ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021м. ДніпроСправа № 904/6012/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Фізичної особи-підприємця Попової Ірини Олександрівни, с. Волоське, Дніпровський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛСІ ТРАНС", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором транспортного експедирування № ВТ221119-29 від 22.11.2019 року у розмірі 55 685,91 грн.

Представники:

від позивача: Токовенко О.В., ордер ДП № 2097/022 від 28.09.2021 року, адвокат;

від відповідача: Кривцун А.В., довіреність № 0109/21-1 від 01.11.2021 року, представник.

ПРОЦЕДУРА:

Фізична особа-підприємець Попова Ірина Олександрівна звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛСІ ТРАНС" заборгованість за договором транспортного експедирування № ВТ221119-29 від 22.11.2019 року у розмірі 55 685,91 грн.

Дослідивши подані позовні матеріали, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3 - 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (55 685,91 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, та запропоновано учасникам справи подати до суду: позивачу у строк до 30.07.2021 року - відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу у строк до 20.07.2021 року - відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію заперечень направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду).

16.07.2021 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № 14/07 від 14.07.2021 року.

27.07.2021 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № б/н від 26.07.2021 року.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Враховуючи вищевикладене, з метою надання можливості сторонам реалізації своїх процесуальних прав і обов`язків та забезпечення рівності і змагальності сторін, суд вважає за необхідне перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/6012/21 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання, у зв`язку з необхідністю визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та встановлення відповідних доказів, та надати сторонам час для вирішення спору мирним шляхом.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2021 року здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/6012/21 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.09.2021 року о 10:00 год.

27.09.2021 року електронною поштою від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 2709/1 від 27.09.2021 року про відкладення розгляду справи.

У підготовче судове засідання 28.09.2021 року представники сторін не з`явились.

У відповідності до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2021 продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 26.11.2021 включно та підготовче судове засідання відкладено на 02.11.2021 року о 10:20 год.

02.11.2021 у підготовчому судовому засіданні представниками сторін зазначено, що ними було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.11.2021 року о 10:00 год.

10.1..2021 від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про приєднання доказів (документів) до матеріалів справи.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 23.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором транспортного експедирування № ВТ221119-29 від 22.11.2019 року, а саме в частині виконання обов`язку експедиційно-транспортних послуг перевезення вантажу на підставі заявки № ВТ000000226 від 27.11.2019) року не здійснив, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 55 685,91 грн.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на позов

Відповідач не погоджується з доводами викладеними в позовній заяві, вважає, що оскільки Позивач здійснює комплекс робіт по організації перевезення вантажів автомобілями в міському, міжміському та міжнародному сполученню, фрахтуючи для цієї мети автотранспорт третьої особи - Третьої особи (Перевізника), керуючись ч. 6 ст. 9 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність (уразі залучення Експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею Експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта) 27 листопада 2019 року Відповідачем (Експедитором) було укладено Договір перевезення №ВТ271119-28 з Третьою особою (Перевізником) (надалі по тексту - Договір перевезення) та Заявка з організації експедиційно-транспортних послуг №ВТ000000213 за визначеним вище маршрутом .

Відповідач зазначив, що своє зобов`язання, щодо здійснення організації перевезення, виконав вчасно та належним чином, а саме: уклав від свого імені та в інтересах Позивача певні договори з третіми особами та організував подачу в місце завантаження спеціалізований транспортний засіб для перевезення вантажу, вказаного в Заявці; організував отримання та фактично отримав Дозволи на перевезення вантажу Позивача; здійснив інші дії, визначені п. 1.3. Договору, необхідні для виконання організації перевезення вантажу Замовника. В свою чергу, Позивачем була здійснена обумовлена та погоджена Сторонами передоплата на отримання дозволів та подачу спеціалізованого транспортного засобу в місце завантаження у розмірі 55 681,91 грн.

Відповідач звертає увагу на те, що у відповідності до п. 3.11., п. 6.6. Договору Позивач зобов`язується компенсувати Відповідачу всі документально підтверджені витрати Відповідача, понесені останнім у зв`язку з виконанням Договору.

Відповідач зазначив, що ним були надані Позивачу послуги, визначені на підставі укладеного між Сторонами Договору та Заявки. Позивач не заперечує про надання послуг та надано докази виконання послуг за договором (сплата / отримання дозволів, консультування в ході виконання договору, пошук перевізника, тощо), про що Позивачем було частково прийнято та сплачено. Договір між Сторонами не є розірваним/припиненим та вважає, що у Позивача відсутні будь - які підстави посилатися на невиконання Відповідачем послуг за договором та вимагати повернення безпідставно набутого майна при наявності таких підстав та спростовують твердження Позивача, викладені в Позовній заяві.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач не погоджується запереченнями відповідача та наполягає на задоволенні позову, оскільки Відповідач не надав свої послуги за договором №ВТ221119-29 транспортного експедирування від 22.11.2019 та акт здачі-прийомки послуг не був спрямований Позивачу на підписання, тому не підтверджено належним чином надання будь-яких послуг Відповідачем за цим договором. Крім того, водій перевізника, якого було залучено Відповідачем, відмовився від виконання перевезення, що відповідно до ч. 2 ст. 932 ЦК є відповідальність відповідача. А отже, відповідач безпідставно володіє коштами Позивача.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Як вбачається з матеріалів справи, що 22.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Велсі Транс" (далі - Експедитор, Відповідач) та Фізичною особою-підприємцем Поповою Іриною Олександрівною (далі - Замовник, Позивач) було укладено Договір транспортного експедирування №ВТ221119-29 (далі - Договір), за умовами пункту 1.1. якого експедитор зобов`язується від свого імені і за рахунок коштів замовника здійснювати комплекс робіт по організації перевезень вантажів автомобілями в міських, міжміських і міжнародних сполученнях, залучаючи для цих цілей автотранспорт третьої сторони - перевізника, а замовник оплачує ці послуги.

Згідно п. 1.3. Договору види транспортно-експедиторських послуг, які Експедитор надає за дорученням Замовника:

- забезпечення оптимального транспортного обслуговування;

- організація перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземній держав;

- фрахтування національних (власних) судів, які знаходяться на території України, або залучення інших транспортних засобів за письмовою згодою Замовника, забезпечення їх подання в порти, на залізничні станції, склади, термінали або інші об`єкти для своєчасного відправлення вантажів;

- здійснення робіт, пов`язаних з прийманням, накопиченням, подрібненням, доопрацюванням, сортуванням складуванням, зберіганням, перевезенням вантажів;

- ведення обліку надходження і відправлення вантажів з портів, залізничних станцій, складів, терміналів або інших об`єктів;

- організація охорони вантажів під час їх перевезення, перевалки і зберігання;

- організація експертизи вантажів;

- перевірка кількості і стану вантажу, його вивантаження і розвантаження;

- сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта;

- зберігання вантаж)' до його отримання в пункті призначення;

- отримання необхідних документів для експорту та імпорту,

- виконання митних формальностей;

- страхування вантажу.

Відповідно до п. 1.4. Договору власником товару в період перевезення є Замовник.

Розділом 2 Договору передбачено зобов`язання Експедитора, а саме:

- організувати Замовнику транспортно-експедиційні операції; розроблення маршруту перевезення; допомога в оформленні документів; пошук Перевізника за письмової згодою замовника; організація забезпечення відправлення та одержання вантажу без особистого супроводу (п.2.1. Договору);

- здійснювати контроль через перевізника правильності укладання, надійності кріплення вантажу в кузові автомобіля і перевірку відповідності вантажу супровідним документам (п.2.2. Договору);

- контролювати дотримання умов перевезення вантажу, зазначених у заявці (п.2.3. Договору);

- організовувати доставку вантажів в пунктах призначення в терміни, зазначені в заявці, і по найкоротших маршрутах, якщо Замовником не дається інших вказівок (п.2.4. Договору);

- консультувати Замовника в процесі організації перевезень і в разі виникнення проблемних ситуацій в рамках своєї компетенції (п.2.5. Договору);

- забезпечувати подачу під завантаження справного рухомого складу стандартних технічних характеристик, що відповідає типу вантажу, що перевозиться, на підставі транспортної заявки (п.2.6. Договору);

- повідомляти Замовника про неможливість надання автотранспорту не менше ніж за 12 годин до зазначеного в транспортній заявці строку надання автотранспорту (п.2.7. Договору);

- погоджувати з Замовником ставки провізної плати по телефону або іншими видами зв`язку (п.2.6. Договору).

Пунктом 3.2. Договору визначено, що Замовник зобов`язаний повідомити в заявці всю необхідну інформацію про перевезення, точні і повні дані про вантаж, інструкції про вид автотранспортного засобу, маршрути і терміни поставок, особливих умов обробки, пакування і зберігання вантажів, небезпечні властивості вантажу, якщо такі є, і гарантувати достовірність переданої інформації. Доручення та інструкції, які не мають усіх необхідних реквізитів, що забезпечують можливість здійснення транспортно-експедиторського обслуговування вантажів і їх перевезення вважаються не переданими експедитору. За додаткової вимоги експедитора клієнт зобов`язується оперативно уточнювати відомості про вантаж, зазначені або не зазначені в поданій заявці.

Згідно п. 3.11. Договору Замовник зобов`язується додатково оплачувати непередбачені витрати Експедитора, пов`язані з обов`язковими платними в`їздами в міста, перетинами курортних або санітарних зон, дозволами на в`їзд або транзит через інші держави, понесені Експедитором в ході виконання зобов`язань за цим Договором, на підставі підтверджуючих документів Перевізника.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що сторони погодилися, що факсимільні копії цього договору, мають юридичну силу тільки 14 днів з моменту їх підпису, до отримання оригіналів документів. Обмін оригіналів договорів не повинен перевищувати 14 днів з моменту підписання їх копії. У разі порушення строків обміну оригіналів договорів, юридичну силу має копія договору, інших документів, які затверджені печаткою замовника.

Згідно пункту 6.1. Договору платежі за послуги Експедитора з експедирування здійснюються за договірними цінами, в терміни і на умовах узгоджених в заявці, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Платою Експедитору є кошти, сплачені Замовником Експедитору за виконання договору транспортного експедирування. В оплату Експедитора не включаються витрати Експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору, на оплату зборів (обов`язкових платежів), які оплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Експедитора оплачує перевезення та інші послуги третіх осіб на користь, з коштів, за рахунок і за дорученням Замовника (вантажоодержувачів, вантажовідправників та інших осіб). Кошти, що надходять на рахунок Експедитора від Замовника, не переходять у його власність і не є виручкою, а вважаються транзитними для подальшої оплати перевезення та інших послуг третіх осіб (портів, перевізників, брокерів, експедиторських організацій тощо). У власності Експедитора залишається виключно експедиторська винагорода, розмір якої підлягає оподаткуванню в порядку, визначеному законодавством. Дана умова договору не вимагає додаткового підтвердження документами.

Здача-приймання послуг за цим Договором підтверджується актом підписаним Сторонами, з зазначенням загальної суми послуг, що включає вартість послуг Експедитора.

В пункті 6.6. Договору зазначено, що додатково підлягають відшкодуванню всі документально підтверджені витрати Експедитора, понесені у зв`язку з організацією перевезення.

Пунктом 9.1. Договору сторони передбачили, що Договорі діє з моменту його підписання сторонами протягом одного року. Уразі відсутності відповідно до часу, протягом якого діють такі обставини і їх наслідки. При неможливості виконання зобов`язань в строк понад два місяці, кожна із Сторін має право розірвати цей Договір повністю або частково без зобов`язань по відшкодуванню збитків.

На виконання умов Договору сторонами 27.11.2019 погоджено та укладено Заявку з організації експедиційно-транспортних послуг №ВТ000000226 (надалі - Заявка), відповідно до умов якої експедитор зобов`язався організувати здійснення перевезення негабаритного вантажу (трансформатор пічний 2,5*2,3*3,4 м; кожух печі + водоохолоджуючий свід (у збірному стані) 4*3,1*3,6 м) за маршрутом: м. Мелітополь, Запорізька область (Україна) - м. Вільнюс (Литва) - с. Верхньодніпровське, Смоленська область (РФ); вартість послуг (провізна плата) - 7 000,00 Євро, що в гривневому еквіваленті складає 167 878 грн. 90 коп. (станом на дату укладання заявки).

Позивач здійснив оплату рахунку № 226 від 27.11.2019 відповідачу на суму 55 685,91 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 54 від 06.12.2019. з призначенням платежу: оплата за експедиційно-транспортні послуги.

Відповідач, в час, визначений умовами Заявки, не здійснив перевезення вантажу з підстав невідповідності розміру вантажу замовленим розмірам, про що ним було складено Акт від 24.12.2019 №24/12 про встановлення невідповідності вантажу по ТЗ №ВТ000000226 від 27.11.2019, де зазначено, що в момент зовнішнього огляду, а саме в ТЗ заявлено розміри вантажу: Трансформатор пічний 2,5х2,ЗхЗ,4м, Кожух печі + Водоохолоджуючий свод (у зібраному вигляді) 4x3,1x3,6м; Фактичні розміри, наданого вантажу: Трансформатор пічний 2,5х2,ЗхЗ,4м, Кожух печі + Водоохолоджуючий свод (у зібраному вигляді) 4x3,їх від 3,72 до 3,85м. Визначення невідповідності вантажу проводилось візуальним оглядом та шляхом обміру.

Станом на час звернення до суду з цим позовом, відповідач не надав відповіді на вимогу позивача, не повернув суму 55 685,91 позивачу, яку він отримав на підставі рахунку за експедиційно-транспортні послуги, що і є причиною спору .

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Укладений сторонами Договір є договором транспортного експедирування, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 32 Господарського кодексу України, Глави 65 Цивільного кодексу України та Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 173, 174, 175, 316 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509, 929 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 316 Господарського кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Тотожні приписи містяться у ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ч. 3 ст. 929 Цивільного кодексу України).

Транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів (ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність").

Як вбачається із Договору, Експедитор (відповідач) зобов`язався організувати здійснення перевезення негабаритного вантажу (трансформатор пічний 2,5*2,3*3,4 м; кожух печі + водоохолоджуючий свід (у збірному стані) 4*3,1*3,6 м) за маршрутом: м. Мелітополь, Запорізька область (Україна) - м. Вільнюс (Литва) - с. Верхньодніпровське, Смоленська область (РФ); вартість послуг (провізна плата) - 7 000,00 Євро, що в гривневому еквіваленті складає 167 878 грн. 90 коп. (станом на дату укладання заявки).

Прийняті на себе зобов`язання відповідач не виконав, перевезення вантажу не здійснив.

Обставини за яких не відбулось перевезення та обовязок замовника (позивача) сплатити експедитору (відповідачу) суму понесених ним витрат для організації перевезення були предметом розгляду господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1396/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛСІ ТРАНС" до Фізичної особи-підприємця Попової Ірини Олександрівни, в якій просило суд стягнути з останньої 82 086 грн. 43 коп., що складає: 37 414 грн. 44 коп. - штрафу за відмову від перевезення відповідно до умов Договору від 22.11.2019 № ВТ 221119-29 транспортного експедирування та 44 671 грн. 99 коп. - компенсації витрат по оформленню дозволів та витрат по подачі транспортного засобу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2020 в задоволенні позовних вимог експедитора відмовлено. Зазначене рішення до Центрального апеляційного суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

У цьому рішенні судом встановлено, що: 22.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Велсі Транс", як експедитором, та Фізичною особою-підприємцем Поповою Іриною Олександрівною, як замовником, було укладено Договір №ВТ221119-29 транспортного експедирування. Позивач та відповідач мають копії різного змісту договору №ВТ221119-29 транспортного експедирування. Позивачем (ТОВ Велсі Транс за справою № 904/1396/20) було спрямовано відповідачу (ФОП Попова І.О.) оригінал Договору та заявки тільки 16.01.2020, тобто, з порушенням 14-ти денного строку, встановленого пунктом 5.2 копій договорів, наданих, як позивачам, так і відповідачем, та вже після складання акту від 24.12.2019 №24/12 про встановлення невідповідності вантажу. Даний Акт не містить умов щодо відмови ФОП Попова І.О. від перевезення, на яке наголошує ТОВ ВЕЛСІ ТРАНС. Твердження ТОВ ВЕЛСІ ТРАНС щодо відмови ФОП Попова І.О. від перевезення спростовуються також іншими документами, наданими у матеріали справи.

Згідно ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Зазначене спростовує заперечення відповідача, викладені у відзиві щодо понесених ним витрат пов`язаних з виконанням підготовчих дій до здійснення перевезення.

Тобто, має місце неналежне виконання договору з боку Відповідача.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов

договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Після набрання чинності рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2020р. по справі № 904/1396/20, позивач направив відповідачу Вимогу від 01.03.2021р. про сплату на рахунок ФОП Попова І.О. суми 55 685,91 грн., яка була перерахована за рахунком № 226 від 27.11.2019р. впродовж 7 календарних днів з моменту отримання цієї вимоги.

Також, нормами ст. 1212 Цивільного кодексу України встановлено, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, з огляду на наведені приписи статті 1212 Цивільного кодексу України та враховуючи, що відповідачем не надано послуги, за які йому було внесено позивачем попередню оплату, слід дійти висновку, що підстава набуття коштів відпала та відповідно про наявність у останньої обов`язку повернути позивачеві грошові кошти.

З огляду на викладене, всі інші доводи та міркування відповідача судом не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Доказів на підтвердження повернення коштів у сумі 55 685,91 грн. відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу не спростував.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 114, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛСІ ТРАНС" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 7; ) на користь Фізичної особи-підприємця Попової Ірини Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 55 685,91 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 03.12.2021.

Суддя В.Г. Бєлік