ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення відповіді на відзив без розгляду

01 грудня 2021 року Справа № 923/1164/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М. Б., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЮГ", м.Одеса

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНЄВИР", с.Токарівка, Білозерського району Херсонської області

про відшкодування шкоди в розмірі 193124,30 грн.

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноюг", м.Одеса звернувся до господарського суду із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Синєвир", с.Токарівка Білозерського району Херсонської області про відшкодування збитків в розмірі 193124,30 грн.

Позовну заяву сформовано в системі "Електронний суд".

Позовні вимоги обґрунтовані завданням позивачу матеріальної шкоди внаслідок ДТП, спричиненої працівником ТОВ "Синєвир".

Ухвалою від 14.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи, а саме: відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та доданих до нього документів - п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали, заперечення - десять днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу строк для подання відповіді на відзив - десять днів з дня отримання відзиву.

27.09.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 22.10.2021 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Синєвир" проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, ухвалено про перехід до розгляду справи №923/1164/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

30.11.2021 позивачем на електронну пошту суду подано відповідь на відзив.

Дослідивши відповідь на відзив, суд дійшов висновку, що останню слід залишити без розгляду, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст. 161 ГПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до ст.166 ГПК України, у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.

До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 165 цього Кодексу.

Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Так ухвалою від 14.09.2021 про відкриття провадження у справі суд встановив позивачу строк на подання відповіді на відзив - десять днів з дня отримання відзиву.

27.09.2021 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до доданих до відзиву опису вкладення у цінний лист, поштової накладної та фіскального чеку, відзив направлено позивачу 24.09.2021 рекомендованим листом з описом вкладення №817.

Згідно інформації з сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором №817, означене поштове відправлення було прийнято в поштовому відділенні м.Херсона 24.09.2021, з 27.09.2021 знаходилось у поштовому відділенні в м.Одесі, та 16.10.2021 повернуто відправнику за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

Означене свідчить про те, що саме позивачем не було вжито заходів для отримання відзиву на позовну заяву на поштовому відділенні за місцем обслуговування останнього.

Крім того, в ухвалі від 25.10.2021 господарський суд зазначив про отримання відзиву відповідача 27.09.2021, отже позивач мав можливість ознайомитись з матеріалами справи, в тому числі з відзивом на позовну заяву.

Водночас, відповідь на відзив подана позивачем 30.11.2021, тобто з пропуском встановленого строку без клопотання про поновлення пропущеного строку.

При цьому суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що відзив на позовну заяву не отримано з незалежних від нього причин, оскільки такі твердження не підтверджені жодними доказами та спростовуються вищенаведеним.

Згідно зі ст.115 ГПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ст.118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, право на подання відзиву на позовну заяву може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Згідно зі ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Отже, зміст наведених норм свідчить про те, що право сторони на вчинення процесуальних дій (в даному випадку подання відповіді на відзив) обумовлені наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Разом з тим, в аспекті зазначеного суд вважає за доцільне звернутись до практики ЄСПЛ, який у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі "Walchli v. France", заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016). Зважаючи на це, вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій.

Наведена норма процесуального права пов`язує можливість поновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо поновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Суд зауважує, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При цьому, відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належних їм процесуальних прав, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання відповідних заяв.

Разом з тим, позивач, подавши до суду відповідь на відзив із пропуском встановленого строку, не звертався до суду із клопотанням про поновлення строку для подання відповіді на відзив, та не надав будь-яких доказів поважності причин, через які пропущено такий строк.

Відповідно до статті 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відтак, враховуючи подання позивачем відповіді на відзив з пропуском встановленого судом строку без заявлення клопотання про поновлення строку для подання відповіді на відзив, доказів поважності причин, через які пропущено такий строк, суд дійшов висновку про залишення без розгляду відповіді на відзив ТОВ "Техноюг" від 30.11.2021.

Одночасно суд звертає увагу на наступне.

До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 165 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.165 ГПК України, до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Згідно пункту 61 "Правил надання послуг поштового зв`язку", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009р. №270, передбачено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Крім того, згідно вказаних Правил підтвердженням надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, а підтвердженням переліку відправлених документів є опис вкладення встановленої форми.

Отже, допустимими доказами відправлення позивачем відповіді на відзив та доданих до неї доказів в розумінні наведених норм є саме касовий чек або розрахункова квитанція та опис вкладення, які є беззаперечним доказом направлення адресату зазначених у описі документів.

У даному випадку до відповіді на відзив доданий лише лист про направлення її на електрону адресу .

Водночас, приписами Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості направлення сторонам заяв по суті справи засобами електронного зв`язку.

Таким чином, належні та допустимі докази виконання позивачем вимог п. 2 ч. 6 ст. 165 ГПК України суду не надані.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.42, 118, 165, 166, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Відповідь на відзив ТОВ "Техноюг" від 30.11.2021 залишити без розгляду.

Ухвала суду набрала законної сили 01.12.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.Б. Сулімовська