УХВАЛА

01 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 922/1313/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрімпекс" (далі - ТОВ "Укрімпекс", відповідач, скаржник)

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.06.2021 та

постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2021

у справі № 922/1313/21

за позовом Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Ультра" (далі- ОСББ "Ультра", позивач)

до ТОВ "Укрімпекс"

про стягнення 500 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Укрімпекс" 23.11.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.06.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 у справі № 922/1313/21; направити справу до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду зустрічної позовної заяви ТОВ "Укрімпекс" до ОСББ "Ультра".

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.11.2021 для розгляду касаційної скарги у справі № 922/1313/21 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючий, Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.

Вирішуючи питання щодо прийнятності касаційної скарги та наявності підстав для відкриття/відмови у відкритті касаційного провадження, дослідивши доводи касаційної скарги ТОВ "Укрімпекс" у контексті оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Господарського суду Харківської області від 22.06.2021, залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 у справі № 922/1313/21, якою повернуто без розгляду зустрічний позов ТОВ "Укрімпекс" до ОСББ "Ультра" про визнання недійсним договору від 28.12.2020 на підставі частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Судові рішення мотивовані тим, що ТОВ "Укрімпекс" пропустило визначений статтею 180 ГПК України строк на пред`явлення зустрічного позову без заяви щодо продовження строку на подання зустрічного позову із викладенням причин пропуску процесуального строку.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій під час винесення оскаржуваних судових рішень було продемонстровано надмірний формалізм та порушено норми процесуального права, зокрема порушено вимоги статей 174 та 180 ГПК України. Висновок про повернення зустрічної позовної заяви є передчасним та таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи. При цьому, судом першої інстанції не було надано жодної оцінки факту встановлення постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУГО-19, спричиненої коронавірусом 8АК.8-СоУ-2, які діють і сьогодні.

Приписами статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення закріплено і в частині першій статті 17 ГПК України за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами пункту 3 частини другої статті 46 ГПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 113 ГПК України).

Відповідно до частини першої статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

За приписами частини шостої цієї ж статті зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Частиною восьмою статті 165 ГПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Отже, право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

У даному випадку у системному зв`язку з наведеними вище приписами застосуванню підлягають також норми статті 118 ГПК України за якими право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином у разі подання зустрічного позову поза межами строку встановленого судом для подання відзиву, суд повертає заяву заявнику.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 про відкриття провадження у справі № 922/1313/21, зокрема було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 отримано ТОВ "Укрімпекс" - 21.04.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 31).

В подальшому 13.05.2021 ТОВ "Укрімпекс" звернулося до Господарського суду Харківської області із клопотанням про надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.05.2021 відмовлено ТОВ "Укрімпекс" у задоволені клопотання про надання додаткового часу на подання відзиву на позов; продовжено відповідачу строк на подання відзиву на позов за власною ініціативою суду першої інстанції до 31.05.2021.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.05.2021 підготовче засідання у справі відкладено на 07.06.2021.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.06.2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті на 16.06.2021.

ТОВ "Укрімпекс" 16.06.2021 до Господарського суду Харківської області подано клопотання про продовження строку для подання відзиву.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.06.2021 відмовлено ТОВ "Укрімпекс" у задоволенні клопотання про продовження строку для подання відзиву.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що строк для подання відзиву встановлений ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.05.2021, сплив 31.05.2021.

Натомість із зустрічною позовною заявою ТОВ "Укрімпекс" звернулося до суду 18.06.2021, тобто з порушенням строку, встановленого ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.05.2021 для подання відзиву на позовну заяву та із пропуском строку, передбаченого частиною першою статті 180 ГПК України.

При цьому, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем про причини пропуску строку встановленого судом в ухвалі суду від 14.05.2021 для подання відзиву на позовну заяву в зустрічній позовній заяві не зазначено, клопотання про його поновлення до зустрічної позовної заяви не додано.

За наведених обставин, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшов висновку, що зустрічний позов у даній справі поданий з порушенням вимог статті 180 ГПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

Доводи скаржника про те, що директор ТОВ "Укрімпекс" не є фахівцем в галузі права та не був повною мірою обізнаний про свої права та обов`язки, передбачені процесуальним законодавством не спростовують та не змінюють порядок подання зустрічної позовної заяви у строк, передбачений частиною першою статті 180 ГПК України.

При цьому, як було зазначено вище, при поданні зустрічної позовної заяви ТОВ "Укрімпекс" не обґрунтовано поважність причин пропуску строку та не подано клопотання про його поновлення.

Верховний Суд окремо відзначає, що положення процесуального закону передбачають як поновлення судом пропущеного процесуального строку, так і його продовження, однак у першому випадку суд поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, а у другому - суд може продовжити процесуальний строк, встановлений судом.

Твердження скаржника у касаційній скарзі стосовно того, що, виявивши недоліки зустрічного позову, суд повинен був залишити зустрічний позов без руху та надати йому строк для усунення недоліків, зокрема щодо можливості довести поважність причин пропуску строку спростовуються приписами частини шостої статті 180 ГПК України, якими передбачені наслідки подачі зустрічної позовної заяви з порушенням вимог частини першої цієї статті у вигляді повернення зустрічної позовної заяви.

Що ж до посилання скаржника про те, що Господарським судом Харківської області не було надано жодної оцінки факту встановлення постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та приписами пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на всій території України установлено карантин, який, зважаючи на численні постанови Кабінету Міністрів України, триває і нині.

Відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК у редакції, чинній до 17.07.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Згідно з частиною 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, установлених цим Законом.

Наведений Закон набув чинності 17.07.2020, у зв`язку з чим, у разі відсутності заяви про продовження процесуального строку, останнім днем цього строку вважається 06.08.2020.

Водночас, зустрічну позовну заяву було подано відповідачем до місцевого господарського суду - 18.06.2021, тобто після закінчення строків за яким скаржник мав право на поновлення та продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 540-IX.

Враховуючи викладене та встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи щодо подання зустрічної позовної заяви з порушенням строків, встановлених частиною першою статті 180 ГПК України без клопотання про його продовження, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про повернення заявнику зустрічної позовної заяви.

Близька за змістом правова позиція щодо застосування статті 180 ГПК України є сталою та послідовною, висловленою Верховним Судом неодноразово, про що свідчить судова практика, викладена, зокрема в ухвалах Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 910/19141/20, від 27.08.2021 у справі № 904/1345/20, від 21.09.2021 у справі № 908/3285/20 та від 16.09.2021 у справі № 904/92/20.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не свідчить про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права (частини шостої статті 180 ГПК України).

З огляду на зазначене правильне застосування судами попередніх інстанцій норм ГПК України під час прийняття оскаржуваних судових рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Укрімпекс" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.06.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 у справі № 922/1313/21 на підставі частини другої статті 293 ГПК України, оскільки у даній справі правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд також наголошує, що повернення зустрічного позову в межах цієї справи не є перешкодою у доступі до правосуддя або порушення права на захист, адже учасник справи не позбавляється можливості подання такого позову як (самостійного) на загальних підставах.

Керуючись статтями 174, 234, 235, частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрімпекс" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.06.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 у справі № 922/1313/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова