ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2021 р. Справа№ 910/5458/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Українського культурного фонду

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 (повний текст рішення складено та підписано 12.08.2021)

та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021

у справі №910/5458/21 (суддя Підченко Ю.О.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСП КОМПАНІ"

про відшкодування судових витрат

у справі №910/5458/21

за позовом Українського культурного фонду

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСП КОМПАНІ"

про стягнення 392 060, 12 грн

УСТАНОВИВ:

Український культурний фонд звернувся в Господасрький суд міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСП КОМПАНІ" про стягнення заборгованості в розмірі 392 060, 12 грн за договором про надання гранту №3ORG31-26586 від 11.12.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі №910/5458/21 у задоволенні позовних вимог Українського культурного фонду до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСП КОМПАНІ" відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що оскільки проект відповідача не було знято з Конкурсу, ТОВ "ЕЛСП КОМПАНІ" виконало умови договору в строк, а позивачем не доведено порушення відповідачем істотних умов договору, то відсутні підстави вважати договір розірваним Фондом в односторонньому порядку відповідно до розділу ІХ договору. Так само відсутні підстави для повернення відповідачем на користь позивача коштів в розмірі 392060,12 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Український культурний фонд подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі №910/5458/21. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було відмовлено у задоволенні позовних вимог. За твердженням скаржника ТОВ"ЕЛСП КОМПАНІ" було порушено істотні умови договору про надання гранту №3ORG31-26586 від 11.12.2020, у зв`язку із чим скаржником було прийнято рішення про розірвання в односторонньому порядку дії договору із зобов`язанням повернути отримані грошові кошти.

ТОВ"ЕЛСП КОМПАНІ" була подана заява про надання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у якій заявник просив, зокрема, стягнути з позивача 39 000, 00 грн понесених витрат.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі №910/5458/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСП Компані" про відшкодування витрат на правничу допомогу задоволено. Стягнуто з Українського культурного фонду на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСП Компані" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 39 000 00 грн.

Рішення мотивоване тим, що оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у даній справі у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, тому витрати на професійну правову допомогу мають бути відшкодовані відповідачу позивачем у повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим додатковим рішенням, Український культурний фонд подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі №910/5458/21. Ухвалити нове рішення, яким у вимозі відповідача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСП Компані" про відшкодування витрат на правничу допомогу. За твердженням апелянта заявником не було подано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійсненних ним витрат, необхідних для надання правової допомоги

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 Клопотання Українського культурного фонду про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі №910/5458/21 задоволено, поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі №910/5458/21, відкрито апеляційне провадження у справі №910/5458/21 за апеляційною скаргою Українського культурного фонду на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021, клопотання Українського культурного фонду про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі №910/5458/21 задоволено, поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, зупинено дію додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі №910/5458/21, відкрито апеляційне провадження у справі №910/5458/21 за апеляційною скаргою Українського культурного фонду на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021, об`єднано апеляційні скарги Українського культурного фонду на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду, призначено справу до розгляду на 24.11.2021.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛСП Компані" подало письмовий відзив на апеляційну скаргу у якому просило суд рішення та додаткове рішення залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення. При цьому позивач посилається на безпідставність вимог апеляційних скарг та обґрунтованість і законність оскаржуваного рішення місцевого господарського суду та додаткового рішення у даній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 11.12.2020 між Українським культурним фондом (Фонд) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛСП КОМПАНІ" (грантоотримувач) було укладено договір № 3ORG31-26586 про надання гранту інституційної підтримки за умовами якого Фонд надає грантоотримувачу на умовах, визначених цим договором, грант інституційної підтримки з метою забезпечення стабільної діяльності та розвитку (Проєкт інституційної підтримки) в умовах обмежувальних заходів, запроваджених упродовж дії режиму карантину, опис та мінімальні технічні вимоги до якого наведено у проектній заявці та у кошторисі згідно з додатками 1 та 2 до цього договору, а грантоотримувач реалізує Проєкт інституційної підтримки на умовах, визначених цим договором.

Грантоотримувач реалізує Проєкт інституційної підтримки до 31.12.2020 та надає Фонду пакет звітної документації відповідно до умов договору до 25.01.2021 (п. 1 договору розділу ІІ). Датою завершення Проєкту інституційної підтримки є день підписання Фондом акта про виконання Проєкту (п. 4 договору розділу ІІ).

Відповідно до розділу ІІІ договору, загальна сума гранту становить 392 060, 12 грн без ПДВ. Фонд надає суму гранту інституційної підтримки траншами у розмірі та у строки, визначені графіком платежів згідно з додатком 5 до цього договору.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2020, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 1 розділу ХІІ договору).

Позивач стверджує, що в ході здійснення моніторингу реалізації Проєкту, Фондом було виявлено, що грантоотримувач, подаючи аплікаційний пакет для участі у конкурсі проектів, у полі "Дата реєстрації організації" проектної заявки зазначив - "1 січня 2019" і відповідно така ж інформація вказана у проектній заявці, що є додатком № 1 до договору. Проте згідно з записом у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство зареєстроване 24 січня 2019.

Відповідно до розділу ІV. "Вимоги до заявників "Інструкції для заявників ЛОТу 3 "Аудіальне мистецтво" програми "Культура в часи кризи: інституційна підтримка" (додатковий конкурс), затвердженої Наказом Українського культурного фонду № 124 від 02.09.2020, заявниками можуть бути юридичні особи, зареєстровані на території України станом не пізніше 01.01.2019. А відповідно до п. 5.10 Порядку проведення конкурсного відбору, затвердженого рішенням Наглядової ради Фонду № 148 від 20.07.2020, подання заявником неповних та/або недостовірних відомостей та документів запитуваних Фондом веде до зняття проекту з Конкурсу на будь-якому етапі конкурсного відбору або його реалізації.

За твердженнями позивача, Фонд 05.03.2021 надіслав на адресу відповідача лист про розірвання договору та просив підписати текст додаткової угоди про розірвання, однак грантоотримувач проігнорував таке звернення.

Спір у даній справі виник у зв`язку із тим, що на думку позивача відповідачем було допущено порушення істотних умов договору, а тому Фондом було прийнято рішення про розірвання в односторонньому порядку договору із зобов`язанням повернути отримані кошти в розмірі 392 060, 12 грн. Проте відповідач із такими висновками не погодився, стверджуючи, що він як грантоотримувач належним чином виконував свої зобов`язання за договором № 3ORG31-26586 від 11.12.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не установлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову установлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ст. 651 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про Український культурний фонд" у разі прийняття Дирекцією Фонду рішення про надання фінансування певному проекту за рахунок коштів Українського культурного фонду з отримувачем коштів укладається договір про надання гранту.

Грант - фінансові ресурси, що надаються на безоплатній і безповоротній основі Українським культурним фондом суб`єкту, який провадить діяльність у сфері культури, для реалізації проекту, рішення про фінансування якого прийняте в порядку, передбаченому цим Законом.

Грант інституційної підтримки - фінансові ресурси, що надаються з метою забезпечення стабільної діяльності та розвитку в умовах дії обмежувальних заходів, запроваджених упродовж дії режиму надзвичайного стану, надзвичайної ситуації або карантину, внаслідок яких скасовуються або обмежуються масові заходи або іншим чином прямо або опосередковано обмежується діяльність у сфері креативних індустрій. Гранти інституційної підтримки надаються на безоплатній і безповоротній основі юридичним особам усіх форм власності сфери культури, креативних індустрій та культурно-пізнавального (внутрішнього) туризму та тим особам, основний вид діяльності яких відноситься до видів економічної діяльності, які належать до креативних індустрій для реалізації проекту інституційної підтримки.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України "Про Український культурний фонд" під терміном "проект" у цьому Законі розуміється діяльність фізичних і юридичних осіб, спрямована на створення певного культурного продукту, культурного блага чи культурної послуги (їх сукупності) з метою досягнення чітко визначених цілей у межах визначеного кошторису (бюджету) та здійснення якої вимагає вчинення в узгоджені строки дій, передбачених укладеною з Українським культурним фондом угодою.

Частиною 3 статті 12 Закону України "Про Український культурний фонд" визначено, що за договором про надання гранту Український культурний фонд набуває право здійснювати контроль за реалізацією проекту відповідно до порядку, установленого таким договором та законодавством, у тому числі вимагати виконання зазначеного порядку та вживати заходів у разі його порушення. Договір про надання гранту не може передбачати замовлення та (або) отримання Українським культурним фондом будь-яких товарів, робіт, послуг, майнових прав та (або) витрачання грошей на такі товари, роботи, послуги, майнові права.

Істотними умовами договору про надання гранту є визначення конкретного проекту, для реалізації якого надаються кошти; сума гранту (обсяг коштів) з відповідним кошторисом із зазначенням об`єктів, на які вона витрачатиметься; графік платежів; зобов`язання особи, яка отримує кошти, у тому числі щодо звітності; мінімальні технічні вимоги до проекту, які мають бути забезпечені; строк реалізації гранту; порядок надання доказів на підтвердження належного виконання договору про надання гранту; відповідальність за порушення умов договору.

Відповідно до ч. 5, ст. 12 Закону України "Про Український культурний фонд" у разі істотного порушення умов договору про надання гранту договір може бути розірваний в односторонньому порядку за заявою Українського культурного фонду.

Істотним порушенням, зокрема, є нецільове використання коштів, здійснення витрат у розмірах, більших, ніж передбачено договором про надання гранту, та інші порушення, що дають підстави для обґрунтованих припущень, що договір не буде виконано або його виконання не відповідатиме цілям, якими сторони керувалися при його укладенні.

Рішення про розірвання договору про надання гранту приймається Дирекцією Фонду за результатами розгляду інформації, що підтверджує вчинення істотного порушення умов договору про надання гранту, та, за наявності, пояснень іншої сторони такого договору щодо причин вчинення порушень.

Сторона договору, договір з якою розірвано Українським культурним фондом, повинна повернути сплачені їй за таким договором кошти впродовж 20 календарних днів з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про Український культурний фонд", органами управління Українського культурного фонду є Наглядова рада Українського культурного фонду (далі - Наглядова рада Фонду) і Дирекція Українського культурного фонду (далі - Дирекція Фонду).

Контроль за діяльністю Українського культурного фонду здійснює Наглядова рада Фонду відповідно до Регламенту Наглядової ради Українського культурного фонду (далі - Регламент Наглядової ради Фонду).

Регламент Наглядової ради Фонду затверджується на засіданні Наглядової ради Фонду не менш як двома третинами голосів від її загального складу, визначеного частиною першою статті 6 цього Закону, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Українського культурного фонду.

Управління поточною діяльністю Українського культурного фонду здійснює Дирекція Фонду. Дирекція Фонду здійснює свою діяльність відповідно до Регламенту Дирекції Українського культурного фонду (далі - Регламент Дирекції Фонду).

04.03.2021 на засіданні Наглядової ради Фонду було прийнято рішення № 10 про розірвання договору з відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про Український культурний фонд", підстави для надання або відмови у наданні фінансування (грантів) певному проекту, критерії конкурсного відбору проектів, підстави для залишення без розгляду заяви про надання гранту, етапи проведення конкурсного відбору, правила складення звітності та здійснення моніторингу встановлюються порядком проведення конкурсного відбору проектів, реалізація яких здійснюватиметься за підтримки Українського культурного фонду, та моніторингу їх реалізації.

Розділом V Інструкції для заявників, затвердженої Наказом УКФ № 124 від 02.09.2020 визначено обов`язкові документи для подання аплікаційного пакету програми "Культура в часи кризи: інституційна підтримка" (додатковий конкурс), саме:

- проектна заявка (електронна форма, що заповнюється на сайті УКФ); кошторис проекту (таблиця EXCEL, яку можна завантажити на сторінці відповідної конкурсної програми); повний (розширений) витяг з ЄДР з інформацією, актуальною на момент подання аплікаційного пакету (документ у форматі PDF, сформований в онлайн-сервісі Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua (при створенні запиту у розділі "відомості" вибрати опцію "всі відомості")); баланс (форма 1 або форма 1-м) станом на 31.12.2019 та 30.06.2020, з відміткою про прийняття контролюючим органом або квитанцією №2 про прийняття контролюючим органом. За умови, якщо організація заявник відповідно до законодавства України не надає баланс на 30.06.2020 до контролюючих органів, такий заявник може подати баланс за підписом та печаткою керівника організації; податкова декларація платника єдиного податку з відміткою про прийняття контролюючим органом або квитанцією №2 про прийняття контролюючим органом звіту (лише для ФОП); 14 довідка із детальною розшифровкою кредиторської заборгованості, що виникла у зв`язку та у період дії обмежувальних заходів пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), у довільній формі; штатний розпис, актуальний на дату подачі Заявки.

21.09.2020 ТОВ "ЕЛСП КОМПАНІ", як грантоотримувачем було подано заявку № 3ORG31-26586 до Українського культурного фонду на участь в програмі "культура в часи кризи: інституційна підтримка (додатковий конкурс)" до якої додавалися обов`язкові документи, визначені в указаній вище Інструкції, в тому числі й розширений Витяг із ЄДР.

Крім того, відповідач наголошує, що після отримання проекту договору про надання гранту інституційної підтримки електронним листом від 23.11.2020, він помітив допущену технічну помилку в поданій позивачу заявці № 3ORG31-26586 в частині зазначення дати реєстрації Товариства - 2019-01-01, тоді як дата реєстрації відповідача - 2019-01-21, про що відповідним електронним листом було повідомлено Фонд.

30.11.2020 на електронну адресу відповідача від Фонду надійшов лист з підтвердженням про можливість підписати договір.

Таким чином, враховуючи наявну у позивача інформацію про дату реєстрацію відповідача до укладення договору, а також те, що відповідач не був усунутий Фондом від виконання проекту, то Український культурний фонд фактично погодився на підписання договору з відповідачем.

Сторони у справі підтверджують, що 23.12.2020 позивач перерахував на рахунок відповідача загальну суму гранту відповідно до укладеного договору в сумі 392 060, 12 грн платіжним дорученням № 1138.

У той же час, відповідачем долучено докази, які підтверджують, що 25.01.2021 ним було надано Фонду пакет звітної документації на виконання п.п.1, 4 розділу ІІ договору, що підтверджується відповідним Описом документів, які подавалися до Фонду.

Розділом ІХ договору передбачено підстави для дострокового розірвання договору. Так, зокрема, у разі істотних порушень умов цього договору, визначених Законом України "Про Український культурний фонд", його може бути розірвано за заявою Фонду в односторонньому порядку. Рішення Фонду про розірвання договору приймається за наявності факту істотного порушення його умов. У разі дострокового розірвання цього договору внаслідок використання будь-якої частини гранту інституційної підтримки не за призначенням або з порушенням чинного законодавства грантоотримувач зобов`язаний протягом 20 календарних днів з дня отримання повідомлення про розірвання цього договору в односторонньому порядку повернути у повному обсязі перераховані Фондом кошти.

Однак, позивач не доводить наявності порушення істотних умов договору відповідачем, а лише посилається на недотримання розділу ІV Інструкції для заявників ЛОТу 3 "Аудіальне мистецтво" програми "Культура в часи кризи: інституційна підтримка" (додатковий конкурс), затвердженої Наказом Українського культурного фонду № 124 від 02.09.2020 стосовно вимог до заявника бути зареєстрованим на території України не пізніше 01.01.2019.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що оскільки проект відповідача не було знято з Конкурсу, ТОВ "ЕЛСП КОМПАНІ" виконало умови договору в строк, позивачем не доведено порушення відповідачем істотних умов договору, а отже відсутні підстави вважати вказаний договір розірваним Фондом в односторонньому порядку відповідно до розділу ІХ договору.

Також судом береться до уваги те, що рішення Наглядової ради Фонду № 10 про розірвання договору було прийняте лише 05.03.2021, тобто вже після закінчення строку дії договору (31.12.2020) та надання Фонду пакету звітної документації (25.01.2021).

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для повернення відповідачем на користь позивача коштів в розмірі 392060,12 грн.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - Український культурний фонд, в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі №910/5458/21, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі №910/5458/21 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Щодо апеляційної скарги Українського культурного фонду на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі №910/5458/21 колегія суддів відзначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 11.08.2021 до місцевого господарського суду від представника відповідача надійшла заява про надання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у якій заявник просив, зокрема, стягнути з позивача 39000,00 грн понесених витрат.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених відповідачем судових витрат у матеріалах справи наявні наступні докази:

- копія договору про надання правової допомоги від 22.04.2021;

- копія додаткової угоди № 1 від 22.04.2021;

- копії свідоцтв адвокатів Богоноса А.В., Ракітіної Л.Д.;

- копія акту № 1 приймання-передачі послуг з надання правової допомоги від 09.08.2021;

- копія рахунку-фактури № 4 від 09.08.2021

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не установлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України установлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI урахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При установленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Верховний Суд у постанові від 09.04.2019 у справі №826/2689/15 зазначив, зокрема, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості, а тому сторона не повинна надавати докази на підтвердження обґрунтованості ринкової вартості послуг.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що витрати на професійну правову допомогу мають бути відшкодовані відповідачу позивачем у повному обсязі у сумі 39000,00 грн.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - Український культурний фонд, в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі №910/5458/21, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі №910/5458/21 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Українського культурного фонду на рішення Господарського суду м. Києва від 06.08.2021 у справі №910/5458/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 06.08.2021 у справі №910/5458/21 залишити без змін.

3. Апеляційну скаргу Українського культурного фонду на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі №910/5458/21 залишити без задоволення.

4. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі №910/5458/21 залишити без змін.

5. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на Український культурний фонд.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 01.12.2021.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран