РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.11.2021Справа № 910/12724/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Публічного акціонерного товариства "МІСТО БАНК" (65009, Одеська обл., місто Одеса, Фонтанська Дорога, будинок 11) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "МАТРИЦЯ" (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 6) про стягнення заборгованості у розмірі 150 000,00 грн

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.08.2021 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "МІСТО БАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "МАТРИЦЯ" про стягнення заборгованості у розмірі 150 000,00 грн. та 06.08.2021 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "МАТРИЦЯ" на користь Публічного акціонерного товариства "МІСТО БАНК" суму заборгованості у розмірі 150 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в повному обсязі не виконані умови договору №47/Ю про надання кредиту на умовах кредитної лінії від 11.11.2011 р. в частині заборгованості яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням вищевказаного договору.

Ухвалою суду від 10.08.2021 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "МІСТО БАНК" - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Позивачем, у строк встановлений ухвалою суду від 10.08.2021, подано заяву про усунення недоліків, з доданими до неї відповідними документами.

Ухвалою суду від 20.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, відповідачу надано строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такого) подати заперечення на відповідь на відзив.

Також, відповідача було попереджено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до інформації, яка була розміщена на офіційному сайті суду: https://ki.arbitr.gov.ua/sud5011/pres-centr/novyny/1168991/ у зв`язку з відсутністю фінансування видатків на оплату послуг з пересилання поштових відправлень Господарським судом міста Києва було зупинено відправку кореспонденції засобами поштового зв`язку.

Ухвалу суду від 20.09.2021 було направлено на адресу учасників справи 07.10.2021, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті вищевказаної ухвали.

Частиною п`ятою ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Нормами частини четвертої ст. 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (частина сьома ст. 120 ГПК України).

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 20.09.2021 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (за № 366) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 366 зазначена ухвала суду вручена відповідачу 03.11.2021.

Крім того, суд зазначає, що згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 20.09.2021 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не подано відзиву на позов, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами першою та другою ст. 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву відповідно до частини першої ст. 251 ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 ГПК України та частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

11.11.2011 між Публічним акціонерним товариством «Місто Банк» (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "МАТРИЦЯ" (далі - позичальник) укладено договір про надання кредиту на умовах кредитної лінії №47/Ю (далі Договір).

Пунктом 1.1. Договору, передбачено, що банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію, в рамках якої банк надає позичальнику кредит в розмірі, що не перевищує ліміт фінансування, який складає 7 425 000,00 грн, а позичальник приймає, зобов`язується належним чином використати та повернути банку кредит, а також, сплатити відсотки (проценти) та виконати інші зобов`язання встановлені у цьому договорі.

Відповідно до п. 1.1.2. Договору, сторони цим дійшли згоди, що заборгованість позичальника за кредитною лінією не може перевищувати 7 425 000,00 грн.

Згідно п. 1.2. договору цільове використання кредиту позичальник використовує кредит на: придбання демілітаризованого корабля морської охорони «Полтава» зав. № 516, МР-220 - радіолокаційної станції виявлення зав. № 123034 та корабельної гідроакустичної станції зав. № 5225 та витрати, пов`язані з його модернізацією.

У відповідності до п. 1.4.1. договору проценти за кредит встановлюються банком у розмірі 21% (двадцять один) відсоток річних та нараховуються за методом «факт/факт» (фактична кількість днів у місяці/фактична кількість днів на рік). Банк має право переглянути і підвищити процентну ставку у порядку, передбаченому цим договором. При цьому, за обставини, що згідно з положеннями цього договору відбулося збільшення процентної ставки, то з дати перегляду процентної ставки і до закінчення строку дії договору процентна ставка за кредитом розраховується банком від суми кредиту на підставі нової процентної ставки.

Пунктами 1.4.4. та 1.4.5. договору передбачено, що проценти розраховуються від суми кожного траншу, що отриманий позичальником від банку, протягом строку, що обчислюється днями та дорівнює кількості днів від дати надання банком такого траншу, включаючи день надання, до дати повернення позичальником такого траншу включаючи день повернення.

Нараховані відсотки сплачуються позичальником авансом на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «МІСТО БАНК» МФО 328760. Перерахування відсотків здійснюється щомісячно, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця та у день погашення кредиту, у т.ч. повного дострокового, але не пізніше строку згідно п. 2.1. цього Договору. Позичальник доручає банку виконувати всі дії по перерахуванню коштів, зазначені в цьому пункті Договору.

Відповідно до п. 1.5. договору сума кредиту має бути повернута позичальником банку не пізніше 11.05.2012 включно.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін, і залишається чинним до моменту виконання кожною із сторін своїх зобов`язань за цим договором у повному обсязі, та такий день вважається днем припинення цього договору (п. 8.2. договору).

В подальшому, між сторонами були підписані ряд додаткових угод: №1 від 11.05.2012, №2 від 12.11.2012, №3 від 08.05.2013, №5 від 08.05.2014, №6 від 07.11.2014, №7 від 16.02.2015, №8 від 06.11.2015, №9 від 04.11.2016, №10 від 28.09.2017.

Так Додатковими угодами №1 від 11.05.2012, №2 від 12.11.2012, №3 від 08.05.2013, №5 від 08.05.2014, №6 від 07.11.2014, №8 від 06.11.2015, №9 від 04.11.2016, №10 від 28.09.2017 були внесені зміни в п. 1.5. договору за якими було змінено дату повернення кредиту, так останніми змінами, а саме Додатковою угодою №10 від 28.09.2017 встановлено: «Сума кредиту має бути повернута позичальником банку не пізніше 28.09.2018 включно.

Додатковою угодою №7 від 16.02.2015 було внесено наступні зміни:

- п. 1.1 викладено у наступній редакції: «Банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію, в рамках якої банк надає позичальнику кредит в розмірі, що не перевищує ліміт фінансування, який складає 11808654,43 грн, а позичальник приймає, зобов`язується належним чином використати та повернути банку кредит, а також, сплатити відсотки (проценти) та виконати інші зобов`язання встановлені у цьому договорі».

- п. 1.1.2 викладено у наступній редакції «Сторони цим дійшли згоди, що заборгованість позичальника за кредитною лінією не може перевищувати 11808654,43 грн».

Пунктом 2 Додаткової угоди №7 від 16.02.2015 встановлено, що відсотки у сумі 4 383 654,43 грн капіталізуються та включаються до суми основного боргу.

З матеріалів справи вбачається, що банком взяті на себе зобов`язання виконані у повному обсязі, зокрема, на виконання умов договору про надання кредиту на умовах кредитної лінії №47/Ю з урахуванням додаткових угод до нього надані кредитні кошти, у підтвердження чого позивачем надано виписку по особовому рахунку № НОМЕР_2 , відповідно до якої позивачем було перераховано кошти у загальному розмірі 11 808 654,43 грн.

Проте відповідач в порушення умов цього договору належним чином свої зобов`язання не виконував, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія "Матриця"» утворилась заборгованість з погашення кредиту та процентів у розмірі 2 001 324,01 грн, що підтверджується банківськими виписками по рахунку відповідача.

Разом із тим, відповідач звернувся до суду з цим позовом про стягнення частини заборгованості за договором про надання кредиту на умовах кредитної лінії №47/Ю від 11.11.2011 в сумі 150 000,00 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушені договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредитних коштів, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "МАТРИЦЯ" виникла заборгованість перед позивачем за договором про надання кредиту на умовах кредитної лінії № 47/Ю від 11.11.2011 з усіма змінами і доповненнями, у розмірі 2 001 324,01 грн, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "МАТРИЦЯ" не надало суду будь-яких інших доказів на спростування заявлених позовних вимог.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивачем заявлено до стягнення частину заборгованості в сумі 150 000,00 грн, суд задовольняє позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "МІСТО БАНК" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "МАТРИЦЯ" цієї суми.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "МІСТО БАНК" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "МАТРИЦЯ" (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 6; ідентифікаційний код 34881532) на користь Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» (65009, місто Одеса, Фонтанська дорога, будинок 11; ідентифікаційний код 20966466) заборгованість у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. та судовий збір в сумі 2 270 (дві тисячі сто сімдесят) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано 29.11.2021.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ