УХВАЛА

06 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 908/3267/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б. Ю. (головуючий), Бенедисюка І. М. і Селіваненка В. П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Залізниця) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (далі - Філія) Залізниці

на рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2021

та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.10.2021

зі справи № 908/3267/20

за позовом Залізниці в особі Філії

до товариства з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3»

про стягнення 109 760,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.05.2021, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.10.2021, у задоволенні позову відмовлено.

15.11.2021 (згідно з відміткою канцелярії касаційного суду) Залізниця в особі Філії звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.10.2021 і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Залізниці в особі Філії, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з урахуванням такого.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За змістом частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2 102,00 грн.

Предметом позову, з яким Залізниця звернулася до господарського суду Запорізької області про захист порушених прав, є стягнення 109 760,00 грн., а отже, ціна позову у справі № 908/3267/20 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною відповідно до положень статей 12, 247 ГПК України.

Звертаючись до суду касаційної інстанції, скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та справа має виняткове значення для скаржника. Так, скаржник вважає, що відсутня єдність правової практики з питання необхідності підписувати комерційний акт особами, котрі були присутні при зважуванні як працівники залізниці, але не підписували комерційного акту. Також Залізниця в особі Філії зазначає, що виняткове значення вказаної справи полягає в тому, що необхідність складання комерційних актів виникає в діяльності залізниці практично кожного дня; комерційній акти складаються як для підтвердження фактів неправильного внесення інформації в перевізний документ, так і для підтвердження фактів втрати вантажу; всі ці акти на станціях підписуються практично одними і тими ж працівниками залізниці; якщо позов подається залізницею, то позивач має довести повноваження кожного працівника залізниці на підписання комерційного акта, а якщо відправником чи одержувачем - то суди не мають сумнівів щодо підписання комерційних актів уповноваженими особами.

Водночас з огляду на зміст касаційної скарги доводи, наведені у ній скаржником, у контексті прийнятих у цій справі судових рішень не дають підстав для висновку, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для скаржника, а зміст касаційної скарги зводиться до висловлення незгоди з прийнятими судовими рішеннями, викладення власного бачення у питанні застосування правових норм та до спроби переконати суд у необхідності перегляду рішень, ухвалених судами попередніх інстанцій. Однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23.10.1996; «Brualla Gomes de la Torre v. Spain» від 19.12.1997).

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Залізниці в особі Філії на рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.10.2021 зі справи № 908/3267/20, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.10.2021 зі справи № 908/3267/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Селіваненко