ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2021 р. м. Житомир Справа № 906/691/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання: Трохимчук І.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: Комісарова А.В., довіреність №2136 від 06.05.2021 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Сачок А.В., ордер серія ЖТ №097698 від 05.08.2021;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет-Інвест"

про стягнення 300 140,00грн

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет-Інвест" штраф за неправильно зазначену масу вантажу в сумі 300 140,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач як вантажовідправник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати, оскільки допустив порушення при складенні перевізних документів, а саме, зазначив у залізничних накладних №32144263 і №32164758 неправильну масу вантажу, що було виявлено під час проведення переважування та про що складено відповідні комерційні акти.

Ухвалою суду від 08.07.2021 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначити судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 17.08.2021 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/691/21 до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні 25.11.2021 (у режимі відеоконференції) позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.11.2021 заперечував проти позову з підстав, зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справ, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

09.02.2021 та 11.02.2021 Товариством "Укрмет-Інвест" (відправник, відповідач) зі станції Радуліна регіональної філії Південно-Західної залізниці на станцію Сартана регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця" (залізниця, позивач) відправлено вагони №65288300 і №60757978 з вантажем - "Пакети із брухту стального легковаговий" за залізничними накладними №32144263 й №32164758 - відповідно (а.с. 13-16).

У графі 24 накладної №32144263 від 09.02.2021 відповідач вказав визначену ним масу вантажу у вагоні №65288300 - 56000кг; у графі 24 накладної №32164758 від 11.02.2021 у вагоні №60757978 - 57000кг (а.с.14, 16).

21.02.2021 на попутних станціях на підставі актів загальної форми №41227 від 18.02.2021 (а.с. 17) по станції Запоріжжя-Ліве регіональної філії "Придніпровська залізниця", №10351 від 19.02.2021 (а.с. 18) і №483 від 21.02.2021 (а.с.19) по станції Волноваха регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця", здійснено комісійне переважування вагону №65288300 та складено комерційний акт №486202/129 від 21.02.2021 (а.с. 10).

Зокрема, залізницею було здійснено переважування маси вантажу з розчепленням на 150-тонних вагонних вагах вантажоодержувача, під час якого було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні складає 59200кг, що на 3200кг більше, ніж вказано відправником у накладній №32144263.

19.02.2021 на попутній станції Волноваха регіональної філії "Донецька залізниця" на підставі актів загальної форми №31560 від 18.02.2021 (а.с. 20) і №454 від 19.02.2021 (а.с. 48), здійснено комісійне переважування вагону №60757978 та складено комерційний акт №486202/119 від 19.02.2021 (а.с. 12).

Зокрема, залізницею було здійснено переважування маси вантажу з розчепленням на 150-тонних вагонних вагах вантажоодержувача, під час якого було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні складає 64050кг, що на 7050кг більше, ніж вказано відправником у накладній №32164758.

У Розділі "Д" комерційного акту №486202/129 від 21.02.2021 зазначено, що навантаження у вагоні №65288300, щодо якого проведено контрольне зважування, здійснено вище бортів на 10-20см, не перевищує висоту пакету 1/3, маркування білою фарбою, вантаж частково засніжений, сніговий покров не порушений. Вагон бездвірний, розвантажувальні люки закриті на запірний пристрій, скручені дротом. Вагон технічно справний (а.с. 10, на звороті).

При цьому, як вбачається з Розділу "Є" зазначеного вище комерційного акту, під час перевірки вантажу 24.02.2021 різниці з цим актом не виявлено (а.с. 10, на звороті).

У Розділі "Д" комерційного акту №486202/119 від 19.02.2021 зазначено, що навантаження у вагоні №60757978, щодо якого проведено контрольне зважування, здійснено вище бортів на 10см, та нижче рівня бортів на 30см, нерівномірне, маркування білою фарбою, не порушене. Вагон бездвірний, розвантажувальні люки закриті на запірний пристрій, скручені дротом. Вагон технічно справний (а.с. 12, на звороті).

При цьому, як вбачається з Розділу "Є" зазначеного вище комерційного акту, під час перевірки вантажу 21.02.2021 різниці з цим актом немає (а.с. 12, на звороті).

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 118, 122 Статуту залізниць України, позивачем був нарахований відповідачу штраф у сумі 300 140,00грн ((п`ятикратний розмір провізної плати - 30 014,00грн) х 2 вагони) за невірне зазначення маси вантажу, за стягненням якого останній звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов наступних висновків.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч.1 ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України)). Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов`язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше (ч.3 ст.173 ГК України).

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.175 ГК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з перевезенням вантажу залізничним транспортом на підставі залізничних накладних №32144263 від 09.02.2021 та №32164758 від 11.02.2021, тому за своєю правовою природою становлять договір перевезення вантажу.

Статтею 908 ЦК України встановлено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч.1 ст.909 ЦК України, яка кореспондується зі змістом ч.1 ст.307 ГК України).

За змістом ч.3 ст.909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно ч.5 ст.307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України, відповідно абз.2 ст.2 якого Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

За змістом ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ст.23 Статуту залізниць України та п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України №542 від 20.08.2001, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за №798/5989).

Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються, у разі зміни відомостей, внесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ (п.1.3 Правил оформлення перевізних документів).

Так, у залізничних накладних №32144263 й №32164758 (а.с. 13, 16) вантажовідправником вказана маса вантажу нетто - 56000кг (у вагоні №65288300) і 57000кг (у вагоні №60757978) - відповідно, спосіб визначення маси - на електронних вагах.

Маса вантажу згідно ст.37 Статуту залізниць України визначається відправником.

У графі "Відправник" зазначених вище залізничних накладних вказано найменування відправника: ТОВ "Укрмет-Інвест", тобто відповідача у даній справі.

Згідно абз.3 п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами, зазначеними судом вище, підтверджено факт невідповідності мас вантажу у вагонах №65288300 та №60757978, що були зазначені відповідачем у перевізних документах, а саме: 56000кг і 57000кг - відповідно, фактичним масам вантажу - 59200кг й 64050кг - відповідно.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України акти загальної форми та комерційні акти складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

За змістом вищенаведених положень залізничні перевезення оформляються накладною як обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення. Законодавцем встановлено матеріальну відповідальність вантажовідправника за пред`явлення до перевезення вантажу з неправильним зазначенням його маси у накладній та її невідповідності фактичній масі вантажу, який надійшов до станції призначення, у вигляді штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати за все перевезення.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, у розумінні частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Дана правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

Дослідивши акти загальної форми №41227 від 18.02.2021, №10351 від 19.02.2021, №483 від 21.02.2021, №31560 від 18.02.2021, №454 від 19.02.2021 та комерційні акти №486202/129 від 21.02.2021 і №486202/119 від 19.02.2021, судом встановлено, що вони складені з дотриманням вимог чинного законодавства та підписані відповідними посадовими особами.

Відповідно до ст.920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Як суд зазначав вище, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній (ст.24 Статуту залізниць України).

Згідно зі ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

У відповідності до ст.118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України.

При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 29.04.2021 у справі №905/1450/20, від 27.03.2020 у справі №917/500/19, від 05.02.2019 №914/2339/17, які відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України, враховуються судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Провізна плата згідно залізничних накладних №32144263 від 09.02.2021 (а.с. 14) за вагон №65288300 та №32164758 від 11.02.2021 (а.с.16) за вагон №32347902 становить 30 014,00грн (за кожен вагон). З її розміру позивачем визначено розмір штрафу за неправильне зазначення у залізничних накладних маси вантажу, який відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку сумарно складає 300 140,00грн.

Саме вантажовідправники несуть відповідальність за неправильно зазначену масу вантажу й відповідальність останніх настає лише за сам факт допущення такого порушення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення з відповідача штрафу в сумі 300 140,00грн.

Суд не бере до уваги посилання відповідача, в якості заперечень проти позовних вимог, на збільшення маси вантажу у вагонах №65288300 і №60757978 внаслідок несприятливих погодних умов, зокрема - опадів у вигляді снігу, обледеніння, з огляду на наступне.

Відповідачем на підтвердження своїх доводів щодо збільшення маси вагонів у результаті сильних опадів у вигляді снігу в матеріали справи подано довідку Українського гідрометеорологічного центру №01-18/1116 від 27.08.2021, яка містить інформацію щодо середньодобової температури і добової кількості опадів у період з 09.02.2021 по 21.02.2021 (а.с.113).

Водночас, з вказаної відповіді вбачається, що інформація надана щодо погодних умов у період з 09.02.2021 по 21.02.2021 згідно даних метеорологічних станцій Новоград-Волинського, Коростеня, Києва, Дніпра, Запоріжжя та Волновахи, тобто, у населених пунктах, які не входили у маршрут, яким рухалися вагони №65288300 і №60757978. Тоді як, зазначені вагони взагалі не рухалися через міста Київ і Дніпро.

Крім того, відповідачем не надано доказів, що сніжний покров, виявлений у вагоні №6288300 (згідно актів загальної форми №41227 від 18.02.2021, №10351 від 19.02.2021 та комерційного акту №486202/129 від 21.02.2021), став причиною перевищення маси вантажу в даному вагоні на 3200кг, а стосовно виявлення снігу у вагоні №60757978 - взагалі відсутні будь-які вказівки навіть у відповідних актах загальної форми та комерційному акті №486202/119 від 19.02.2021.

Також, судом критично оцінюється посилання відповідача на факт відхилення у вазі зазначених вище вагонів, виявлені на різних станціях по маршруту цих вагонів, оскільки, з огляду на зміст статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником неправильного зазначення маси вантажу в перевізних документах, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків, або ж від розміру перевантаження.

Згідно ч.2, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст.81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підсумовуючи сукупність встановлених вище фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що позовна вимога про застосування до відповідача відповідальності на підставі статей 122, 118 Статуту залізниць України є правомірною, обґрунтованою та документально підтвердженою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет-Інвест" (12700, Житомирська обл., м. Баранівка, вул. Старченка, буд. 12; ідентифікаційний код 42256159) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройца, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22; ідентифікаційний код 40150216):

- 300 140,00грн штрафу за невірно зазначену масу вантажу;

- 4 502,10грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.12.21

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.) на електронну пошту:

3 - відповідачу (рек.) на електронну пошту: