РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2021Справа № 910/13305/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Оболонської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека)

до Фізичної особи-підприємця Остріщенко Юрія Васильовича

про стягнення 194 608, 64 грн.

Представники:

від прокуратури: Дергунов Д.С.

від позивача: Солтановська А.О.;

від відповідача: Бєлах С.С.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Оболонська окружна прокуратура міста Києва в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі-позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Остріщенко Юрія Васильовича (далі-відповідач) про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортним засобом, вагові параметри якого перевищують нормативні у розмірі 194 608, 64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів встановлено, що відповідач здійснював перевезення вантажу (деревини) із перевищенням вагових обмежень, встановлених п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 позовну заяву Оболонської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) залишено без руху. Встановлено Оболонській окружній прокуратурі міста Києва строк для усунення недоліків позовної заяви.

25.08.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Оболонської окружної прокуратури міста Києва надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23.09.2021.

23.09.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Фізичної особи-підприємця Остріщенко Юрія Васильовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому відповідач просить суд відкласти підготовче засідання та надати додатковий строк для виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 23.09.2021 судом задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та відкладено розгляд справи на 28.10.2021.

20.10.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Фізичної особи-підприємця Остріщенко Юрія Васильовича надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що надані прокуратурою докази не містять інформації про відповідача, як перевізника вантажу з міста Маріуполь Донецької області до міста Кривий Ріг Дніпропетровської області. Крім цього, відповідач просить суд визнати поважними причини ненадання відзиву у встановлений законом строк та поновити строк на подання відзиву.

22.10.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Фізичної особи-підприємця Остріщенко Юрія Васильовича надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якій позивач просить суд провести судове засідання у справі №910/13305/21, призначене на 28.10.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EASYCON" .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 відмовлено Фізичній особі-підприємцю Остріщенко Юрію Васильовичу у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні у справі № 910/13305/21, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

27.10.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив, в якій прокурор, зокрема зазначає, що в акті про перевищення транспртним засобом нормативних вагових параметрів, складеним посадовими особами позивача було встановлено, що вантаж перевозився автомобілем марки DAF, модель XF 95.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить відповідачу.

27.10.2021 до суду надійшло клопотання позивача (надіслане на електронну пошту суду), в якому позивач у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника Державної служби України з безпеки на транспорті просить суд перенести розгляд справи на іншу дату.

У судовому засіданні 28.10.2021 розглянувши заявлене у відзиві на позовну заяву клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву, суд відзначає наступне.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 про відкриття провадження у даній справі було зобов`язано відповідача надати суду в строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву. Проте, 05.07.2021 на офіційному сайті Господарського суду міста Києва за посиланням https://ki.arbitr.gov.ua/sud5011/pres-centr/novyny/1168991/ було розміщено оголошення, що у зв`язку з відсутністю фінансування видатків на оплату послуг з пересилання поштових відправлень Господарський суд міста Києва зупиняє відправку кореспонденції засобами поштового зв`язку.

Тож, у зв`язку з відсутністю фінансування для здійснення поштових відправлень ухвала суду від 30.08.2021 не була відправлена відповідачу засобами поштового зв`язку, про що здійснено відповідну відмітку на зворотньому боці ухвали суду, відповідно суд приймає до розгляду відзив на позовну заяву, надісланий відповідачем до суду 13.10.2021, оскільки строк на його подання не пропущено відповідачем.

Крім того, у судовому засіданні 28.10.2021 оголошено перерву до 11.11.2021.

10.11.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких, зокрема зазначає, що прокуратурою не надано доказів документального підтвердження маси вантажу, а також невірно розраховано плату за проїзд.

11.11.2021 відповідач через відділ автоматизованого документообігу суду подав клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/21472/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Остріщенко Юрія Васильовича до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправними дій та скасування рішення, що оформлено розрахунком №039759 від 12.01.2021.

У судовому засіданні 11.11.2021 оголошено перерву до 25.11.2021.

16.11.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав клопотання, в якому просить суду залишити без розгляду клопотання ФОП Остріщенко Юрія Васильовича про зупинення провадження у даній справі, на підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

22.11.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від прокуратури надійшли письмові заперечення, в яких прокурор зазначає, що ухвалою Дніпровського окружного адміністративного суду від 12.11.2021 відмовлено у відкритті провадження за позовом Фізичної особи-підприємця Остріщенко Юрія Васильовича до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправними дій та скасування рішення, що оформлено розрахунком №039759 від 12.01.2021, у зв`язку з чим зазначає, що відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

У цьому судовому засіданні представник відповідача підтримав раніше подане клопотання про зупинення провадження у справі.

Представники прокуратури та позивача заперечили проти задоволення вказаного клопотання.

Розглянувши подане відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі, суд відзначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

В обгрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що 02.11.2021 звернувся до Дніпровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Уктрансбезпеки про визнання протиправними дій Придніпровського міжрегіонального управління Уктрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті щодо оформлення результатів документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF, модель XF 95.480, державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом "BROSHUIS", державний номер НОМЕР_2 , та вантажем, який перевозився, у відношенні позивача та визначення позивачеві суми плати за проїзд у розмірі 5676,75 євро розрахунком №039759 від 12.01.2021; скасування рішення Придніпровського міжрегіонального управління Уктрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, що оформлено розрахунком №039759 від 12.01.2021 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 12.01.2021р. №039759, яким визначено позивачеві суми плати за проїзд у розмірі 5676,75 євро, складеним на підставі акту №261035 від 12.01.2021р. проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

У зв`язку з цим, відповідач вважає, що наявні підстави для зупинення провадження у даній справі.

Проте, згідно відомостей в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/101029750, ухвалою Дніпровського окружного адміністративного суду від 12.11.2021 у справі № 160/21472/21 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця Остріщенко Юрія Васильовича до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Уктрансбезпеки про визнання протиправними дій та скасування рішення, що оформлено розрахунком №039759 від 12.01.2021.

Зокрема, судом у справі № 160/21472/21 зазначено, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Придніпровського міжрегіонального управління Уктрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті щодо оформлення результатів документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF, модель XF 95.480, державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом "BROSHUIS", державний номер НОМЕР_2 , та вантажем, який перевозився, у відношенні позивача та визначення позивачеві суми плати за проїзд у розмірі 5676,75 євро розрахунком №039759 від 12.01.2021.; скасування рішення Придніпровського міжрегіонального управління Уктрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, що оформлено розрахунком №039759 від 12.01.2021 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 12.01.2021 №039759, яким визначено позивачеві суми плати за проїзд у розмірі 5676,75 євро, складеним на підставі акту №261035 від 12.01.2021 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, по своїй суті ніяким чином не впливають на права та обов`язки сторін у справі, такий розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому він не може бути предметом спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Таким чином, враховуючи що Дніпровським окружним адміністративним судом відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця Остріщенко Юрія Васильовича до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Уктрансбезпеки, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у даній справі, відтак клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Крім того, розглянувши подане позивачем клопотання про залишення без розгляду клопотання ФОП Остріщенко Юрія Васильовича про зупинення провадження у даній справі, на підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у його задоволенні з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, відповідно до приписів ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право, зокрема подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Суд зазначає, що подання відповідачем до Дніпровського окружного адміністративного суду відповідного позову до позивача після відкриття провадження у даній справі та подальше подання клопотання про зупинення провадження у даній справі не свідчить про зловживання позивачем процесуальними правами, оскільки право на звернення до суду в установленому порядку гарантується, при цьому процесуальним законодавством передбачено право учасника справі подавати заяви та клопотання щодо питань, які виникають під час судового розгляду, тобто у даному випадку відповідачем було реалізовано його право, як на звернення до суду з відповідним позовом, так і на подання клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Також, у цьому судовому засіданні представники прокуратури та позивача підтримали заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 25.11.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки під час проведення рейдової перевірки транспортних засобів за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, 12.01.2021 проведено документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу-спеціалізованого сідлового тягача марки DAF, модель ХР 95.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ФОП Остріщенку Юрію Васильовичу , а також загального напівпричіпу марки BROSHUIS, модель 5AOU16-30, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Зазначений автомобіль здійснював перевезення вантажу з м. Маріуполь Донецької області до м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Відстань пройденого маршруту склала 435 км.

За результатами перевірки складено акт № 261035 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.01.2021, акт № 039759 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.01.2021 та розрахунок №039759 від 12.01.2021 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 039759 від 12.01.2021, згідно яких відповідач здійснював перевезення вантажу (деревини) із перевищенням вагових обмежень, встановлених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: повна маса тонн: нормативно допустима - 40 т, фактична - 83,640 т.

Враховуючи викладене, Управлінням на підставі формули, визначеної Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007, нараховано плату за проїзд в розмірі 5676,75 євро, про що повідомлено відповідача шляхом вручення водієві ОСОБА_2 копії розрахунку № 039759 від 12.01.2021, а також 01.02.2021 направлено повідомлення про заборгованість за № 7330/3.1/24-21 від 01.02.2021.

Крім того, 01.02.2021 позивачем було надіслано відповідачу лист про внесення плати за проїзд, в якому зазначено про необхідність внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі визначеному у розрахунку № 039759, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, оскільки відповідач здійснював перевезення вантажу (деревини) із перевищенням вагових обмежень, встановлених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, з останнього підлягає стягненню плати за проїзд автомобільним дорогами транспортним засобом, вагові параметри яких перевищують нормативні у розмірі 194 608, 64 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Положеннями ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Пунктом 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).

Відповідно до пп. 4 п. 2 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 6 Порядку №879).

Судом встановлено, що за результатами проведеного габаритно-вагового контролю 12.01.2021 складено акт № 039759 про перевищення транспортним засобом відповідача нормативних вагових параметрів, яким зафіксовано, що відповідач здійснював перевезення (маршрут - м. Маріуполь Донецької області - м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, відстань 435 км) вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: нормативно допустима - 40 т, фактичне навантаження автомобіля - 83,640 т, тобто понаднормативне перевищення 43, 460 т.

До вказаного акту проведений розрахунок №039759 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 12.01.2021, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 5 676, 75 євро. Розрахунок проведений відповідно до затвердженої формули (з урахуванням норм пункту 31-1 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 879 від 27.06.2007), а саме: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К, де (П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів; К - коефіцієнт збільшення плати за проїзд (у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі). Обрахований таким чином розмір плати за проїзд становить П = (2,61+0+0) х 435 х 5 = 5676, 75 євро.

Згідно п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

У свою чергу положенням п. 22.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 тонн (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т, здвоєнні осі - 18 т, строєні - 24 т), або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Із положень пункту 4 Правил № 30 випливає, що рух великовагових великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), видані перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Пунктом 21 Порядку № 879 від 27.06.2007 встановлено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Пунктом 27 Порядку № 879 від 27.06.2007 передбачено, що плата за проїзд справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

За умовами пункту 28 Порядку № 879 здійснення державного контролю на автомобільному транспорті плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів чи (та) пасажирів транспортними засобами.

Згідно ст. 48 цього ж Закону документом для здійснення перевезень вантажів, зокрема для автомобільного перевізника, є документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах та інші документи, передбачені законодавством. Водій зобов`язаний пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортні накладні або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Пунктом 30 Порядку № 879 встановлено, що Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

За умовами п. 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Враховуючи що перевищення вагового параметру складає понад 40 відсотків відповідачу здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у п`ятикратному розмірі, що становить 5 676,00 євро.

Відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 12.01.2021 , курс гривні до євро складав 34, 2817 грн.

Таким чином загальний розмір плати за проїзд, нарахованої Фізичній особі-підприємцю Остріщенко Юрію Васильовичу , становить 194 608, 64 грн.

Незважаючи на те, що відповідно до п. 31-1 Порядку перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки, відповідачем у визначений вище термін вказані кошти добровільно не сплачено.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначає, що прокуратурою та позивачем не надано доказів того, що відповідач є власником транспортного засобу - спеціалізованого сідлового тягача марки DAF, модель ХР 95.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Проте, суд не погоджується з таким твердженнями відповідача, оскільки в матеріалах справи наявне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 з якого вбачається що власником транспортного засобу - спеціалізованого сідлового тягача марки DAF, модель ХР 95.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 є Остріщенко Юрій Васильович .

При цьому, як встановлено в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 039759 від 12.01.2021, вантаж, а саме - Маневровий тепловоз серії ТЕМ перевозив водій автомобіля DAF, модель ХР 95.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить відповідачу, в той же час відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що вказаний транспортний засіб передавався в оренду тощо, як підставу для висновку, що відповідач не є перевізником вантажу.

Щодо заперечень відповідача стосовно розрахунку плати, суд відзначає наступне.

Так, згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів маса без навантаження (G) транспортного засобу марки DAF, модель ХР 95.480 складає 8000 кг (8т), а напівпричепа марки BROSHUIS, модель 5AOU16-30 складає 10640 кг, маса вантажу Маневреного тепловозу серії ТЕМ становить 65 т (65000 кг).

Тож, на виконання пп. 5-1 п. 2 Порядку №879 посадовими особами Управління було проведено додавання власної маси транспортного засобу до маси вантажу 8000 кг+10 640кг+65000кг, що становить 83640 кг.

Сума плати за проїзд автомобільним дорогами транспортним засобом, вагові параметри яких перевищують нормативні за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-311 Порядку №879:

П= (Рзм + Рнв +Рг) х В х К, де

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км. проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (вісі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км. проїзду;

В - відстань перевезення, км.;

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Пунктом 31-1 Порядку № 879 визначено, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення хоча б одного вагового або габаритного параметру (К): до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п 'ятикратному розмірі.

Тож, розрахунок плати за проїзд виконаний відповідно до формули за наступними параметрами:

П= (Рзм + Рнв + Рг) х В х К (п. 31-1) де:

Рзм - 2,61 євро/км - для ТЗ вагою від 52 до 60 тонн - 0,27 євро/км, а понад 60 тонн за кожні наступні 10 тонн - 0,78 євро/км; де 3 - це кожні наступні 10 тонн, таким чином (0,27+(3*0,78))=2,61 євро/км) у разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Таким чином, П = (2,61+0+0) х 435 х 5 = 5676, 75 євро.

Відповідно ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи що відповідачем не надано документів, які б підтверджували право відповідача на рух дорогами загального користування з перевищенням нормативно вагових параметрів, з відповідача підлягає стягненню плата за проїзд автомобільним дорогами транспортним засобом, вагові параметри яких перевищують нормативні у розмірі 194 608, 64 грн. (5 676, 75 євро * 34, 2817 грн.).

У п. 26 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Суд погоджується з доводами, викладеними у позовній заяві, що визначена плата за проїзд, несплачена перевізником у встановлені чинним законодавством строки, набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України, а відтак підлягає стягненню в судовому порядку.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, позовні вимоги Оболонської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Оболонської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) - задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Остріщенко Юрія Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_5 ) на користь Державного бюджету України (отримувач: ГУК у Дніпропетровській області/Криворізький район/, р/р UA0004097, МФО 899998, , банк одержувача: Казначейство України) 194 608 (сто дев`яносто чотити тисячі шістсот вісім) грн. 64 коп. - плати за проїзд автомобільними дорогами транспортним засобом, вагові параметри якого перевищують нормативні.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Остріщенко Юрія Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_5 ) на користь Київської міської прокуратури (вул. Предславинська, буд. 45/9, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код - 02910019; р/р UA0011062, ДКСУ, м. Київ, МФО 820172) 2 919 (дві тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 13 коп. - судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 30.11.2021

Суддя Щербаков С.О.