ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 910/19332/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н.О.,

секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:

позивача - не з`явилися,

відповідача - Федяніна В. І. (адвокат),

третьої особи-1 - не з`явилися,

третьої особи-2 - не з`явилися,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 (судді: Пашкіна С. А. - головуючий, Сітайло Л. Г., Андрієнко В. В.) у справі

за позовом Міжнародного молодіжного центру у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Іліт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект",

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 ,

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович,

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст позовних вимог

1. Міжнародний молодіжний центр у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Іліт" (далі - ТОВ "Іліт") звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (далі - ТОВ "Кей-Колект"), в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі від 13.10.2020 №1849, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіславом Олександровичем про звернення стягнення на нерухоме майно: першу чергу прибудови приватної школи, розташованої в м. Іллічівську, вул. Паркова, 10-Ч, загальною площею 219,3 м2, розташованої на земельній ділянці площею 0,030 га, яка знаходиться у користуванні іпотекодавця на підставі договору оренди землі, укладеного 13.07.2005 та зареєстрованого в Одеській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 14.02.2005 № 03, за рахунок коштів, отриманих від реалізації яких задовольнити вимоги ТОВ "Кей-Колект" у сумі 480 554,24 грн.

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, в тому числі статям 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та постанові Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, зокрема: відсутні докази щодо безспірності боргу, судовим рішенням було вже відмовлено у стягненні боргу, минуло три роки з дня виникнення прав вимоги, порушено порядок вчинення виконавчого напису.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.03.2021 (суддя Смирнова Ю. М.) позов задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позову і за подання заяви про забезпечення позову; у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивачу відмовлено.

4. Рішення місцевого господарського суду в частині відмови ТОВ "Іліт" у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу ґрунтується на тому, що на порушення частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивачем разом з позовною заявою не було подано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та не наведено орієнтовного розміру витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікував понести у зв`язку з розглядом справи.

5. Не погоджуючись із рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу та прийняти у цій частині нове рішення - про стягнення з ТОВ "Кей-Колект" на користь ТОВ "Іліт" витрат на правничу допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2021 скасоване в частині відмови позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу; стягнуто з відповідача на користь позивача 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

6. Постанову мотивовано тим, що позивач у строк, визначений частиною 8 статті 129 ГПК України, надав суду належні докази щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. У касаційній скарзі ТОВ "Кей-Колект" просить постанову апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції в частині відмови ТОВ "Іліт" у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу залишити в силі.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції не враховано висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18, Верховного Суду від 10.06.2021 у справі № 927/201/20 та у додатковій постанові Верховного Суду від 21.05.2021 у справі № 922/2167/19 щодо застосування статті 124 ГПК України.

Узагальнені доводи інших учасників справи

9. ТОВ "Іліт" у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити в її задоволенні з мотивів, викладених в оскаржуваній постанові.

Відзиву на касаційну скаргу від третіх осіб до суду не надійшло.

Розгляд справи

10. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.10.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Кей-Колект" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2021 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 у справі № 910/19332/20, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 09.11.2021.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.11.2021 оголошувалася перерва у судовому засіданні з розгляду касаційної скарги ТОВ "Кей-Колект" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2021 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 у справі № 910/19332/20 до 23.11.2021.

Позиція Верховного Суду

11. Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

12. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.

13. За змістом статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

14. Відповідно до частин 1- 4 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

15. При цьому за змістом частин 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

16. Відповідно до статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

17. Отже, наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

18. Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України, та, крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат (аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі № 927/201/20).

19. Також у додатковій постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі № 922/2167/19, на яку посилається скаржник, процитовано статтю 126 ГПК України та зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

20. Застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників, зокрема, дій або бездіяльності сторони або її представника під час розгляду справи (аналогічну правову позицію наведено у додатковій постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі № 922/2167/19).

21. Судами попередніх інстанцій встановлено і вбачається з матеріалів цієї справи, що у позовній заяві, яка надійшла до суду 07.12.2020, позивач зазначив, що детальний розмір судових витрат позивача, в тому числі на послуги адвоката - буде наданий в ході розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 було відкрито провадження у справі № 910/19332/20, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 14.01.2021.

Підготовче засідання, призначене на 14.01.2021, не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2021 підготовче засідання у справі призначено на 11.02.2021.

У підготовчому засіданні 11.02.2021 було оголошено перерву до 25.02.2021.

24.02.2021, до закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, від позивача до суду надійшла заява, в якій позивач просив покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 40 000,00 грн.

22. Оскільки разом з першою заявою по суті спору позивач не подав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, суд першої інстанції відмовив позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції в частині відмови позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що позивач до судових дебатів в суді першої інстанції надав фактичні докази про понесені витрати на професійну правничу допомогу та клопотання про відшкодування судових витрат.

23. Верховний Суд вважає обґрунтованими доводи скаржника про невідповідність оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції наведеним висновкам, оскільки положення статті 124 ГПК України не передбачають прямим процесуальним наслідком, у випадку неподання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, відмову у задоволенні такої заяви, однак за змістом частина 2 статті 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Тобто застосування відповідних положень статті 124 ГПК України вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин кожної справи. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/9195/19, від 13.02.2020 у справі № 911/2686/18.

Висновки Верховного Суду

24. Відповідно до положень статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Зазначеним вимогам закону оскаржена постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.

25. Згідно зі статтею 312 ГПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

26. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, апеляційний господарський суд не врахував наявності у місцевого господарського суду права, передбаченого частиною 2 статті 124 ГПК України, відмовити позивачу у відшкодуванні витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 40 000,00 грн через неподання позивачем разом з першою заявою по суті спору попереднього розрахунку суми судових витрат.

27. Зважаючи на те, що висновок суду апеляційної інстанції про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу не можна вважати таким, що відповідає положенням статей 86, 236, 269 ГПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, а наведені скаржником доводи касаційного оскарження отримали підтвердження під час касаційного провадження, колегія суддів вбачає підстави для задоволення касаційної скарги ТОВ "Кей-Колект" шляхом скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції про відмову позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу відповідно до положень частини 2 статті 124 ГПК України.

Розподіл судових витрат

28. Загальне правило розподілу судових витрат визначене у положеннях частини 4 статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням суду першої інстанції позовні вимоги було задоволено повністю. До апеляційної інстанції рішення оскаржувалося лише в частині відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

У зв`язку зі скасуванням постанови суду апеляційної інстанції, однак зважаючи на задоволення позову, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом касаційної скарги, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" задовольнити.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 у справі № 910/19332/20 скасувати.

Рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2021 у справі № 910/19332/20 в частині відмови Міжнародному молодіжному центру у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Іліт" у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай