ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3342/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗДОБИЧ» (02089, м. Київ, вул. Радистів, буд. 64, офіс 8, )

до відповідача: Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України (65084, Одеська обл., м. Одеса, Французький бульвар, буд. 85, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (65031, Одеська обл., м. Одеса, вул. Миколи Боровського, буд. 28 «Б», )

про стягнення 215398,97 грн., -

за участю представників учасників справи: не з`явились

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗДОБИЧ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України про стягнення 215398,97 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗДОБИЧ» обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу від 21.01.2021 в частині оплати використаної електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 30.11.2021 о 12:15; залучено Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

09.11.2021 за вх.№29935/21 до суду від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі, в якій відповідач просив розглядати справу за відсутністю його представника, визнав позовні вимоги та проти їх задоволення не заперечує. У судовому засіданні 30.11.2021 судом у протокольній формі задоволено заяву відповідача в частині розгляду справи за відсутністю його представника.

У судове засідання 30.11.2021 представники учасників справи не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Справа №916/3342/21 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, та про намір вчинити такі дії до суду від учасників справи не надійшло.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

21.01.2021 між Державним закладом «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України (споживач, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗДОБИЧ» (постачальник, позивач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює ніші платежі згідно з умовами цього договору. Для цілей Закону України «Про публічні закупівлі» предметом закупівлі за цим договором є «код ДК 021:2015: 09310000-5 - Електрична енергія (електрична енергія)».

Згідно з п.2.2 договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

У відповідності до п.2.3 договору кількість (обсяг) електричної енергії, яка постачається за цим договором, визначено у додатку 1 та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків, шляхом укладання додаткової угоди.

Відповідно до п.п. 3.1-3.4 договору строк (термін) поставки товару: з 01.02.2021 по 31.12.2021. Споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умов цього договору. Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена додатком 2 до цього договору. Місце постачання товару визначено у додатку 1 до цього договору.

Згідно з п.5.2 договору ціна за одиницю товару визначається у додатку 2 до договору. Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за ціною, яка зазначена у додатку 2 до договору.

За п.5.5 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

У відповідності до п.5.6 договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок постачальника із спеціальним режимом використання (спецрахунок). Оплата за фактично поставлену електричну енергію визначається на умовах післяплати з дотриманням бюджетного законодавства України. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, шо підлягає салаті за фактично поставлену електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Відповідно до п.5.7 договору оплата поставленої електричної енергії за відповідний розрахунковий період здійснюється шляхом після оплати на підставі акта приймання-передачі електричної енергії. Оплата поставленої електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем протягом 5 робочих днів з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі електричної енергії за відповідний розрахунковий період. Споживач протягом 3 (трьох) робочих днів від дня отримання пакету розрахункових документів (рахунок, два примірника акта приймання - передачі обсягу реалізованої електричної енергії, тощо) зобов`язаний надати постачальнику підписаний акт приймання - передачі обсягу реалізованої електричної енергії (далі по тексту - акт). У випадку, якщо протягом зазначеного періоду постачальник не отримає підписаний споживачем примірник акта або обґрунтованої відмови, акт вважається погодженим та підписаним споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, ціну та обсяг, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Згідно з п.6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору та за ціною, яка зазначена у додатку 2 до цього договору.

У відповідності п.13.1 договору цей договір набирає чинності з 01.02.2021 та діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Відповідно до частини шостої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у договорі, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Додатками до договору про постачання електричної енергії споживачу від 21.01.2021 є: №1 «Обсяги та умови постачання до договору про постачання електричної енергії споживачу»; №2 Специфікація»; №3 «Порядок зміни умов договору».

28.09.2021 між сторонами підписано угоду про розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу №21.01/1Б від 21.01.2021, в якій постачальник та споживач прийшли до згоди розірвати договір про постачання електричної енергії споживачу №21.01/1В від 21.01.2021 з 27.09.2021, а в частині зобов`язань зазначених в п.13.1 договору про постачання електричної енергії №21.01/1Б від 21.01.2021 та в п.2 даної угоди - після повного їх виконання сторонами. За п.п. 2,3 угоди постачальник зобов`язаний на протязі 5 календарних днів з моменту отримання остаточних даних фактичних обсягів використання електричної енергії за вересень 2021 року направити па адресу споживача рахунок та акти приймання-передачі електричної енергії, а споживач зобов`язаний оплатити за фактично спожиту електричну енергію протягом 5 календарних днів з моменту отримання рахунку та актів приймання-передачі електричної енергії. З моменту набрання законної сили цією угодою сторони не вважають себе пов`язаними зобов`язаннями, окрім зобов`язань, зазначених в п.13.1 договору про постачання електричної енергії споживачу 21.01.2021 №21.01/1Б та в п.2 даної угоди.

В матеріалах справи наявний лист Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗДОБИЧ» від 11.10.2021 №2198 на адресу АТ «ДТЕК Одеські електромережі» щодо фактичного споживання електричної енергії Державним закладом «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України.

Також матеріали справи містять відповідь на запит від 20.10.2021 АТ «ДТЕК Одеські електромережі» на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗДОБИЧ», в якому зазначено, що за період з 01.09.2021 по 26.09.2021 Державним закладом «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України спожито 161699 кВтгод електричної енергії.

В матеріалах справи наявні підписані обома сторонами акти №0000-000791, №0000-000792 приймання-передачі електричної енергії, з яких вбачається, що згідно з умовами договору постачання електричної енергії споживачу №21/01/1Б від 21.01.2021 постачальник передав, а споживач прийняв електричну енергію на суму 399990,23 грн. та 215398,97 грн. відповідно.

Матеріали справи містять рахунки на оплату №754 та №755 від 30.09.2021 на суму 399990,23 грн. та 215398,97 грн. відповідно, за якими постачальником є Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗДОБИЧ» та покупцем є Державний заклад «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту звірки взаємних розрахунків за період: 01.01.2021-28.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗДОБИЧ» і Державним закладом «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України за договором постачання електричної енергії споживачу №21.01/1Б від 21.01.2021, кінцеве сальдо на користь позивача склало 215398,97 грн. Вказаний акт підписано обома сторонами.

Несплата відповідачем наявного боргу стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Під час розгляду судом господарської справи відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно з ч.2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

У відповідності до ч.3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

За вимогами ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 42 ГПК України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 ст. 191 ГПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як свідчать матеріали справи, у заяві за вх.№29935/21 від 09.11.2021 відповідач визнав позов в повному обсязі.

Перевіривши наявність відповідних повноважень на подання до суду заяви про визнання позову, не встановивши обставин того, що визнання позову суперечить або порушує права та інтереси інших осіб, суд з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів дійшов висновку, що позивач виконав зобов`язання за договором про постачання електричної енергії споживачу від 21.01.2021 в повному обсязі, передав електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача на суму 215398,97 грн., що підтверджується матеріалами справи та відповідачем визнано, відповідач своїх зобов`язань не виконав, вартість отриманої електричної енергії не сплатив, з огляду на що господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених позовних вимог ТОВ «УКРГАЗДОБИЧ» про стягнення з відповідача 215398,97 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію.

Згідно з ч.4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На підставі ст.ст. 129, 130 ГПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову - 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - покладаються на відповідача, та 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - повертаються позивачу з Державного бюджету.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про повернення позивачу 50% судового збору від суми, яка мала бути сплачена позивачем за подання позову - у розмірі 1615,49 грн. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням №3121 від 01.11.2021 на загальну суму 3240 грн., яке міститься в матеріалах справи №916/3342/21.

Керуючись ст.ст. 46, 129, 130, 191, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗДОБИЧ» задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України (65084, Одеська обл., м. Одеса, Французький бульвар, буд. 85, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗДОБИЧ» (02089, м. Київ, вул. Радистів, буд. 64, офіс 8, ) 215398 /двісті п`ятнадцять тисяч триста дев`яносто вісім/ грн. 97 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію та 1615 /одну тисячу шістсот п`ятнадцять/ грн. 49 коп. судового збору.

3.Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗДОБИЧ» (02089, м. Київ, вул. Радистів, буд. 64, офіс 8, ) 1615 /одну тисячу шістсот п`ятнадцять/ грн. 49 коп. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням №3121 від 01.11.2021 на загальну суму 3240 /три тисячі двісті сорок/ грн., яке міститься в матеріалах справи №916/3342/21.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено 03 грудня 2021 р.

Суддя Ю.С. Бездоля