.01.2020 на суму 1883 грн 10 коп.; від 29.02.2020 на суму 1752 грн 23 коп.; від 31.03.2020 на суму 699 грн 52 коп.; від 30.04.2020 на суму 326 грн 32 коп.; від 31.05.2020 на суму -73 грн 08 коп.; від 31.10.2020 на суму 326 грн 10 коп.; від 30.11.2020 на суму 1437 грн 35 коп.; від 31.12.2020 на суму 1994 грн 56 коп.; від 31.01.2021 на суму 2099 грн 03 коп.; від 28.02.2021 на суму 2173 грн 44 коп.; від 31.03.2021 на суму 1668 грн 47 коп.; від 30.04.2021 на суму 327 грн 68 коп.

Зазначені акти не підписані відповідачем. Працівниками позивача складені акти про відмову відповідача від підпису актів прийому-передачі теплової енергії від 10.12.2018, від 10.01.2019, від 11.02.2019, від 11.03.2019, від 10.04.2019, від 13.05.2019, від 11.11.2019, від 10.12.2019, від 08.01.2020, від 07.02.2020, від 10.03.2020, від 10.04.2020, від 11.05.2020, від 08.06.2020, від 11.12.2020, від 08.01.2021, від 09.02.2021, від 12.03.2021, від 20.04.2021, від 19.05.2021. Докази надання відповідачем вмотивованої відмови від підписання актів матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Правовідносини сторін виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і за спірний період регулювалися Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-IV, який втратив чинність 01.05.2019 та з 01.05.2019 регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII.

За змістом ст. 19 Закону № 1875-IV, ст. 12 Закону № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з визначеннями наведеними у статті 1 Закону № 2189-VIII, виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

За приписами статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

До житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води (ст. 5 Закону № 2189-VIII).

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд встановив, що факт надання позивачем відповідачу та отримання останнім послуг з постачання теплової енергії за договором у період з листопада 2018 року по квітень 2021 року вартістю 27569 грн 50 коп. підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії за вказаний період, які відповідно до п. 9 додатку № 2 до договору вважаються підписаними споживачем, оскільки останній не надав обґрунтованої відмови від підписання актів.

Відповідач не розрахувався за надані послуги, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача, заборгованість становить 27569 грн. 50 коп. Доказів сплати боргу чи обґрунтованих заперечень проти позовних вимог відповідач не подав.

З урахуванням викладеного, оскільки факт надання позивачем відповідачу у період з листопада 2018 року по квітень 2021 року послуг за договором вартістю 27569 грн 50 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не спростований відповідачем, останнім не подано доказів надання обґрунтованої відмови від підписання актів, доказів неотримання послуг, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 27569 грн. 50 коп. заборгованості.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" № 2921-ІІІ від 10.01.2002, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 15 договору, за несвоєчасне внесення плати відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,5 відсотків від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочки виконання, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до розрахунку позивача, за несвоєчасну оплату послуг, відповідачу нарахована пеня в загальній сумі 10313 грн 43 коп. в розмірі 0,5 відсотків, виходячи з суми заборгованості за надані послуги у період з листопада 2018 року по лютий 2020 року, за кожний місяць окремо, з урахуванням строків розрахунків, визначених договором та приписів ч. 6 ст. 232 ГК України.

Суд, перевіривши розрахунки позивача, встановив, що нарахування пені в розмірі 0,5 відсотків від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання суперечить умовам пункту 15 договору, оскільки у цьому пункті сторони обмежили розмір пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пеня за несвоєчасну оплату послуг, наданих у період з листопада 2018 року по лютий 2020 року, від суми заборгованості за кожний місяць окремо, з урахуванням строків розрахунків, визначених договором та приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, становить 1885 грн 72 коп. Таке нарахування є правомірним, обґрунтованим та відповідає умовам укладеного між сторонами договору.

Розрахунок пені перевірений судом за допомогою програми ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.5.3 Інформаційно-аналітичний центр ЛІГА, ТОВ ЛІГА: ЗАКОН, 2021; результати долучені до матеріалів справи.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати теплової енергії, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в сумі 1885 грн 72 коп.

В іншій частині позовних вимог, щодо стягнення з відповідача пені в сумі 8427 грн 71 коп., суд відмовляє, оскільки сторони у договорі обмежили розмір пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача, за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачу нараховані 2891 грн 78 коп. інфляційного збільшення суми боргу та 1226 грн 70 коп. 3% річних, виходячи з суми заборгованості за надані послуги у період з листопада 2018 року по квітень 2021 року, за кожний місяць окремо, з урахуванням строків розрахунків, визначених договором.

Суд, перевіривши розрахунки 3 % річних та інфляційного збільшення суми боргу, встановив, що вони є арифметично правильними.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати теплової енергії, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1226 грн 70 коп. 3% річних та 2891 грн 78 коп. інфляційного збільшення суми боргу.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полукрнатураль систем" (вул. Соборна, буд. 25, офіс 12, м. Суми, 40030, ) на користь Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (вул. Горького, буд. 58, м. Суми, 40004, ) 27569 грн 50 коп. заборгованості, 1885 грн 72 коп. пені, 1226 грн 70 коп. 3% річних, 2891 грн 78 коп. інфляційного збільшення суми боргу, 2270 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане суддею 01.12.2021.

Суддя Є.А. Жерьобкіна