ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 Справа № 904/6973/21

За позовом Приватного підприємства Галактика, м. Кременчук Полтавської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Скайторг, м. Львів

про стягнення 144 823, 58 грн

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Полюхович Х.М.

Представники сторін справи не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2021 передано справу № 904/6973/21 за позовною заявою Приватного підприємства Галактика до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Скайторг про стягнення 144 823, 58 грн по договору поставки №0113 від 25.09.2018 за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Хід розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження, судове засідання призначено на 20.10.2021.

Ухвалою суду від 20.10.2021 розгляд справи відкладено на 24.11.2021.

У судове засідання 24.11.2021 сторони явку повноважних представників не забезпечили, хоча про час, дату та місце розгляду спору повідомлені належним чином.

Враховуючи закінчення строку розгляду справи, достатності доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за відсутності представників сторін.

Аргументи сторін.

Позовна заява обґрунтована невиконанням укладеного сторонами договору поставки № 0113 від 28.09.2018 в частині оплати за поставлений товар на суму 131 043, 00 грн. Також за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач заявив до стягнення 3 640, 00 грн 3% річних та 10 140, 58 грн інфляційних втрат.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, щодо позову в установленому порядку не заперечив.

Обставини справи.

25 вересня 2018 року Приватне підприємство Галактика (Постачальник) та Товариство з обмеженою відповідальністю Скайторг (Покупець) уклали договір поставки № 0113 (далі - договір), відповідно до розділу 1 якого Постачальник передає Покупцю Товар у власність відповідно до видаткової накладної, а Покупець сплачує обумовлену Сторонами вартість Товару у строки та в порядку, що визначається Договором.

Згідно з пунктом 1.1 розділу 4 договору Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику повну вартість кожної поставленої за даним Договором окремої партії Товару впродовж 45 (сорока п`яти) календарних днів з моменту отримання Товару Покупцем. Під «окремою партією Товару» по даному Договору Сторони розуміють увесь об`єм (кількість) Товару, переданого Постачальником Покупцю по кожній окремій накладній.

Загальна вартість цього договору складається з загальної вартості Товару, що буде поставлений Постачальником відповідно до видаткових накладних (пункт 2 розділу 4 договору).

Відповідно до пунктів 1-3 розділу 8 договору Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє по «31» грудня 2019 року за умови, що Договір не розірвано однією зі Сторін у відповідності з умовами цього Договору. Якщо на дату закінчення строку дії даного Договору будь-які із зобов`язань Сторін не виконані, вони залишаються чинними до їх повного виконання. У випадку, якщо не пізніше, ніж за 20 календарних днів до закінчення строку дії даного Договору, жодна зі Сторін не направить в адресу іншої Сторони повідомлення про необхідність припинення дії даного Договору, то строк дії Договору вважається продовженим на один календарний рік. По закінченню строку, вказаного в пункті 1 цього розділу, строк дії Договору подовжується на кожний наступний рік за умови, шо не пізніше ніж за 1 (один) місяць до закінчення терміну його дії жодна зі Сторін не направить повідомлення іншій Стороні з пропозицією укласти Угоду про припинення. Таке повідомлення направляється на адресу іншої Сторони в письмовій формі

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 144 633, 31 грн, що підтверджується видатковими накладними 20R00-0307647 від 07.05.2020, 20R- 0310257, 20R00-0311245 від 08.05.2020, 20R00-0313128 від 09.05.2020, №№ 20R-0320066, 20R-0317625, 20R-0319611 від 12.05.2020, 20R00-0322827, 20R00-0323012, 20R00-0323470 від 13.05.2020, 20R00-0327834, 20R00-0327343, 20R00-0327591 від 14.05.2020, №№20R00-0331625, 20R00-0329342 від 15.05.2020, 20R00-0332914 від 16.05.2020, №№2ОR00-0338530, 20R00-0338830, 20R00-0339798, 20R00-0337246, 20R00-0336337 від 19.05.2020, №№ 20R00-0341202, 20R00-0343323 від 20.05.2020, № №20R00-0348666, 20R00-0348855, 20R00-0347518, 20R00-0348517 від 21.05.2020, №№ 20R00-0350940, 20R-0351151 від 22.05.2020, № 20R00-0355081 від 23.05.2020, №№20R00-0360826, 20R00-0358203, 20R00-0361505, 20R00-0358708, 20R00-0359451 від 26.05.2020, № 20R00-0365083, 20R00-0363474 від 27.05.2020, №№ 20R00-0366625, 20R00-0368781, 20R00-0368420, 20R00-0368757, 20R00-0368781, 20R00-0371579, 20R-0372115, 20R00-0370626 від 29.05.2020, №20R00-0373408, 20R00- 0376062 від 30.05.2020, №№ 20R00-0379994, 20R00-0378137, 20R00-0377823, 20R00-0378527 від 02.06.2020, № 20R00-0383919, 20R00-0381749 від 03.06.2020, № 20R00-0387487, 20R00-0387491 від 04.06.2020, № 20R00-0399114, 20R00-0399100, 20R00-0399023 від 09.06.2020, №20R-0401166 від 10.06.2020.

Усі накладні підписано та скріплено печатками, крім накладної № 20R-0320066 від 12.05.2020, яка не містить печатки відповідача.

09.06.2020 відповідач платіжним дорученням № 3401 сплатив позивачу 5 000, 00 грн. У призначенні платежу зазначено: «за поставку напоїв та кондитерських виробів згідно договору № 0113 від 25.09.2018».

У позовній заяві позивач зазначив, що оплату на суму 5 000, 00 грн зарахував в рахунок погашення заборгованості по видатковій накладній № 20R00-0322827 від 13.05.2020.

Також 16.06.2020 згідно з видатковою накладною (повернення) № ВПр-000074 на суму 1 279, 64 грн та накладною на повернення товару № ВПр-000009 на суму 7 309, 68 грн відповідач здійснив повернення товару. Тобто повернення здійснено на загальну суму 8 589, 32 грн.

Таким чином позивач просив стягнути залишок основної заборгованості станом на 01.07.2021 на суму 131 043, 99 грн та нараховані на неї 3 640, 00 грн 3% річних та 10 140, 58 грн інфляційних втрат.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з частиною 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

До позовної заяви позивач долучив видаткові накладні на суму 144 633, 31 грн, як доказ виконання умов договору поставки № 0113 від 25.09.2018.

За умовами договору відповідач мав здійснити оплату поставленого товару впродовж 45 календарних днів з моменту його отримання.

Відповідач оплатив позивачу 5 000, 00 грн та повернув товар на суму 8 589, 32 грн.

Однак доказів оплати за поставлений товар на суму 131 043, 99 грн матеріали справи не містять.

Враховуючи межі позовних вимог, позивачем підтверджено наявність у відповідача основної заборгованості на суму 131 043, 00 грн та така підлягає до стягнення.

Щодо заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 10 140, 58 грн інфляційних втрат, нарахованих за період 01.08.2020-31.01.2021 та 3 640, 00 грн 3% річних, нарахованих за період 28.07.2020-01.07.2021.

Перевіривши розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що такі є правильними та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 144 823, 58 грн заборгованості, з якої: 131 043, 00 грн основного боргу, 10 140, 58 грн інфляційних втрат та 3 640, 00 грн 3% річних.

Судові витрати.

Судовий збір, на підставі приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Скайторг (місцезнаходження: 79035, місто Львів, вул. Зелена, будинок 115Б, ідент. код: 38954216) на користь Приватного підприємства Галактика (місцезнаходження: 39628, Полтавська обл., місто Кременчук, проспект Полтавський, будинок 281, ідент. код: 32860442) 144 823, 58 грн заборгованості, з якої: 131 043, 00 грн основного боргу, 10 140, 58 грн інфляційних втрат, 3 640, 00 грн 3% річних та 2 270, 00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 29.11.2021

Суддя Галамай О.З.