ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 924/9/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Бакуліна С.В., Губенко Н.М.

за участю секретаря судового засідання Калітінського М.Ю.,

представників учасників справи:

від позивача: Савченко О.В.

від відповідача-1: Коновалов М.А.

від відповідача-2: Сапьолкіна Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Вест"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Грязнов В.В., Василишин А.Р., Розізнана І.В.

від 03.08.2021

за первісним позовом ОСОБА_1

до 1. ОСОБА_2 , 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Вест"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі та акту приймання-передачі частки; зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, шляхом звільнення ТОВ "Поділля Вест" самовільно зайнятих ним земельних ділянок, повернення вказаних ділянок у фактичне володіння ОСОБА_1 ,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Вест"

до ОСОБА_1

про визнання права власності на земельні ділянки,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. В січні 2021 року ОСОБА_1 (далі - Позивачка за первісним позовом, ОСОБА_1 , Скаржниця) звернулася до Господарського суду Хмельницької області з позовом до 1. ОСОБА_2 (далі - Відповідач-1 за первісним позовом, ОСОБА_2 ), 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Вест" (далі - Відповідач-2 за первісним позовом, Товариство) про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі та акту приймання-передачі частки; зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, шляхом звільнення Товариством самовільно зайнятих ним земельних ділянок, повернення вказаних ділянок у фактичне володіння ОСОБА_1 .

2. В обґрунтування позову Позивачка за первісним позовом посилається на те, що з моменту створення Товариства та до моменту подання даного позову статутний капітал Товариства на суму 2 846 715,50 грн., що становить вартість 15 земельних ділянок, сформований не був, оскільки відповідні земельні ділянки зареєстровані на праві власності на момент укладення оспорюваного договору та станом на даний час за Позивачкою за первісним позовом. Відтак вважає, що частка у статутному фонді, передана за таким договором, є неоплаченою, що свідчить про неможливість ОСОБА_1 здійснити її відчуження, та, відповідно, суперечність оспорюваного договору вимогам чинного законодавства України. З огляду на викладене, враховуючи належність спірних земельних ділянок на праві власності Позивачці за первісним позовом та їх самовільне захоплення Відповідачем-2 за первісним позовом, просила задовольнити позовні вимоги.

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля Вест" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило визнати за ним право власності на наступні 15 земельних ділянок: земельна ділянка площею 52,00 га, кадастровий номер :06:007:0176, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району (нині Плужненська об`єднана територіальна громада Шепетівського району) Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 221; земельна ділянка площею 44,0 га, кадастровий номер :06:007:0177, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району (нині Плужненська об`єднана територіальна громада Шепетівського району) Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 221; земельна ділянка площею 20,0 га, кадастровий номер :06:007:0200, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району (нині Плужненська об`єднана територіальна громада Шепетівського району) Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 221; земельна ділянка площею 38,0 га, кадастровий номер :06:007: 0214, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району (нині Плужненська об`єднана територіальна громада Шепетівського району) Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 221; земельна ділянка площею 22,0 га, кадастровий номер :06:007:0215, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району (нині Плужненська об`єднана територіальна громада Шепетівського району) Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 221; земельна ділянка площею 14,0 га, кадастровий номер :06:014:0593, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району (нині Плужненська об`єднана територіальна громада Шепетівського району) Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 221; земельна ділянка площею 18,0 га, кадастровий номер :06:018:0870, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району (нині Плужненська об`єднана територіальна громада Шепетівського району) Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 221; земельна ділянка площею 18,0 га, кадастровий номер :06:018:0874, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району (нині Плужненська об`єднана територіальна громада Шепетівського району) Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 221; земельна ділянка площею 16,0 га, кадастровий номер :06:018:0875, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району (нині Плужненська об`єднана територіальна громада Шепетівського району) Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 221; земельна ділянка площею 16,0 га, кадастровий номер :06:018:0876, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району (нині Плужненська об`єднана територіальна громада Шепетівського району) Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 221; земельна ділянка площею 4,0 га, кадастровий номер :06:018:0877, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району (нині Плужненська об`єднана територіальна громада Шепетівського району) Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 221; земельна ділянка площею 10,0 га, кадастровий номер :06:018:0878, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району (нині Плужненська об`єднана територіальна громада Шепетівського району) Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 221; земельна ділянка площею 16,0 га, кадастровий номер :06:018:0879, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району (нині Плужненська об`єднана територіальна громада Шепетівського району) Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 221; земельна ділянка площею 2,0 га, кадастровий номер : 06:001:0011, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Яворовецької сільської ради Красилівського району (нині Красилівська об`єднана територіальна громада Хмельницького району) Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 227; земельна ділянка площею 2,0 га, кадастровий номер :06:001:0012, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Яворовецької сільської ради Красилівського району (нині Красилівська об`єднана територіальна громада Хмельницького району) Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 227.

4. В обґрунтування зустрічного позову Відповідач-2 зазначає, що 02 травня 2019 року ОСОБА_1 було створено Товариство, до статутного фонду якого передано 15 земельних ділянок. 08 травня 2019 року ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 за оспорюваним у первісному позові договором 100% статутного капіталу Товариства, що складається з спірних 15 земельних ділянок. В подальшому, Товариство не мало можливості зареєструвати спірні земельні ділянки оскільки було виявлено, що на спірні земельні ділянки ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2018 у справі №686/19547/18 у кримінальному провадженні №0000010, а також Ізяславським районним судом накладено арешт. Право власності Товариства на земельні ділянки оспорюється ОСОБА_1 у даній справі, тому Товариство звернулося з зустрічним позовом про визнання права власності на вищевказані земельні ділянки в порядку ст.392 ЦК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

5. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 18.05.2021 в задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено, визнано за ТОВ «Поділля Вест» право власності на спірні 15 земельних ділянок.

6. Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що визнання недійсним правочину передбачає вирішення із застосуванням приписів статей 3, 15, 16 ЦК України питання про спростування презумпції правомірності правочину і встановлення не лише наявності підстав недійсності правочину, передбачених законом, а й факту порушення цивільного права особи на час пред`явлення позову, за захистом якого Позивачка звернулася до суду; яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося. При зверненні з позовом на захист своїх корпоративних прав, Позивачка у розумінні ст.ст. 116, 167 ЦК України повинна довести наявність порушення корпоративних прав спричинене укладенням оспорюваного договору, тобто повинна зазначити, яке саме її право було порушене внаслідок укладання оспорюваного правочину (право на участь в управлінні, право на отримання дивідендів, право на вихід зі складу учасників; право на продаж належних їй акцій та/або частки у статутному капіталі Товариства) та яким саме чином було порушене відповідне право внаслідок укладання оспорюваного правочину. В той же час, ОСОБА_1 не надала суду доказів та не зазначила, яким саме чином укладений нею та Відповідачем-1 договір купівлі-продажу корпоративних прав порушує її права та законні інтереси, при цьому пунктом 1.5 оспорюваного договору узгоджено, що продавцем в повному обсязі здійснено вклад до статутного капіталу, відступлення частки, що відповідає інтересам та волевиявленню останньої. Суд першої інстанції також дійшов висновку, що невчинення дій з перереєстрації за Товариством внесеної в його статутний фонд нерухомості не є достатньою підставою для висновку про невнесення засновником частки до статутного фонду. За наслідками вирішення спору, суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи не є обґрунтованими і достатніми для визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Поділля Вест». За відсутності підстав для визнання недійсним оспорюваного договору були залишені без задоволення і вимоги про визнання недійсним акту приймання-передачі та зобов`язання Товариства усунути перешкоди в користуванні Позивачкою спірними земельними ділянками, тому суд відмовив в задоволенні первісної позовної заяви у повному обсязі.

7. Вирішуючи спір про визнання за ТОВ «Поділля Вест» права власності на спірні земельні ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що Товариством повністю доведено передання ОСОБА_1 до статутного капіталу Товариства спірних 15 земельних ділянок. Об`єктом зустрічного позову є усунення невизначеності відносин права власності щодо індивідуально визначеного майна, а підставою позову є обставини, що підтверджують наявність у ТОВ «Поділля Вест» права власності чи іншого речового права на майно, яке не визнається і оспорюється. Судом першої інстанції зазначено, що на даний час земельні ділянки, визнання права на які є предметом зустрічного позову, зареєстровані за ОСОБА_1 , що обмежує ТОВ «Поділля Вест» в реалізації правомочностей власника майна і унеможливлює здійснення перереєстрації за Товариством права власності через накладені обтяження (арешти) на земельні ділянки за судовими рішеннями.

8. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким первісний позов задоволено частково. Визнано недійсним укладений 08.05.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Поділля Вест", який посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Мороз О.А. та зареєстровано в реєстрі за №1134 та акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Поділля Вест", який складено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08 травня 2019 року, посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Мороз О,А. та зареєстровано в реєстрі за №№1135, 1136. В задоволенні решти первісних позовних вимог - відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

9. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що в разі спору зареєстровані речові права та їх обтяження мають пріоритет над незареєстрованими. З огляду на відсутність реєстрації за Товариством права власності на спірні земельні ділянки апеляційний суд дійшов висновку, що право власності на такі земельні ділянки Відповідач-2 не набув, а відповідно Позивачка не оплатила свою частку, а тому визнав недійсним укладений 08 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства, та акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства, який складено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08 травня 2019 року. В первісному позові в частині усунення перешкод в користуванні спірними земельними ділянками шляхом звільнення Товариством самовільно зайнятих ним земельних ділянок і повернення вказаних ділянок у фактичне володіння ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції було відмовлено з тих підстав, що матеріали справи не містять доказів реального перешкоджання Товариством у здійснення права власності ОСОБА_1 , та Позивачка за первісним позовом не вказує жодних обставин існування перешкод щодо права розпоряджатись чи користуватись спірними земельними ділянками. Враховуючи наявність права власності на спірні земельні ділянки у Позивачки за первісним позовом, суд апеляційної інстанції зазначив про неможливість задоволення зустрічного позову та визнання такого права за Товариством, а тому в зустрічному позові відмовив.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

10. Відповідач-2 за первісним позовом подав касаційну скаргу, в якій просить Суд скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 у справі №924/9/21 та залишити без змін рішення господарського суду Хмельницької області від 18.05.2021 року.

11. Підставою касаційного оскарження судового рішення Скаржник визначив пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції: застосував статті 16 ЦК України та 167 ГК України, без урахування висновків Верховного Суду викладених в постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі №916/1411/19, а також від 30.01.2018 у справі №904/9839/16 та від 10.04.2019 у справі №390/34/17; застосував статті 203, 215 ЦК України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 31.01.2018 у справі №927/265/17 та від 30.06.2021 у справі №911/2797/20; неправильно застосував статтю 334 ЦК України, не врахувавши висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 20.05.2020 у справі №911/1902/19, від 21.02.2020 у справі №918/792/18 та від 20.01.2020 у справі №910/10987/18; застосував статтю 392 ЦК України без урахування висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 24.06.2015 у справі №6-318цс15, від 21.11.2018 у справі №920/615/16, від 14.09.2016 у справі №6-1219цс16, від 24.05.2017 у справі №6-1388цс16, від 26.10.2016 у справі №6-1625цс16, від 13.09.2017 у справі №761/32495/15-ц, від 12.10.2016 у справі №6-504цс16, від 07.11.2012 у справі №6-107цс12, від 04.12.2012 у справі №26/133, від 29.04.2015 у справі №903/134/13-2 та постанові Верховного Суду від 05.07.2018 у справі №910/16594/15.

12. Позивачка за первісним позовом надала письмові пояснення.

13. Відповідач-2 за первісним позовом надав письмові пояснення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. 02 травня 2019 року ОСОБА_1 рішенням засновника №1 ТОВ «Поділля Вест» створила ТОВ «Поділля Вест» за адресою: 30351, Хмельницька область, Ізяславський район, с. Білеве, вул. Центральна, 1а. Вирішила сформувати статутний капітал ТОВ «Поділля Вест» за рахунок майнового (не грошового) внеску, а саме, земельних ділянок із цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства, які належать засновнику Товариства на праві власності: площею 38,0 га, кадастровий номер :06:007:0214; площею 44,0 га, кадастровий номер :06:007:0177; площею 52,0 га, кадастровий номер :06:007:0176; площею 10,0 га, кадастровий номер :06:018:0878; площею 16,0 га, кадастровий номер :06:018:0879; площею 4,0 га, кадастровий номер :06:018:0877; площею 18,0 га, кадастровий номер :06:018:0870; площею 16,0 га, кадастровий номер :06:018:0875; площею 18,0 га, кадастровий номер :06:018:0874; площею 20,0 га, кадастровий номер :06:007:0200; площею 16,0 га, кадастровий номер :06:018:0876; площею 22,0 га, кадастровий номер :06:007:0215; площею 14,0 га, кадастровий номер :06:014:0593, які розташовані на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області; площею 2,0 га, кадастровий номер :06:001:0011; площею 2,0 га, кадастровий номер :06:001:0012, на території Яворовецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області; загальною вартістю 2 846 715,50 грн.

15. Сформовано статутний капітал ТОВ «Поділля Вест» у розмірі 2 846 715,50 грн. за рахунок майнового внеску засновника із наступним розподілом часток: ОСОБА_1 - частка у статутному капіталі Товариства становить 2 846 715,5 грн., що складає 100% статутного капіталу Товариства. Обрано директором Товариства ОСОБА_1 .

16. Згідно актів приймання-передачі від 02.05.2019 року, ТОВ «Поділля Вест» відповідно до рішення засновника №1 від 02.05.2019 року прийнято, а ОСОБА_1 передано до статутного капіталу ТОВ «Поділля Вест» земельні ділянки з кадастровими номерами :06:001:0012, площею 2 га, :06:001:0011 площею 2 га на території Яворовецької сільської ради Красилівського району; на території Мякотівської сільської ради Ізяславського району з кадастровими номерами :06:007:0176 площею 52 га; :06:007:0177 площею 44 га, :06:007:0200 площею 20 га; :06:007:0214 площею 28 га; :06:007:0215 площею 22 га; :06:014:0593 площею 14 га; :06:018:0870 площею 18 га; :06:018:0874 площею 18 га; :06:018:0875 площею 16 га; :06:018:0876 площею 16 га; :06:018:0877 площею 4 га; :06:018:0878 площею 10 га; :06:018:0879 площею 16 га.

17. Відповідно до свідоцтва №1 від 02.05.2019 року за підписом директора ТОВ «Поділля Вест», ОСОБА_1 є учасником ТОВ «Поділля Вест» з часткою 100% в статутному капіталі Товариства, що складає 2 846 715,50 грн. Внесок до статутного капіталу Товариства ОСОБА_1 здійснено в повному обсязі.

18. 08 травня 2019 року між ОСОБА_1 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Поділля Вест» (далі - Договір), за положеннями якого Продавець передає у власність Покупця, а Покупець приймає частку у статутному капіталі ТОВ «Поділля Вест» в сукупному розмірі 2 846 715,50 грн., що складає 100% статутного капіталу Товариства та сплачує за неї кошти в розмірі, визначеному у цьому Договорі.

19. Згідно п. 1.2. Договору частка у статутному капіталі, що продається, належить Продавцю на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, свідоцтва про внесок засновником частки до статутного капіталу Товариства №1 від 02.05.2019 року.

20. У п. 1.3. Договору викладені відомості про Товариство: повне найменування - ТОВ «Поділля Вест», дата державної реєстрації - 02.05.2019 року. Дата запису в ЄДР про проведення державної реєстрації юридичної особи: 02.05.2019 року. Ідентифікаційний код юридичної особи: 42979949. Юридична адреса: 30352, Хмельницька область, Ізяславський район, с. Білеве, вул. Центральна, буд. 1а. Розмір статутного капіталу - 2846715,50 грн.

21. За положеннями п. 1.5. Договору Продавець гарантує, що ним повністю здійснено вклад до статутного капіталу Товариства в розмірі частки, що відчужується, шляхом передачі Товариству нерухомого майна, як внеску до статутного капіталу, в установленому законом порядку на підставі актів приймання-передачі від 02.05.2019 року. Здійснення вкладу до статутного капіталу Товариства підтверджується свідоцтвом від 02.05.2019 року.

22. У п. 1.6. Договору передбачено, зокрема, що Продавець гарантує відступлення частки як таке, що відповідає інтересам та волевиявленню Продавця і не вчинено під примусом або внаслідок збігу тяжких обставин.

23. Продаж частки в статутному капіталі Товариства, зазначеної у п. 1.1. цього Договору, здійснюється Продавцем за 395 100,30 грн., що є еквівалентом 15 000,00 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на дату підписання Договору ( п. 2.1. Договору).

24. У п. 3.1. Договору сторонами погоджено, що Покупець набуває право власності на відчужувану за цим Договором частку у статутному капіталі Товариства з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства, яким сторони підтверджують факт переходу права на відчужувану частку до Покупця.

25. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 4.1. Договору).

26. 08 травня 2019 року між ОСОБА_1 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) складено акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Вест» (далі - Акт приймання-передачі частки), за яким Позивачка за первісним позовом передала, а Відповідач-1 за первісним позовом прийняв належні ОСОБА_1 корпоративні (майнові) права, а саме: частку у статутному капіталі ТОВ «Поділля Вест», розмір якої становить 2846715,50 грн., що складає 100,00% статутного капіталу Товариства. Даний Акт є документом, який підтверджує перехід (передачу) частки учасника у статутному капіталі юридичної особи ТОВ «Поділля Вест».

27. Договір та Акт приймання-передачі частки підписано сторонами та нотаріально посвідчено.

28. В травні 2019 року внесено відповідні зміни до ЄДРЮО, ФОП та ГФ.

29. Як вбачається із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 20.12.2020 року, земельна ділянка з кадастровим номером 682218400:06:007:0214 (площа 38 га), зареєстрована 12.12.2018 року на праві власності за ОСОБА_1 та перебуває під арештом, накладеним ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області про забезпечення позову від 11.06.2019 року у справі №675/1068/19, а також ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2018 року у справі №686/19547/18; земельна ділянка з кадастровим номером :06:007:0177, площею 44 га, зареєстрована 12.12.2018 року на праві власності за ОСОБА_1 та перебуває під арештом, накладеним ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області про забезпечення позову від 09.07.2019 року у справі №675/1069/19, а також ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2018 року у справі №686/19547/18; земельна ділянка з кадастровим номером :06:007:0176, площею 52 га, зареєстрована 11.12.2018 року на праві власності за ОСОБА_1 та перебуває під арештом, накладеним ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області про забезпечення позову від 09.07.2019 року у справі №675/1067/19, а також ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2018 року у справі №686/19547/18; земельна ділянка з кадастровим номером :06:018:0878, площею 10 га, зареєстрована 11.12.2018 року на праві власності за ОСОБА_1 та перебуває під арештом, накладеним ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області про забезпечення позову від 03.07.2019 року у справі №675/1069/19, а також ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2018 року у справі №686/19547/18; земельна ділянка з кадастровим номером :06:018:0879, площею 16 га, зареєстрована 11.12.2018 року на праві власності за ОСОБА_1 та перебуває під арештом, накладеним ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області про забезпечення позову від 10.06.2019 року у справі №675/1065/19, а також ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2018 року у справі №686/19547/18; земельна ділянка з кадастровим номером :06:018:0877, площею 4 га, зареєстрована 11.12.2018 року на праві власності за ОСОБА_1 та перебуває під арештом, накладеним ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області про забезпечення позову від 03.07.2019 року у справі №675/1129/19, а також ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2018 року у справі №686/19547/18; земельна ділянка з кадастровим номером :06:018:0870, площею 18 га, зареєстрована 28.11.2018 року на праві власності за ОСОБА_1 та перебуває під арештом, накладеним ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області про забезпечення позову від 12.07.2019 року у справі №675/1192/19, а також ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2018 року у справі №686/19547/18; земельна ділянка з кадастровим номером :06:018:0875, площею 16 га, зареєстрована 28.11.2018 року на праві власності за ОСОБА_1 та перебуває під арештом, накладеним ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області про забезпечення позову від 10.06.2019 року у справі №675/1066/19, а також ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2018 року у справі №686/19547/18; земельна ділянка з кадастровим номером :06:018:0874, площею 18 га, зареєстрована 28.11.2018 року на праві власності за ОСОБА_1 та перебуває під арештом, накладеним ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області про забезпечення позову від 24.06.2019 року у справі №675/1130/19, а також ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2018 року у справі №686/19547/18; земельна ділянка з кадастровим номером :06:007:0200, площею 20 га, зареєстрована 28.11.2018 року на праві власності за ОСОБА_1 та перебуває під арештом, накладеним ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області про забезпечення позову від 03.07.2019 року у справі №675/1200/19, а також ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2018 року у справі №686/19547/18; земельна ділянка з кадастровим номером :06:018:0876, площею 16 га, зареєстрована 12.12.2018 року на праві власності за ОСОБА_1 та перебуває під арештом, накладеним ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області про забезпечення позову від 02.07.2019 року у справі №675/1193/19, а також ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2018 року у справі №686/19547/18; земельна ділянка з кадастровим номером :06:007:0215, площею 22 га, зареєстрована 12.12.2018 року на праві власності за ОСОБА_1 та перебуває під арештом, накладеним ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області про забезпечення позову від 17.07.2019 року у справі №675/1197/19, а також ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2018 року у справі №686/19547/18; земельна ділянка з кадастровим номером :06:014:0593, площею 14 га, зареєстрована 12.12.2018 року на праві власності за ОСОБА_1 та перебуває під арештом, накладеним ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області про забезпечення позову від 12.07.2019 року у справі №675/1194/19, а також ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2018 року у справі №686/19547/18; земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0011, площею 2 га, зареєстрована 02.12.2016 року на праві власності за ОСОБА_1 , перебуває в оренді ФГ «Скарбниця 2006», на земельну ділянку накладено арешт Красилівським районним судом ухвалою від 05.03.2018 року у справі 677/1652/17; земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0012, площею 2 га, зареєстрована 02.12.2016 року на праві власності за ОСОБА_1 , перебуває в оренді ФГ «Скарбниця 2006», на земельну ділянку накладено арешт Красилівським районним судом ухвалою від 05.03.2018 року у справі 677/1652/17.

30. Відповідно до податкових декларацій з плати за землю за 2019 рік та банківських квитанцій, Товариство здійснювало сплату земельного податку за 15 земельних ділянок, переданих ОСОБА_1 до його статутного фонду.

31. В матеріалах справи наявний протокол прийняття зави про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.10.2020 року, згідно яких громадян ОСОБА_2 повідомив про те, що 28.10.2020 року невідомі особи здійснюють обмолот сільськогосподарських культур на земельних ділянках на території Мякотівської сільської ради Ізяславсього району, що належать ТОВ «Поділля Вест».

32. ОСОБА_1 звернулась із заявою (зареєстрована 02.11.2020 року) про вчинення злочину, у якій повідомила, що вона є власником 12 земельних ділянок на території Мякотівської сільської ради Ізяславського ради, проте, невідомі особи здійснюють протиправне збирання врожаю засіяних нею с/г культур.

33. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від листопада 2020 року зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 .

34. Довідкою від 01.03.2021 року ТОВ «Поділля Вест» підтверджує, що на балансі Товариства обліковуються 15 земельних ділянок, які є предметом спору.

35. Отже, Позивач за первісним позовом, стверджуючи про наявність підстав для визнання Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі та Акту приймання-передачі недійсним, звернуся з первісним позовом до суду. В свою чергу, Відповідач-2 за первісним позовом з метою захисту його прав як власника спірних земельних ділянок подав до суду зустрічний позов про визнання права власності на спірні 15 земельних ділянок.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

36. Цивільний кодекс України

Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків

1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. …

Стаття 15. Право на захист цивільних прав та інтересів

1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16. Захист цивільних прав та інтересів судом

1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Стаття 113. Поняття та види господарських товариств

1. Господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Стаття 115. Майно господарського товариства

1. Господарське товариство є власником:

1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу;

2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності;

3) одержаних доходів;

4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

2. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.

Стаття 116. Права учасників господарського товариства

1. Учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом:

1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом;

2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); …

5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

2. Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Стаття 203. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 215. Недійсність правочину

1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. …

Стаття 316. Поняття права власності

1. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 328. Підстави набуття права власності

1. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

2. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Стаття 373. Земля (земельна ділянка) як об`єкт права власності

… 2. … Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. …

Стаття 392. Визнання права власності

1. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 525. Недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання

1. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов`язання

1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 627. Свобода договору

1. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629. Обов`язковість договору

1. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

37. Господарський кодекс України

Стаття 82. Право власності на землю юридичних осіб

1. Юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) внесення земельних ділянок її засновниками до статутного капіталу; …

Стаття 125. Виникнення права на земельну ділянку

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 126. Оформлення речових прав на земельну ділянку

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Стаття 85. Власність господарського товариства

1. Господарське товариство є власником: майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески; продукції, виробленої в результаті господарської діяльності товариства; доходів, одержаних від господарської діяльності товариства; іншого майна, набутого товариством на підставах, не заборонених законом.

Стаття 167. Зміст корпоративних прав та корпоративних відносин

1. Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

38. Господарський процесуальний кодекс України

Стаття 4

2. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 74

1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 300

1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

38. Суд виходить з того, що відповідно до змісту частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

39. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.

40. Зі змісту заявлених у справі позовних вимог Суд вбачає, що Позивачка за первісним позовом звернулася з первісним позовом за захистом своїх корпоративних прав, які вона вважає такими, що виникли у зв`язку з тим, що з моменту створення Товариства та до моменту подання даного позову статутний капітал Товариства на суму 2846715,50 грн., що становить вартість 15 земельних ділянок, сформований не був. Позивачка за первісним позовом також зазначає, що частка у статутному фонді ТОВ «Поділля Вест», передана за оспорюваним нею Договором, є неоплаченою, оскільки спірні земельні ділянки не були нею передані до статутного капіталу Товариства. Тобто, на її думку, спір у даній справі є перш за все корпоративним спором, адже виник з корпоративних правовідносин.

41. Положення як Цивільного, так і Земельного кодексу України передбачають укладення договору лише як одну з підстав для виникнення, зміни чи припинення цивільних прав та обов`язків, зокрема щодо земельних ділянок. Відповідно до пункту (б) частини 1 статті 82 Земельного кодексу України внесення земельних ділянок її засновниками до статутного капіталу є окремою підставою та особливою формою набуття права власності на земельну ділянку.

42. Внесення земельних ділянок засновниками юридичної особи до її статутного капіталу регламентується цивільним та господарським законодавством, установчими документами відповідної юридичної особи та має наслідком набуття засновником (учасником) права власності на частку в статутному капіталі відповідної юридичної особи та відповідних корпоративних прав. При цьому реалізація учасником своїх корпоративних прав, зокрема правомочностей з управління товариством, отримання частки прибутку (дивідендів) та активів у разі ліквідації товариства здійснюється пропорційно до належної йому частки у статутному капіталі.

43. Відповідно до змісту частини першої статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

44. Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

45. Відтак задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності в нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу) та факту його порушення.

46. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 27.06.2018 у справі № 910/11255/16, від 14.05.2019 у справі № 916/465/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16448/18.

47. Суди, вирішуючи корпоративний спір, зобов`язані перевірити наявність в позивача суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати в чому полягає порушення його корпоративних прав.

48. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (аналогічні висновки викладені в п. 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340).

49. Оскільки, правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права та захисту підлягає порушене право.

50. Крім того, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення його порушеного права.

51. Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

52. Реалізація цивільно-правового захисту відбувається шляхом усунення порушень цивільного права чи інтересу, покладення виконання обов`язку по відновленню порушеного права на порушника.

53. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту (відновлення порушеного права чи інтересу) в обраний ним спосіб.

54. Окрім того, слід зазначити, що висновок про порушення чи не порушення прав позивача, а також його охоронюваних законом інтересів, суд має зробити за результатами розгляду справи, зазначивши про це в мотивувальній частині. У такому разі внаслідок задоволення позову позивач отримує належний судовий захист, оскільки буде встановлено факт порушення чи оспорювання його права. Якщо ж за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

55. Отже, суд апеляційної інстанції приймаючи рішення про задоволення позову у цій справі повинен був обґрунтувати наявність порушення корпоративних прав Позивачки за первісним позовом та можливість її захисту (відновлення порушеного права чи інтересу) в обраний нею спосіб.

56. Апеляційний господарський суд залишив поза увагою існування рішення засновника №1 від 02.05.2019 року, за яким сама ж Позивачка за первісним позовом вирішила створити Товариство та внести до його статутного капіталу 15 земельних ділянок, належних їй на праві власності; наявність актів приймання-передачі від 02.05.2019 року за її підписом про передання в статутний фонд ТОВ «Поділля Вест» 15 земельних ділянок; а також видачу свідоцтва №1, про те, що нею здійснено внесок до статутного капіталу ТОВ «Поділля Вест» в повному обсязі, крім того погодження сторонами в оспорюваному Договорі (п. 1.5. Договору), що Продавцем в повному обсязі здійснено вклад до статутного капіталу та відступлення частки відповідає інтересам та волевиявленню Продавця. Таким чином, в оскаржуваній постанові апеляційним судом не зазначено та не наведено мотивів за яких апеляційний суд дійшов висновку про порушення оспорюваним Договором прав та законних інтересів Позивачки за первісним позовом.

57. Судом також враховано, що при зверненні з позовом до суду на захист своїх корпоративних прав, позивач у розумінні ст.ст. 116, 167 ЦК України повинен довести наявність порушення корпоративних прав спричиненого укладенням оспорюваного договору. Тобто, звертаючись із позовом позивач повинен був зазначити, яке саме його право з вищевказаних було порушене внаслідок укладання оскаржуваного правочину (право на участь в управлінні, право на отримання дивідендів, право на вихід зі складу учасників; право на продаж належних йому акцій та/або частки у статутному капіталі Товариства) та яким саме чином було порушене відповідне право внаслідок укладання оскаржуваного правочину.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.01.2018 р. у справі № 904/9839/16.

58. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України. За результатами розгляду такого спору суд має вирішити питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.06.2020 р. у справі № 916/1411/19.

59. Враховуючи зазначене, апеляційний суд вирішив корпоративний спір, не перевіривши наявність у Позивачки за первісним позовом суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано її позов, а також не з`ясував в чому полягає порушення її корпоративних прав, не визначив, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого Позивачка звернулася до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення.

60. Апеляційний суд задовольняючи первісний позов в частині визнання недійсним оспорюваного договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 08.05.2019 року та акту приймання передачі цієї частки виходив лише з того, що права власності на спірні земельні ділянки при формуванні статутного фонду ТОВ "Поділля Вест" не було зареєстровано за ТОВ "Поділля Вест", а тому право власності на такі земельні ділянки Відповідач-2 не набув, та відповідно Позивачка не оплатила свою частку, а тому визнав недійсним укладений 08.05.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Поділля Вест", та акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Поділля Вест", який складено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08.05.2019 року.

61. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 76 ГПК України).

62. Для повного і всебічного розгляду справи важливим є встановлення та аналіз сукупного зв`язку зазначених вище обставин, а їх відсутність не дає змогу розглянути цей спір у відповідності до вимог законодавства.

63. Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухвалені судового рішення по суті спору.

64. Оскаржувана постанова у цій справі наведеним вимогам не відповідає.

65. За таких обставин, висновки господарського суду апеляційної інстанції про часткове задоволення первісного позову та відмову в зустрічному позові є необґрунтованими та передчасними.

66. Отже, враховуючи, що саме судом апеляційної інстанції не було повно і всебічно з`ясовано обставини, які входили до предмету доказування у цій справі, виходячи із предмета і підстав первісного та зустрічного позовів, не надано належну оцінку всім доказам і доводам сторін по суті заявлених вимог, справу, що розглядається, слід направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

67. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, а лише на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ст. 300 ГПК України).

68. Встановивши зазначені в постанові вище порушення, з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, Суд дійшов висновку про те, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанцій у даній справі підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд до господарського суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

69. За приписами пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

70. Згідно з частиною 6 статті 310 ГПК підставою для скасування судових рішень суду апеляційної інстанції і направлення справи на новий розгляд є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної постанови суду апеляційної інстанції.

71. Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що касаційна скарга Відповідача-2 підлягає задоволенню частково, постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

72. Під час нового розгляду справи апеляційному суду необхідно врахувати викладене вище, вжити усі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, предмету і підстав позову, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, дати їм належну юридичну оцінку, і в залежності від встановлених обставин переглянути рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Судові витрати

73. Оскільки справа направляється на новий розгляду до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Вест" задовольнити частково.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 у справі №924/9/21 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді С. Бакуліна

Н. Губенко