ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2021 р. Справа№ 910/6419/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Попікової О.В.

Корсака В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "МНТ-Агро"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021

у справі № 910/6419/21 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МНТ-Агро"

про стягнення 75 810,00 грн,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У квітні 2021 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - АТ «Українська залізниця») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МНТ-Агро" (далі - ТОВ «МНТ-Агро») 75 810,00 грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог АТ «Українська залізниця» вказує, що ТОВ «МНТ-Агро» неправильно зазначило у накладній №43723949 масу вантажу у вагоні №95681516, у зв`язку із чим на підставі ст. 122 Статуту залізниць України нараховано до стягнення штраф у розмірі 75 810,00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 позов задоволено повністю.

Задовольняючи заявлені позовні вимоги, господарський суд першої інстанції вказав, що позовна вимога про застосування до відповідача відповідальності на підставі ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України є правомірною, обґрунтованою та документально підтвердженою, і, водночас, відповідачем належними доказами, як того вимагають приписи ст. 74 ГПК України, не спростованою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

06.08.2021, не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2021, ТОВ "МНТ-Агро" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення скасувати та прийняти нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «МНТ-Агро» посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального права та неповне встановлення обставин, що мають значення для справи.

На думку скаржника, місцевий господарський суд не надав оцінки доводам ТОВ «МНТ-Агро» щодо відсутності доступу представників Товариства до зважування на залізничних вагах, які належать АТ «Українська залізниця». Внесення відомостей до накладної здійснювалось представником ТОВ «МНТ-Агро» на підставі результатів зважування на вагах АТ «Українська залізниця», самого зважування представники ТОВ «МНТ-Агро» не здійснювали, доступу до ваг ТОВ «МНТ-Агро» не має.

ТОВ «МНТ-Агро» також вказує, що сума штрафу значно перевищує завдані збитки для АТ «Українська залізниця» та не може лягати непомірним тягарем для ТОВ «МНТ-Агро» і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для АТ «Українська залізниця».

Скаржник вважає, що визначення та перевірка даних до залізничної накладної маси тари, брутто та нетто, здійснюється представниками АТ «Українська залізниця». У цій ситуації представник відправника (ТОВ «МНТ-Агро») вказав в накладній ті показники маси, які отримав від представника АТ «Українська залізниця». Показники маси тари, брутто та нетто відповідали протоколу зважування, який складається представником АТ «Українська залізниця».

Крім того, на думку ТОВ «МНТ-Агро», комерційний акт №460005/1345 від 19.10.2020 має недоліки, зокрема, у вказаному акті відсутній підпис начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), як того вимагають Правила складання актів (ст. 129 Статуту); ні заступник начальника станції ОСОБА_3, ні приймальник поїздів ОСОБА_1, які розписались у комерційному акті, не мали права та повноважень на здійснення цих дій.

ТОВ «МНТ-Агро» вважає, що оскільки зважування вагона на станції відправлення, на станції призначення та на станції, на якій було проведено контрольне зважування, відбувалось на різних за модифікацією вагах, зазначена у спірному акті різниця маси вантажу, виявлена при переважуванні спірного вантажу на вагах ст. Запоріжжя-Ліве, не свідчить про неправильне зазначення маси вантажу. Крім того, різні способи зважування одного і того ж вантажу можуть давати різні результати та мати наслідком збільшення похибки вагів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2021 та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2021 апеляційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2021 апеляційну скаргу ТОВ "МНТ-Агро" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі № 910/6419/21 залишено без руху. Роз`яснено ТОВ "МНТ-Агро" право подати заяву для поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав та доказів на їх підтвердження протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 поновлено ТОВ "МНТ-Агро" пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "МНТ-Агро" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі № 910/6419/21. Роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); запропоновано позивачу по справі надати свої заперечення щодо заявлених апелянтом клопотань протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2021 апеляційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Владимиренко С.В. (у зв`язку з лікарняним судді Мартюк А.І.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2021 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МНТ-Агро" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/6419/21 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Владимиренко С.В. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2021 апеляційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Попікова О.В. (у зв`язку з відпусткою судді Владимиренко С.В.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 прийнято апеляційну скаргу ТОВ "МНТ-Агро" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/6419/21 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Попікова О.В. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

АТ «Українська залізниця» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

15.10.2020 ТОВ "МНТ-Агро" (відправник) зі станції Суми-Товарна Південної залізниці за залізничною накладною №43723949 відправило на адресу ТОВ "ДССК" групову відправку - вантаж: насипом, зерно кукурудзи; пломбувальні пристрої належать вантажовідправнику (п. 20 накладної), в т.ч. у вагоні №95681516.

Згідно з п. п. 24, 26 накладної маса всього вантажу, визначена відправником, 2 773 050 (кг), спосіб визначення маси: на вагонних вагах (150 т).

Пункт 28 накладної свідчить, що вантаж завантажувався в т. ч. у вагон №95681516 вантажовідправником (ТОВ «МНТ-Агро»).

Згідно з Відомістю вагонів (п. 4) згрупованого відправлення маса вантажу у вагоні №95681516 - 61 850 (кг); тара вагонна 21 800 кг.

На станції Запоріжжя-Ліве Південної залізниці вагон №95681516 було затримано для проведення контрольного зважування вагону.

19.10.2020 АТ «Українська залізниця» склало комерційний акт №460005/1345, яким встановлено, що на підставі актів загальної форми №30687 від 17.10.2020, №52215 від 19.10.2020 станції Запоріжжя-Ліве було проведено контрольне зважування вантажу, що прибув груповою відправкою за накладною №43723949 від 15.10.2020, на справних електронних вагонних вагах №87 станції Запоріжжя-Ліве (держповірка, огляд-перевірка 29.07.2020) приймальником поїздів ОСОБА_4, у присутності стрілка СК ОСОБА_5, заступника начальника станції ОСОБА_3 Згідно з документом у вагоні №95681516 значиться нетто 61 850 кг, тара 21 800 кг. Фактично виявилось брутто 88900 кг, тара з документа 21 800 кг, нетто 67 100 кг, що понад документа на 5 250 кг. У комерційному відношенні ЗПП відправника на штурвалах розвантажувальних люків №№Н441104,Н441103, Н441109 та на верхніх завантажувальних люках №№ Н428899, Н428898, Н441105, Н441110 справні, не порушені, відповідають документу. У технічному відношенні вагон справний, люки зерновоза зачинені, просипу вантажу не має. Зав. Вантажного двору за штатним розписом відсутній.

Комерційний акт №460005/1345 від 19.10.2020 підписали заступника начальника станції ОСОБА_3, приймальник поїздів ОСОБА_1 та приймальник поїздів ОСОБА_4

19.10.2020 на станції призначення Миколаїв-Вантажний АТ «Українська залізниця» склало комерційний акт №460005/1345/258, згідно з розділом Є «Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції» якого при зважуванні вантажу різниці проти цього акта №460005/1345 не виявлено.

Звертаючись з позовом у цій справі, АТ «Українська залізниця» просить стягнути з ТОВ «МНТ-Агро» штраф у розмірі 75 810,00 грн, нарахований у зв`язку з невірно вказаною у накладній масою вантажу.

Заперечуючи проти заявлених вимог, ТОВ «МНТ-Агро» у відзиві на позовну заяву вказує, що масу вантажу у накладній зазначено на підставі даних, отриманих від представника АТ «Українська залізниця» і позивачем не зазначено способу зважування. Крім того ТОВ «МНТ-Агро» вважає комерційний акт №450005/1345 від 19.10.2020 неналежним доказом у справі, оскільки цей акт підписано не уповноваженою особою - заступником начальника станції ОСОБА_3 та приймальником поїздів Кисельовою Н.О., в той час як наказом №9 від 02.01.2020 визначені посади та ПІП осіб, які уповноважені підписувати комерційні акти, але серед зазначених осіб право підписувати комерційні акти мала лише приймальник поїздів ОСОБА_4

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920 ЦК України).

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань (ч. 5 ст. 307 ГК України).

За змістом ст. ст. 2, 3 Статуту залізниць України цим Статутом визначаються обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Статтею 6 Статуту залізниць України унормовано, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п. 23 Статуту залізниць, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно зі ст. 37 Статуту залізниць та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082 (Правила приймання вантажів до перевезення), загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

Пунктом 6.6 Правил оформлення перевізних документів визначено, що заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил з урахуванням таких особливостей, зокрема, у графах 24 "Маса вантажу, визначена відправником" та 25 "Маса вантажу, визначена залізницею" зазначається загальна маса вантажу.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення (ст. 24 Статуту залізниць України).

Згідно з 2.3 Правил оформлення перевізних документів у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (ст. 122 Статуту залізниць України).

Зокрема, за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Тому, доводи відповідача про неправомірність нарахування позивачем штрафу необґрунтовані (ст. 118 Статуту залізниць України).

Як встановлено вище, у п. п. 24, 26, 28 накладної №43723949 від 15.10.2020 вказано, що маса вантажу, визначена відправником, 2 773 050 кг, спосіб визначення маси: на вагонних вагах (150 т); вантаж завантажувався у вагон №95681516 вантажовідправником (ТОВ «МНТ-Агро»).

Спростовуючи доводи апеляційної скарги про те, що визначення та перевірка даних до залізничної накладної маси тари, брутто та нетто, здійснюється представниками АТ «Українська залізниця» і у цій ситуації представник відправника (ТОВ «МНТ-Агро») вказав в накладній ті показники маси, які отримав від представника АТ «Українська залізниця», колегія суддів зазначає таке.

Статтею 13 Статуту залізниць України визначено, що для зважування вантажів, багажу і вантажобагажу (товаробагажу) використовуються вагонні, вантажні, елеваторні та інші ваги. Для визначення маси вантажу зважуванням залізниці в місцях загального користування, а відправники та одержувачі вантажів, морські і річкові порти, які примикають до залізниць, в місцях незагального користування повинні мати необхідну кількість ваг і вагових приладів. Для навантаження масових насипних навалочних вантажів їх відправники повинні використовувати вагові прилади, які визначають масу вантажу в процесі навантаження, чи механізовані дозувальні пристрої.

За договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Виконання залізницею додаткових операцій, пов`язаних з перевезенням вантажів (завантаження, розвантаження, зважування, експедирування тощо), здійснюється на підставі окремих договорів (ст. 22 Статуту залізниць України).

Вище встановлено, що залізнична накладна №43723949 від 15.10.2020 свідчить, що маса вантажу визначена відправником, спосіб визначення маси: на вагонних вагах; вантаж завантажувався у вагон №95681516 вантажовідправником (ТОВ «МНТ-Агро»).

Доказів на підтвердження виконання залізницею під час навантаження додаткової операції - зважування, в порядку ст. 22 Статуту залізниць України, ТОВ «МНТ-Агро» не надало.

Доводи апеляційної інстанції щодо способів зважування колегія суддів апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки визначення маси вантажу на станції призначення здійснювалось тим самим способом, що і вантажовідправником перед відправкою - шляхом зважування на вагонних вагах, що відповідає положенням ст. 37 Статуту залізниць України.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Згідно зі ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Зокрема, п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 08.07.2002 за №567/6855, визначено, що комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин:

невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах;

у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

У тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу від 21.11.2000 №644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083.

Комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці (п. 10 Правил).

Частинами 1 і 3 ст. 64 та ч. 3 ст. 65 ГК України встановлено, що підприємство як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт (п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів).

Як встановлено вище, 19.10.2020 АТ «Українська залізниця» склало комерційний акт №460005/1345, яким встановлено, що на підставі актів загальної форми №30687 від 17.10.2020, №52215 від 19.10.2020 станції Запоріжжя-Ліве було проведено контрольне зважування вантажу, що прибув груповою відправкою за накладною №43723949 від 15.10.2020, на справних електронних вагонних вагах №87 станції Запоріжжя-Ліве (держповірка, огляд-перевірка 29.07.2020) приймальником поїздів ОСОБА_4, у присутності стрілка СК ОСОБА_5, заступника начальника станції ОСОБА_3 Згідно документа у вагоні №95681516 значиться нетто 61 850 кг, тара 21 800 кг. Фактично виявилось брутто 88900 кг, тара з документа 21 800 кг, нетто 67 100 кг, що понад документа на 5 250 кг. У комерційному відношенні ЗПП відправника на штурвалах розвантажувальних люків та на верхніх завантажувальних люках справні не порушені, відповідають документу. У технічному відношенні вагон справний, люки зерновоза зачинені, просипу вантажу не має.

Як свідчить зміст комерційного акта, завідувач вантажного двору за штатним розписом відсутній; зазначений комерційний акт підписано всім складом комісії.

Зокрема, комерційний акт №460005/1345 від 19.10.2020 підписали заступника начальника станції ОСОБА_3, приймальник поїздів ОСОБА_1 та приймальник поїздів ОСОБА_4

19.10.2020 на станції призначення Миколаїв-Вантажний АТ «Українська залізниця» склало комерційний акт №460005/1345/258, згідно з розділом Є «Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції» якого при зважуванні вантажу різниці проти акта №460005/1345 не виявлено.

Комерційний акт №460005/1345 від 19.10.2020 підписано заступником начальника станції ОСОБА_3, приймальником поїздів ОСОБА_1 та приймальником поїздів ОСОБА_2 .

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, ТОВ «МНТ-Агро» вказує, що комерційний акт №450005/1345 від 19.10.2020 підписаний не уповноваженою особою - заступником начальника станції ОСОБА_3 та приймальником поїздів ОСОБА_1 . Крім того, наказом №9 від 02.01.2020 визначені посади та ПІП осіб, які уповноважені підписувати комерційні акти, але серед зазначених осіб право підписувати комерційні акти мала лише приймальник поїздів ОСОБА_4

Наказ №9 від 02.01.2020 "Щодо призначення відповідальних працівників ст. Запоріжжя-Ліве бути уповноваженими особами на підписання від імені залізниці комерційних актів" свідчить, що, у зв`язку із відсутністю у штатному розкладі посади завідувача вантажного району, на виконання п. 10 Правил складання актів щодо визначення кола працівників станції Запоріжжя-Ліве, які мають право підписувати комерційні акти, уповноважено підписувати комерційні акти, зокрема, приймальника поїздів ОСОБА_4

Посадова інструкція приймальника поїздів ОСОБА_1 з якою остання ознайомилась 15.07.2020, свідчить, що до її ( ОСОБА_1 ) повноважень належить складання та підписання комерційних актів, оформлення комерційних актів після контрольного зважування.

У разі, коли в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено у п. 10 Правил, що і було дотримано залізницею.

Наведене відповідає правовій позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.11.2018 зі справи №916/2450/17, а також у постановах від 21.05.2018 зі справи №916/2001/17, від 23.06.2018 зі справи №916/1993/17 і від 21.08.2019 і справи №905/2360/18.

Враховуючи положення п. 10 Правил, які визначають, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), відповідно заступник начальника станції ОСОБА_3 є особою, уповноваженою на підписання комерційного акту.

Наведене свідчить, що комерційний акт підписали особи, уповноважені на підписання від імені залізниці комерційного акту, який складено на станції Запоріжжя-Ліве.

Зазначеним також спростовуються відповідні посилання апеляційної скарги.

Таким чином АТ «Українська залізниця» у встановленому порядку при перезважуванні встановило невідповідність зазначеної відповідачем у накладній маси вантажу масі, що підтверджується комерційним актом, підписаними уповноваженими представниками АТ «Українська залізниця».

Статтею 122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

За пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Тому, доводи відповідача про неправомірність нарахування позивачем штрафу необґрунтовані (ст. 118 Статуту залізниць України).

Підставою для покладення на відправника відповідальності на підставі ст. 122 Статуту залізниць України за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у передбачених ст. 129 Статуту залізниць України випадках, штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником порушення.

Враховуючи встановлені у справі обставини, норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки ТОВ «МНТ-Агро» як відправник вантажу несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що заявлені АТ «Українська залізниця» вимоги є обґрунтованими, розмір нарахованого штрафу (75 810,00 грн) відповідає приписам ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України та підлягає стягненню з ТОВ «МНТ-Агро».

Під час розгляду справи у господарському суді першої інстанції ТОВ «МНТ-Агро» заявило клопотання про зменшення розміру штрафу до однієї провізної плати.

Крім того, за текстом апеляційної скарги ТОВ «МНТ-Агро» вказує, що штраф у розмірі 75 800,00 грн значно перевищує завдані збитки для АТ «Українська залізниця» та не може лягати непомірним тягарем для ТОВ «МНТ-Агро» і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для АТ «Українська залізниця».

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, місцевий господарський виходив з такого.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначені наведеною нормою положення з урахуванням приписів ГПК України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Згідно зі ст. 546, ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За визначенням ч. 1 ст. 230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником. Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання. Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Господарський суд першої інстанції зазначив, що відповідач не надав суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження наявності скрутного майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, а тому клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій задоволенню не підлягає.

Колегія суддів апеляційної інстанції, погоджуючись з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні клопотання ТОВ «МНТ-Агро», зазначає, що розмір штрафу за дане правопорушення визначений Кабінетом Міністрів України і підстав вважати його надмірно великим у порівнянні з допущеним правопорушенням у суду не має; ст. 122 Статуту залізниць України не пов`язує стягнення штрафу з наявністю (відсутністю) наслідків у перевізника від неправильності відомостей, зазначених у накладній, чи з наявністю вини вантажовідправника.

Також суд бере до уваги, що правильно зазначати масу вантажу у перевізних документах є обов`язком вантажовідправника, передбаченим Правилами оформлення перевізних документів, а не зобов`язанням у розумінні ст. 173 ГК України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МНТ-Агро" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/6419/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі №910/6419/21 залишити без змін.

Справу №910/6419/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді О.В. Попікова

В.А. Корсак