ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2021р. Справа № 904/8156/21

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя

До: Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» , м. Дніпро

Про: стягнення 7 170, 91 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

ПАТ ЗМК «Запоріжсталь» (позивач) звернувся з позовом до АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (відповідач) про стягнення 7 170, 91 грн. - збитків, завданих нестачею товару (горішку коксового) внаслідок незбережного перевезення відповідачем. Окрім того, просить стягнути з відповідача 10 011, 70 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 04.10.21р. було відкрите провадження у справі №904/8156/21 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (відповідач) заперечував проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10011, 70 грн. , зазначаючи , що її розмір є необґрунтованим та завищеним, враховуючи незначну складність справи та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

ПАТ ЗМК «Запоріжсталь» (позивач) своїм правом на надання відповіді на відзив не скористався.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.18р. між ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» (покупець) та ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (продавець) було укладено договір № 924/18Сб, відповідно до умов якого продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти та оплатити коксову продукцію (далі-продукція). Згідно п. 1.2 договору асортимент, кількість, якість, ціна, строки поставки продукції, додатково оговорюються з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» та будуть вказуватися в специфікаціях до договору, що є невід`ємною частиною договору. (а.с.18-20).

Відповідно до п.3 додаткової угоди № 2 від 30.12.2019 р. строк дії договору було подовжено до 31.12.2020 р. (а.с.22).

Згідно п.1, 2, 3 додаткової угоди № 3 від 19.03.2020 р. сторони договору домовились про наступне : з метою оптимізації документообігу між сторонами, підвищення рівня охорони та захисту переданих документів та інформації, що міститься в них, сторони домовилися, що мають право оформляти/підписувати такі документи: рахунки-фактури, акти прийому-передачі продукції, сертифікати якості (далі-документи) в електронному вигляді, як електронні документи в розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Сторони домовилися про впровадження та організації Системи електронного обміну документами в електронному вигляді (далі-ЕБІ), які будуть підписуватися за допомогою кваліфікованого електронного підпису уповноваженими особами сторін (далі-КЕП).

Сторони домовилися, що КЕП не завіряється електронною печаткою/кваліфікованою електронною печаткою/вдосконаленою електронною печаткою.

Сторони домовилися про обмін електронними документами, при цьому, документи, передані за допомогою ЕБІ, завірені КЕП уповноважених осіб мають повну юридичну силу, породжують права і обов`язки для сторін, і можуть бути представлені в суд в якості належних доказів. Підтвердження руху документів по ЕБІ (відправлення, отримання, прочитання, доставка та т.д.) вважається легітимним і є фактом підтвердження прийому-передачі таких документів уповноваженими особами Сторін, та не вимагає додаткового доведення. (а.с.23).

Відповідно до п.3 додаткової угоди № 4 від 31.12.2020 р. строк дії договору було подовжено до 31.12.21 р. (а.с.24).

Відповідно до п. 1 специфікації № 70 (додаток № 70) від 01.07.21 р. до договору № 924/18С6 від 19.12.18 р. ПРАТ «АКХЗ» зобов`язується поставити ПАТ «Запоріжсталь» 900 т горішку коксового 10-25 мм.

На підставі вищезазначеного договору 13.08.21 р. ПРАТ «АКХЗ» зі станції Авдіївка Донецької залізниці за залізничною накладною № 50013531 у вагоні № 63870851 відправило вантаж «Горішок коксовий 10-25(вологий)» у кількості 44 600 кг. на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці в адресу вантажоодержувача - ПАТ ЗМК «Запоріжсталь», що підтверджується відповідною залізничною накладною ( а.с.12).

17.08.21 р. вантаж у вагоні № 63870851 прибув на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці. Після прибуття вантажу на станцію призначення в вагоні № 63870851 було виявлено виїмки. Під час видачі вантажу вантажоодержувачу на ст. Запоріжжя-Ліве в вагоні № 63870851 було виявлено недостачу вантажу, в зв`язку з чим було складено комерційній акт № 460005/1285 від 18.08.21 р. (а.с.13).

Згідно з розділом Д комерційного акту № 460005/1285 від 18.08.2021 року, на підставі актів загальної форми № 37096 від 15.08.2021р. станції Покровськ Донецької залізниці, № 45358, № 25897 від 17.08.21 р. на станції Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, що прибув відправкою, вказаною на лицьовій стороні цього акту, приймальником поїздів Дементьєвою Г.М., прийомоздавальником заводу Хорунженко Т.А., слідчим Заводського ВП Ємець, у присутності в.о. заступника начальника станції Малюги О.І., зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 4226190, прийнятих до обліку Запорізькою дирекцією залізничних перевезень під №099, огляд-перевірка 09.06.2021. За документом значиться тара 23 500 кг. , нетто 44 600 кг. Фактично виявилось брутто 66 150 кг, тара з документу 23 500 кг, нетто 42 650 кг, що менш документу на 1 950 кг. У комерційному відношенні навантаження шапкою вище рівня бортів 30 см, маркований повздовжньою смугою вапном , що відповідає перевізному документу. Праворуч порушене маркування, виїмки: над 1-2- ми люками довжиною 300 см. шириною 120 см. глибиною 40 см., над 5-7 люками довжиною 400 см. шириною 120 см., глибиною 30 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, люка зачинені, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися. Зав вантажного двору відсутній. (а.с.13-14).

Відповідно до частин 1, 2 статті 307 Господарського кодексу України, що кореспондується зі статтею 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

В силу частини 3 статті 909 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 307 Господарського кодексу України, статті 6 Статуту залізниць України, наявна у матеріалах справи залізнична накладна свідчить про укладення між ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажовідправник) та ПАТ «Українська залізниця» (перевізник) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача, яким є ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь».

Накладна це основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Частиною 2 статті 308 Господарського кодексу України передбачено, що відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Пунктом 110 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з пунктом 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі, невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до пункту 115 Статуту, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно з пунктом 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме, за недостачу - у розмірі дійсної вартості недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до статті 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Суд вказує на те, що підстави звільнення залізниці від відповідальності за недостачу вантажу, передбачені статтею 111 Статуту, відсутні.

Як встановлено судом, вартість вантажу в вагоні № 63870851 складає 5 648,17 грн. без ПДВ за 1 т., що підтверджується рахунком-фактурою № 94096911 від 13.08.2021 року та актом прийому-передачі ПРАТ «АКХЗ» № 94096911 від 13.08.2021 року. (а.с.16-17).

Згідно з п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Норма недостачі (природної втрати) для вугілля (у вологому стані) становить 2% маси, зазначеної в перевізному документі.

Вага вантажу в вагоні згідно з залізничною накладною № 50013531 в вагоні № 63870851 становить 44 600 кг.

2% маси, зазначеної в перевізному документі в даному випадку становить - 892 кг.

Вага вантажу, що не вистачає - 1 950 кг.

1 950 кг (виявлена недостача) - 892 кг (норма недостачі) = 1 058 кг. = 1,058 т.

5 648,17 грн. (ціна за тону, без ПДВ) х 1,2 = 6 777,80 грн. (ціна за тону, з ПДВ)

1,058 т. х 6 777,80 грн. = 7 170,91 три. (вартість недостачі з ПДВ).

Таким чином, вартість вантажу, що не вистачає, в вагоні № 63870851 становить 7 170,91 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 грн покладаються на відповідача.

Також, позивач заявив вимогу про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, яку викладено в прохальній частині позовної заяви, в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відкласти вирішення питання про розподіл таких витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 108, код ЄДРПОУ ВП: 40081237) на користь позивача: Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 72; ): 7 170, 91 грн. - шкоди, завданої нестачею вантажу та 2 270,00 грн. - судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 03.12.2021р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.