РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.11.2021Справа № 910/14579/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Київського міського центру зайнятості (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 47 Б; ідентифікаційний код 03491091)

до Міністерства розвитку громад та територій України (01601, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 9; ідентифікаційний код 37471928)

про стягнення 97 515, 73 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся Київський міський центр зайнятості з позовом до Міністерства розвитку громад та територій України, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача вартість надлишково виплачених коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття гр. ОСОБА_1 в розмірі 97 515, 73 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Станом на час постановлення ухвали суду від 08.09.2021 відправка кореспонденції не здійснювалася, у зв`язку із відсутністю фінансування, втім, в подальшому 12.10.2021 на адресу місцезнаходження відповідача Міністерства розвитку громад та територій України: 01601, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 9 було направлено відповідну ухвалу. Дану ухвалу отримано відповідачем 25.10.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 108). Втім, у встановлений в ухвалі суду від 08.09.2021 п`ятнадцятиденний строк відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.07.2019 в Святошинській районній філії Київського міського центру зайнятості зареєструвався як такий, що шукає роботу, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

У зв`язку з відсутністю підходящої роботи, відповідно до ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 № 5067-VI (далі - Закону № 5067-VI) та ст. 22, 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 № 1533-ІІІ (далі - Закон 1533-ІІІ), наказом Святошинської районної філії КМЦЗ № НТ 190703 від 03.07.2019 гр. ОСОБА_1 надано статус безробітного з 03.07.2019 та наказом Святошинської районної філії КМЦЗ № НТ190710 від 10.07.2019 призначено допомогу по безробіттю з 10.07.2019.

В подальшому, 27.01.2021 Київським міським центром зайнятості складено Акт № 254 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, згідно з яким встановлено, що гр. ОСОБА_1 , під час перебування на обліку в центрі зайнятості у якості безробітного, поновлений на роботі у Міністерстві регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (відповідно до постанови КМУ № 829 від 02.09.2019 перейменовано в Міністерство розвитку громад та територій України).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 640/11489/19 визнано протиправним та скасовано наказ Мінрегіону № 212К/ОС від 27.05.2019.

Наказом Мінрегіону № 257 К/ОС від 23.07.2020 на підставі вказаного вище рішення, гр. ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника відділу управління державною власністю та захисту інтересів держави.

Наказом Святошинської районної філії КМЦЗ № НТ200715 від 15.07.2020 реєстрацію безробітного гр. ОСОБА_1 припинено у зв`язку з поданням заяви про припинення реєстрації відповідно до абз. 16, пп. 1, п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792.

Згідно довідки - розрахунку Київського міського центру зайнятості від 02.02.2021 № 08-216/10-21/21 сума надлишково виплачених коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття гр. ОСОБА_1 , що був зареєстрований як безробітній в Святошинській районній філії КМЦЗ з 03.07.2019 по 14.07.2020 підлягає поверненню відповідачем у розмірі 97 515,73 грн.

У зв`язку з викладеним, наказом Святошинської районної філії КМЦЗ № 15/275-02/21 від 03.02.2021 прийнято рішення про відшкодування відповідачем суми виплаченої матеріальної допомоги безробітному гр. ОСОБА_1 у зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду.

03.02.2021 Святошинською районною філією КМЦЗ на адресу відповідача надіслано лист-претензію щодо повернення коштів в добровільному порядку протягом 15 календарних днів з моменту отримання даного листа, який отриманий відповідачем 05.02.2021 (про що свідчить корінець про вручення поштового відправлення).

Втім, коштів у добровільному порядку повернуто не було.

В обґрунтування необхідності звернення до суду з даним позовом позивач вказує, що оскільки гр. ОСОБА_1 поновлено на попередній роботі за рішенням суду, Міністерство розвитку громад та територій повинно відшкодувати Київському міському центру зайнятості суму надлишково виплачених коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 03.07.2019 по 14.07.2020 у розмірі 97 515,73 грн.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 № 1533-ІІІ (далі - Закон 1533-ІІІ).

Статтею 7 Закону 1533-ІІІ передбачено такий вид забезпечення безробітного як допомога по безробіттю.

Згідно пп. 2 п.1 ст. 31 Закону 1533-ІІІ, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Статтями 34, 35 Закону 1533-ІІІ, передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, виникає тільки у випадку, коли працівника звільнено незаконно і саме через цю подію застрахована особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Відповідно до п. 10, п. 11 ст. 1 Закону 1533-ІІІ, роботодавцем є власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання та фізичні особи, які використовують найману працю, найманий працівник - це фізична особа, яка працює за трудовим договором (контрактом) на підприємстві, в установі та організації або у фізичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом № 212К/ОС від 27.05.2019 заступник начальника Відділу управління державною власністю та захисту інтересів держави ОСОБА_1 , 27.05.2019 був звільнений із займаної посади відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу".

В подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 640/11489/19 визнано протиправним та скасовано наказ Мінрегіону № 212К/ОС від 27.05.2019.

З огляду на що, наказом Мінрегіону № 257 К/ОС від 23.07.2020 на підставі вказаного вище рішення, гр. ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника відділу управління державною власністю та захисту інтересів держави.

Таким чином, незаконність звільнення з посади вищевказаної особи, встановлена судовим рішенням, яким, зокрема, і поновлено на посаді.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з дня поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до п. 4 ст. 35 Закону України про "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 640/11489/19 визнано протиправним та скасовано наказ Мінрегіону № 212К/ОС від 27.05.2019 в частині звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, то за таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному відповідно до ст. 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

В матеріалах справи міститься довідка-розрахунок Київського міського центру зайнятості від 02.02.2021 № 08-216/10-21/21, з якої вбачається, що сума надлишково виплачених коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття гр. ОСОБА_1 , що був зареєстрований як безробітній в Святошинській районній філії КМЦЗ з 03.07.2019 по 14.07.2020 підлягає поверненню та складає 97 515,73 грн.

Наказом Святошинської районної філії КМЦЗ № 15/275-02/21 від 03.02.2021 прийнято рішення про відшкодування відповідачем суми виплаченої матеріальної допомоги безробітному гр. ОСОБА_1 у зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду.

03.02.2021 Святошинською районною філією КМЦЗ на адресу відповідача надіслано лист-претензію № 28-439/21 від 03.02.2021 про повернення коштів в добровільному порядку протягом 15 календарних днів з моменту отримання даного листа.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 156) даний лист отриманий відповідачем 05.02.2021.

Водночас, будь яких доказів, щоб свідчили про повернення позивачу коштів в розмірі 97 515,73 грн в матеріалах справи не міститься.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів відшкодування позивачу коштів в розмірі 97 515,73 грн та не спростував заявлених позовних вимог, то за таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача надлишково виплачених коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття гр. ОСОБА_1 у сумі 97 515,73 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Київського міського центру зайнятості - задовольнити.

2. Стягнути з Міністерства розвитку громад та територій України (01601, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 9; ідентифікаційний код 37471928) на користь Київського міського центру зайнятості (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 47 Б; ідентифікаційний код 03491091) надлишково виплачені кошти матеріального забезпечення на випадок безробіття гр. ОСОБА_1 в сумі 97 515 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн 73 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 23.11.2021

Суддя Д.О. Баранов