ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

30 листопада 2021 року, м. Херсон, справа № 923/25/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теграс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вимірювальна техніка»

про усунення перешкод у користуванні майном,

за участю:

секретаря судового засідання Бєлової О.С.,

представників сторін:

від позивача адвоката Задворного Ю.В.,

від відповідача адвоката Скринніка І.Ю.,

у с т а н о в и в:

04.01.2021 (відповідно до поштової квитанції № 440 від 01.01.2021, т. 1, а.с. 52) Товариство з обмеженою відповідальністю «Теграс» звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вимірювальна техніка» про зобов`язання усунути та не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :11:005:0216 площею 8,1265 га та земельною ділянкою з кадастровим номером :11:005:2161 площею 3,3877 га шляхом знесення за рахунок відповідача паркану, розташованого на цих земельних ділянках.

У якості обґрунтування позовних вимог Позивач вказав, що:

- у відповідності до договорів оренди землі від 25.12.2009, укладених між ним та Генічеською районною державною адміністрацією (а з 26.09.2009 Щасливцевською сільською радою), він є орендарем земельних ділянок з кадастровими номерами :11:005:0216 площею 8,1265 га та :11:005:2161 площею 3,3877 га, які межують із земельною ділянкою з кадастровим номером :11:004:0057 площею 11,9 га, що на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Вимірювальна техніка",

- відповідно до Акту перенесення частини меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) від 05.10.2020, складеного комісією Щасливцевської сільської ради, на його земельних ділянках знаходиться паркан, встановлений Відповідачем, дозвіл на встановлення якого ним не надавався,

- наявність паркану порушує його права стосовно користування земельними ділянками, які перебувають у нього у користуванні.

Відповідач позовні вимоги не визнав та вказав, що:

- правомірно отримав спочатку в оренду, а потім у власність земельну ділянку з кадастровим номером :11:004:0057 площею 11,9 га, узгодив межі суміжних земельних ділянок при передачі земельної ділянки в оренду відповідно до Акту про встановлення (відновлення) зовнішніх меж земельної ділянки від 24.12.2001 та при цьому до нього протягом тривалого часу не пред`являлися вимоги стосовно меж,

- план меж та конфігурація земельної ділянки, які відображені в Акті про встановлення меж від 24.12.2001 та Державному акті на право власності на земельну ділянку від 08.12.2005, є ідентичними, а безпосередньо межі земельної ділянки з кадастровим номером :11:004:0057 площею 11,9 га були встановлені у 2001 році, і вона огороджена буто-бетонним фундаментом та металевими штирями,

- Позивач не надав доказів погодження меж орендованих ним земельних ділянок із сусідніми землекористувачами чи власниками, у томі числі з Відповідачем, а крім того він, звернувшись до суду із даним позовом, фактично бажає вирішити спір стосовно меж земельних ділянок, проте таке вирішення не відноситься до компетенції суду,

- Позивач не надав доказів, які б підтверджували фактичне розміщення спірного паркану на орендованих ним земельних ділянках,

- строк позовної давності пропущений, оскільки акт встановлення меж стосовно земельної ділянки, яка передана йому у користування, був підписаний 24.12.2001, а тому починаючи з цієї дати суміжні землекористувачі могли заявити до нього відповідні вимоги, але цього не зробили,

- при проведенні судової експертизи експерт не дослідив технічну документацію стосовно земельної ділянки, яка перебуває у його власності, тобто з кадастровим номером :11:004:0057 площею 11,9 га, та обмежився лише технічною документацією на земельні ділянки, які надані у користування Позивачу,

- висновок щодо накладення земельних ділянок експерт здійснив на підставі електронної копії файлу земельної ділянки, яка була йому надана безпосередньо Позивачем поза межами суду.

З викладених позицій сторін слідує, що між ними існує спір стосовно розміщення паркану на земельних ділянках, належних Позивачу, при одночасній наявності факту його будівництва Відповідачем на погоджених межах земельної ділянки із суміжними землекористувачами.

Таким чином, предметом доказування у справі (серед іншого) є:

- визначення відповідності фактичного землекористування обох сторін спору,

- наявності порушень меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів на них та вимог нормативно-правових актів,

- встановлення факту розміщення спірного паркану на земельних ділянках, належних Позивачу,

- визначення відповідності фактичного розташування спірного паркану відносно меж земельних ділянок обох сторін правовстановлювальним документам та технічній документації із землеустрою та землекористування.

Таке визначення предмету доказування пов`язане із необхідністю з`ясування чи накладаються земельні ділянки, що належать Позивачу, із земельною ділянкою, яка належить Відповідачу (оскільки Відповідач вказує про будівництво паркану на відповідній власній межі), а також чи знаходиться збудований Відповідачем паркан на земельних ділянках Позивача, і у разі підтвердження цих обставин вирішення спору стосовно правомірності або неправомірності заявлених позовних вимог.

Ухвалою від 16.01.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та установив сторонам строк для подачі процесуальних заяв. У свою чергу, Відповідач подав відзив на позов, а Позивач правом на подачу відповіді на відзив не скористався.

Підготовче провадження здійснене у засіданнях, які відбулися 16.02.2021, 01.03.2021. 10.03.2021 та 02.11.2021. У період з 10.03.2021 по 29.09.2021 провадження у справі було зупинене з підстав, відображених у відповідній ухвалі.

Під час підготовчого засідання суд призначив проведення земельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставив питання:

- чи має місце накладання земельних ділянок з кадастровими номерами :11:005:0216 площею 8,1265 га, :11:005:2161 площею 3,3877 га, належних на праві оренди ТОВ «Теграс», із земельною ділянкою з кадастровим номером :11:004:0057 площею 11,9 га, належною на праві власності ТОВ «Вимірювальна техніка», відповідно до правовстановлювальних документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів?

- чи відповідає фактичне розташування залізобетонного паркану, належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Вимірювальна техніка», відносно меж земельної ділянки з кадастровим номером :11:004:0057 площею 11,9 га, належної цьому ж Товариству, правовстановлювальним документам та технічній документації із землеустрою та землекористування на неї? Якщо ні, то в чому полягають невідповідності?

Ухвалою від 02.11.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 30.11.2021.

Під час розгляду справи по суті суд заслухав пояснення представників сторін та розпочав вивчення матеріалів справи, у тому числі висновку судової експертизи.

При вивченні висновку суд установив, що експерт:

- надав відповіді на обидва питання, застосувавши взаємовиключні висновки, оскільки ствердно відповів на питання про накладення меж земельної ділянки, яка належать Відповідачу, із земельними ділянками, що перебувають у користуванні Позивача, при одночасній ствердній відповіді на питання про фактичне розташування спірного паркану, а саме вказав, що частина, належного Відповідачу, встановленого паркану довжиною 170 м, знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами :11:005:0216 та :11:005:2161, тобто земельних ділянках, які йому не належать,

- суперечність відповідей на обидва питання полягає у тому, що якщо земельні ділянки накладаються одна на одну за технічною документацією (ствердна відповідь на перше запитання експертизи), то цей факт виключає розташування паркану на земельних ділянках, які перебувають у користуванні Позивача, оскільки Відповідач стверджує, що паркан установлений на власній межі, а якщо паркан встановлений на земельних ділянках, які перебувають у користуванні Позивача (ствердна відповідь на друге питання експертизи), то це суперечить відповіді на перше питання,

- при наданні відповіді на друге питання вказав, що розташування паркану, належного Відповідачу, відносно меж земельної ділянки з кадастровим номером :11:004:0057 не відповідає технічній документації із землеустрою та землекористування на ній, проте відповідну технічну документацію на цю земельну ділянку суд експерту не надавав, а безпосередньо сам експерт її не витребував для проведення експертизи,

- при наданні відповіді на друге питання в частині розміщення паркану експерт відстань визначив нечітко та вказав, що вона складає «орієнтовно» 7 метрів, проте не зазначив за яким способом він здійснював відповідне визначення (лінійно (рулетка), окомірно, кроками, за спідометром, кутовими чи лінійними розмірами предметів, за часом і швидкістю тощо), що ставить під сумнів сам факт визначення розташування паркану на земельних ділянках, які перебувають у користуванні Позивача, з огляду на заперечення Відповідача стосовно розміщення паркану на межі власної земельної ділянки.

Під час судового розгляду справи представник Відповідача надав усні пояснення, за змістом яких він був присутній при проведенні експертизи, а тому стверджує про непроведення експертом відповідних замірів розташування спірного паркану відносно меж кожної із земельних ділянок.

Викладені обставини викликають сумнів у правильності висновку експерта, а тому виникла необхідність у поверненні на попередню судову стадію розгляду справи з метою проведення повторної експертизи та дотримання процесуальних принципів судочинства для встановлення фактичних обставин справи і неупередженого вирішення спору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 182, 232 ГПК України,

у х в а л и в:

1. Повернутися на стадію підготовчого провадження.

2. Призначити підготовче засідання на 07 грудня 2021 року о 14:15 у режимі відеоконференції.

3. Явку представників сторін визнати обов`язковою.

Ухвала набирає чинності з моменту її прийняття та оскарженню поза межами судового рішення, прийнятого за результатами розгляду справи, не підлягає.

Суддя М.К. Закурін