РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.12.2021Справа № 910/10263/21

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега"

про стягнення 88 540,67 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Попов Вячеслав Євгенович (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (відповідач) про стягнення 88 540,67 грн., з яких 48 699,87 грн. пені, 28 296,80 грн. інфляційних втрат, 11 544,00 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність підстав для стягнення з відповідача за період з 01.07.2020 по 18.06.2021 пені, інфляційних втрат та 3 % річних на загальну суму 88 540,67 грн. за прострочення оплати суми заборгованості, яку стягнуто на користь позивача за рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 910/18387/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/10263/21 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/10263/21 позивач та відповідач повідомлялися належним чином, що підтверджується повернутими на адресу суду повідомленнями про вручення поштових відправлень.

26.07.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач з позовними вимогами не погоджується та зазначає, що за договором відступлення права вимоги до позивача перейшло виключно право по сумі страхового відшкодування, оскільки стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат таким договором не передбачено. Також зазначає, що позивачем невірно розраховано суму пені з урахуванням норм договору страхування, а також не вірно зазначено період прострочення. Окрім цього відповідач зазначив, що Рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 910/18387/20 не набрало законної сили, оскільки оскаржується відповідачем в апеляційному порядку. З цих підстав просив суд у позові відмовити.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також заяв та клопотань процесуального характеру від сторін на час розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.05.2021 по справі № 910/18387/20 з відповідача на користь позивача було стягнуто суму страхового відшкодування в розмірі - 399 000,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 18 077,20 грн. та 5 985,00 грн. судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 вищезазначене рішення у цій справі залишено без змін, тобто воно набрало законної сили.

Рішенням у справі № 910/18387/20 встановлено, що 25.06.2019 року між Приватним акціонерним товариством "Акціонерною страховою компанією "Омега" та ОСОБА_1 , було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 009-07-121-10, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані, зокрема, з володінням та/або користуванням, та/або розпорядженням транспортним засобом "Honda Accord" державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", номер кузова НОМЕР_2 .

24.02.2020 року у період з 00 год. 00 хв. по 10 год. 50 хв. настав страховий випадок, а саме невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Київ вул. Автозаводська, 7-Б. біля 2 під`їзду, незаконно заволоділа автомобілем "Honda Accord" державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", відомості за фактом незаконного заволодіння автомобілем марки "Honda Accord" державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 , було внесено до ЄРДР за номером № 0001410, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

12.05.2020 року між ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем Поповим Вячеславом Євгеновичем укладено Договір № 12/05/2020 про відступлення права вимоги (цесїї), відповідно до якого ОСОБА_1 відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги стягнення страхового відшкодування за Договором страхування № 009-07-121-10 від 25.06.2019 по страховому випадку, що мав місце 24.02.2020.

Зважаючи на зазначені вище обставини суд погодився із доводами позивача та стягнув на його користь з відповідача 399 000,00 грн.

Звертаючись до суду із цим позовом позивач зазначає, що оскільки рішенням Господарського суду м. Києва від 24.05.2021 по справі № 910/18387/20 підтверджено правомірність його вимог до відповідача стосовно виплати страхового відшкодування за Договором № 009-07-121-10 від 25.06.2019, то він розрахував та просить стягнути з відповідача також суму пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При відступленні права вимоги не відбувається припинення або зміна зобов`язання, а лише змінюється кредитор у відповідному зобов`язанні.

До нового кредитора в тому числі переходять в повному обсязі і субсидіарні права. Якщо предмет зобов`язання є подільним (наприклад, зобов`язання по сплаті грошових коштів як основного боргу), то новому кредитору може бути передана лише частина прав первісного кредитора разом із субсидіарними правами у відповідній частині. Субсидіарні права не можуть передаватися самостійно без передачі основних прав за зобов`язанням.

У цій справі суд не погоджується з доводами відповідача з приводу того, що позивач позбавлений права звертатись до суду із позовом про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, оскільки останні не буди предметом договору цесії. Суд зазначає, що субсидіарні права на стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат є нерозривними із основним правом, а відтак при укладенні договору цесії відбулась лише заміна кредитора у зобов`язанні, при цьому саме зобов`язання не зазначало змін, в тому числі щодо права позивача на стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

У той же час, суд погоджується з відповідачем, що позивачем суму пені розраховано не вірно, без врахування норм договору страхування.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 Господарського кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 31.2. Договору страхування 009-07-121-10 від 25.06.2019, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом оплати страхувальнику пені в розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У порушення приписів договору та Господарського кодексу України позивачем здійснено розрахунок пені з урахуванням її розміру як подвійна облікова ставка НБУ, замість встановленої договором у розмірі 0,01% за кожен день прострочення та протягом строку більшого ніж 6 місяців.

Здійснивши власний перерахунок, суд вважає арифметично правильно розраховану пеню у розмірі 7 381,50 грн.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат зроблений позивачем вірно, а тому суд вважає за можливе стягнути зазначені нарахування у заявленому розмірі.

Згідно приписам ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачем не надано суду доказів оплати страхового відшкодування, а відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" про стягнення 88 540,67 грн. підлягають задоволенню частково.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" про стягнення 88 540,67 грн. - задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 48-Г, літера А, ідентифікаційний код 21626809) на користь Фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) 7 381 (сім тисяч триста вісімдесят одну) грн. 50 коп. пені, 11 544 (одинадцять тисяч п`ятсот сорок чотири) грн. 00 коп. 3% річних, 28 296 (двадцять вісім тисяч двісті дев`яносто шість) грн. 80 коп. інфляційних втрат та 1 210 (одну тисячу двісті десять) грн. 68 коп. судового збору.

3.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.12.2021.

Суддя С. В. Стасюк