ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" листопада 2021 р. Справа №924/787/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Потербі О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до Комунального підприємства "Шепетівське підприємство теплових мереж", м Шепетівка

про стягнення 2516370,40 грн., з яких: 2153758,44 грн. боргу, 45341,59 грн. пені, 81296,45 грн. 3% річних, 235973,92 грн. інфляційних втрат

Представники сторін:

від позивача: Войтанович О.Й. згідно довіреності в режимі відеоконференції;

від відповідача: Поліщук М.В. згідно довіреності № 03 від 26.01.2021р.

Рішення виноситься 25.11.2021р., оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

У судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з Комунального підприємства "Шепетівське підприємство теплових мереж" 2516370,40 грн., з яких: 2153758,44 грн. боргу, 45341,59 грн. пені, 81296,45 грн. 3% річних, 235973,92 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем договору постачання природного газу №3257/1920-КП-34 від 01.11.2019р., зазначаючи, що на виконання умов договору позивач протягом листопада 2019 - квітня 2020 передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 2153758,44 грн., що підтверджується підписаними сторонами Договору актами приймання-передачі природного газу від 30.11.2019, 31.12.2019, 31.01.2020, 29.02.2020, 31.03.2020, 30.04.2020, який відповідачем не оплачений.

Відповідач у відзиві на позов від 17.08.2021р. зазначив, що на виконання п. 1.1. та п. 3.1. договору № 3257/1920-КП-34 від 01.11.2019 року, Шепетівському підприємству теплових мереж, згідно актів приймання-передачі природного газу за листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року, було передано природний газ в обсязі 418,28500 тис. куб. м. Однак позивач у своїй позовній заяві вказав, що підприємству згідно вище вказаних актів приймання-передачі, було передано у власність природний газ обсягом 814,44100 тис. куб. м., що жодним чином не підтверджено та вводить суд в оману. Згідно доданих до позовної заяви акті приймання-передачі природного газу обсяг наданого природного газу підприємству становить 418,27500 тис. куб. м. Оскільки Шепетівське підприємство теплових мереж фактично відновило свою діяльність 11.10.2019 року на виконання ст. 22 Закону України "Про теплопостачання", яка передбачає правонаступництво по борговим зобов`язанням з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним), підприємству згідно Акту звіряння розрахунків від 25.10.2019 року, було передано борг ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" за постачання природного газу у сумі 82104061,87 грн. На виконання Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 № 1730-VIII, 18 грудня 2019 року, між Шепетівським підприємством теплових мереж та AT "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було укладено договори про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ № 235/1/1730-Р3, № 235/2/1730-Р3, № 235/3/1730-Р3, № 235/4/1730-Р3, № 235/5/1730-Р3, № 235/6/1730-Р3, № 235/7/1730-Р3 на загальну суму 31481094,39 грн. Відповідно до даних договорів підприємство зобов`язалося щомісячно погашати реструктуризовану суму заборгованості в зальному розмірі 524 684,86 грн. в місяць. Згідно даних оборотно-сальдової відомості Шепетівського підприємства теплових мереж, підприємство за період з 01.11.2019 року по 29.07.2021 року, перерахувало AT "НАК "Нафтогаз України" в рахунок погашення реструктуризованої заборгованості кошти у сумі 10493697,20 грн.

Як зауважив відповідач, підприємство після відновлення своєї діяльності не мало достатніх коштів для здійснення повного розрахунку за спожитий природній газ, розрахунки від споживачів за надані послуги з постачання теплової енергії надходили не в повному обсязі, щомісячно сплачувалася реструктуризована сума боргу по вище вказаних договорах реструктуризації, тому фінансової змоги сплачувати за отриманий природній газ по договору № 3257/1920-КП-34 від 01.11.2019р., у підприємства не було. Також відповідач посилається на продовження карантину, зазначаючи про зменшення фінансових можливостей для здійснення розрахунків споживачів за отримані послуги з постачання теплової енергії, розрахунків підприємств, що надають такі послуги за спожиті енергоносії. Відповідач вважає, що нарахування штрафних санкцій по договору № 3257/1920-КП-34 від 01.11.2019 року у сумі 45341,59 грн. пені, 81296,45 грн. 3% річних, 235973,92 грн. інфляційних є такими, що виникли не з вини підприємства.

Окремо відповідач звертає увагу, що Рішенням сесії Шепетівської міської ради від 27 лютого 2020 року №10 Шепетівському підприємству теплових мереж погоджено заборгованість з різниці в тарифах на теплову енергію та послуги централізованого опалення, що виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості послуг затвердженим тарифом для підприємств, які встановлювалися НКРЕКП в сумі 17393415,96 грн. Однак, цю різницю на даний час державою не було відшкодовано, що в свою чергу теж слугує фактором неспроможності підприємства сплачувати за спожитий природній газ по договору № 3257/1920-КП-34 від 01.11.2019р.

Відповідач просить суд прийняти до уваги, що з огляду на особливості здійснення господарської діяльності у сфері теплопостачання і законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між суб`єктами, що здійснюють господарську діяльність у цій сфері, Шепетівське підприємство теплових мереж через не проведення відшкодування державою різниці в тарифах не мало можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за поставлений природний газ, у зв`язку з чим вина відповідача з прострочення платежів за спірним договором відсутня, в зв`язку з чим відсутній склад правопорушення і, відповідно до статті 217 Господарського кодексу України та статті 614 Цивільного кодексу України, позбавляє позивача права застосовувати до боржника заходи відповідальності, передбачені договором та у свою чергу тягне за собою відсутність підстав для застосування наслідків за порушення грошового зобов`язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідачем у відзиві не спростовуються зазначені позивачем підстави позову, не заперечуються факти поставки і обсяги природного газу (замість фактичного об`єму поставленого позивачем відповідачу природного газу 418,28500 тис. куб. м позивачем в тексті позовної заяви внаслідок описки помилково була зазначена цифра 814,44100 тис. куб. м), також не заперечується ціна поставленого товару і загальний розмір боргу за договором, не повідомляється також про будь-які порушення договору з боку позивача при виконанні його умов та інших обставин, яких входять до предмету доказування у цій справі.

Як зазначив позивач, відповідач в судовому порядку може врегулювати притягнення до майнової відповідальності органу місцевого самоврядування у разі невиконання чи неналежного виконання покладених на нього законом власних обов`язків, без залучення при цьому позивача в якості сторони невиконаного відповідачем договору постачання природного газу. Встановлення карантину не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язань із своєчасної оплати за поставлений природний газ згідно умов договору. На виконання договору з моменту його підписання відповідачем не здійснено жодного платежу з оплати поставленого позивачем природного газу протягом листопада 2019 - квітня 2020.

У запереченнях від 27.09.2021р. відповідач зазначив, що при застосуванні до підприємства штрафних санкцій позивачем не враховано, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 року "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", яка діяла у момент виникнення правовідносин за договором єдиною підставою для отримання природного газу для виробництва теплової енергії та забезпечення споживачів міста Шепетівка послугами з централізованого опалення у період 2019-2020 років було укладення з НАК "Нафтогаз України" договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором у рамках реалізації Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та виконання зазначеного договору. На момент укладення договору про постачання природного газу № 3257/1920-КП-34 від 01 листопада 2019 року згідно Акту звіряння розрахунків від 25.10.2019 року на Шепетівське підприємство теплових мереж позивачем було передано борг за постачання природного газу у сумі 82104061,87 грн., і кошти та джерела для погашення даного боргу у Шепетівського підприємства теплових мереж відсутні, адже підприємство перебуває у важкому фінансовому стані, що підтверджується фінансовою звітністю підприємства. Згідно звіту про фінансові результати за 2019 рік сума збитків підприємства становить - 516000,00 грн., згідно звіту за 2020 рік сума збитків підприємства становить - 9617000,00 грн., згідно звіту за І півріччя 2021 року, сума збитків підприємства складає 4689000,00 грн.

Відповідач звернув увагу суду, що за період з грудня 2019 року по липень 2021 року відповідачем на рахунки позивача на виконання договорів реструктуризації було сплачено 10493697,20 грн., заборгованості, що перевищує суму боргу за договором № 3257/1920-КП-34 від 01 листопада 2019 року більше ніж у чотири рази. Припинення виконання договорів реструктуризації та оплата поточного платежу по договору № 3257/1920-КП-34 призвела б до ненадання номінацій підприємству та припинення відпустку природного газу та як наслідок зриву опалювального періоду в місті Шепетівка. Слід також зазначити, що позивачем до позовної заяви не подано жодних доказів понесення ним збитків у зв`язку з простроченням платежів за договором № 3257/1920-КП-34. Таким чином, враховуючи важкий фінансовий стан підприємства та специфіку діяльності підприємства, виняткові обставини, які стали причиною прострочення платежів за договором, вважає, що вина підприємства у простроченні платежів повністю відсутня, відповідно і відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

01.11.2019р. між акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Постачальник) та Комунальним підприємством "Шепетівське підприємство теплових мереж" (Споживач) укладено договір №3257/1920-КП-34 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями (п.1.2 Договору).

Згідно з п. 2.1 Договору, Постачальник передає споживачу у листопаді 2019 - квітні 2020 року замовлений Споживачем обсяг, (об`єм) природного газу в кількості 495,0 тис.куб.метрів.

Відповідно до п. 2.5 договору допускається відхилення обсягу використання природного газу від замовленого обсягу, протягом відповідного розрахункового періоду в розмірі ± 10 відсотків від зазначеного в пункті 2.1 обсягу без підписання додаткової угоди.

Згідно з п. 3.1 договору, зокрема право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Відповідно до п. 3.8 договору приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу. Споживач в акті приймання-передачі природного газу, зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які були використані Споживачем в той період (періоди), коли Споживач був включений до Реєстру Постачальника, що підтверджується Споживачем в акті приймання-передачі газу. В акті приймання-передачі природного газу, ціна на природний газ має відповідати ціні, зазначеній в Прейскуранті на відповідний період, також має бути врахований тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розділ 4 цього Договору).

У відповідності до п. 4.2 договору ціна за 1000 куб.м природного газу визначається Сторонами щомісяця шляхом підписання додаткової угоди на підставі Прейскуранту.

Згідно з п. 5.1 договору оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100 - відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

У відповідності до п. 5.3 договору оплата за природний газ здійснюється таким чином: 1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на споживача поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання; 2) в будь-якому випадку, Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього Договору; 3) з поточного рахунка споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на споживача не поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання; Кошти, які надійшли від Споживача на рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий в установі уповноважених банків, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором; 4) шляхом зарахування постачальником коштів, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості - за наявності заборгованості у споживача за цим договором. Кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором; 5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п. 5.4 договору у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору Сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги Постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного Споживачем: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; 3) у третю чергу - погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ, компенсація вартості послуг на відключення та відшкодування збитків.

Згідно з п. 5.5 договору звірка розрахунків та/або фактичного обсягу використання природного газу здійснюється Сторонами протягом десяти днів з моменту письмової вимоги однієї із сторін, підписаної уповноваженою особою на підставі відомостей про фактичну оплату вартості використаного природного газу Споживачем та актів його приймання-передачі.

Пунктом 7.2 Договору, сторони передбачили, що у разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 17,8 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років (п. 9.3 договору).

Згідно п. 10.3 договору сторони погодили такий порядок внесення змін до цього Договору: усі зміни і доповнення до цього Договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього Договору та підписуються уповноваженими представниками Сторін, крім випадків, зазначених у пунктах 10.4 та 10.5 цього Договору; сторони погодили, що зміни до цього договору, викладені не у формі додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього договору, не можуть бути застосовані до відносин сторін за цим договором, крім випадків, зазначених у пунктах 10.4 та 10.5 цього договору.

Відповідно до п.11.1 договору, він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підпису Постачальника печаткою і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2020 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір підписаний представниками сторін, скріплений відтисками їхніх печаток.

Додатковою угодою №1 від 12.11.2019р. сторони, в тому числі, погодили:

- доповнити пункт 4.2 Розділу 4. "Ціна природного газу" цього Договору підпунктом 4.2.1 у наступній редакції: " 4.2.1. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року (включно) за цим Договором складає 4 899,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20% усього разом з ПДВ - 5 878,80 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 - 157,19 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 188,63 грн., за 1000 куб. м на добу. Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 5 056,19 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 6067,43 грн. за 1000 куб. м.".

Додатковою угодою №2 від 09.12.2019р. сторони, в тому числі, погодили:

- доповнити пункт 4.2 Розділу 4. "ціна природного газу" нього Договору підпунктом 4.2.3 у наступній редакції: "4.2.3. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) за цим Договором складає 4276,6958 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20% усього разом з ПДВ - 5132,035 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 - 157,19 грн. за 1000 куб: м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 188,63 грн. за 1000 куб. м на добу. Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з 01 грудня 20.19 року по 31 грудня 2019 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 4433,8858 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ -5320,663 грн. за 1000 куб. м.".

Додатковою угодою №3 від 28.12.2019р. сторони, в тому числі, погодили:

- викласти з 01.01.2020 року Розділ 4 у наступній редакції: "4. Ціна природного газу 4.4. Ціна (без урахування тарифів на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється відповідно до вимог Положення та інших нормативних-правових актів і визначається в Прейскуранті на природний газ із ресурсів акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" під час виконання Компанією обов`язків постачати природний газ споживачам, які підпадають під дію спеціальних обов`язків на забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, покладених на Компанію відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" (далі - Прейскурант). Прейскурант розмішується на офіційному веб-сайті Постачальника. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності). У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства та/або тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, вони є обов`язковими для Сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін. Ціна за 1000 куб.м природного газу на період з 01 січня 2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) складає 5500,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20% усього разом з ПДВ - 6600,00 грн. До ціни на природній газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП під 21.12.2018 №2001 - 157,19 грн., за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%. всього з ПДВ - 188,63 грн. за 1000 куб. м на добу. Споживач зобов`язується сплатити за використаний у період з (01.01.2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 5657,19 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 6788,63 грн. за 1000 куб. м. Зазначена в ньому підпункті ціна вважається незмінною протягом визначеного періоду і не підлягає зміні окрім випадків, передбачених третім абзацом пункту 4.1 цього Розділу. 4.3. Сторони розуміють ризик того, що ринкові ціни на газ в період з 01 січня 2020 року по 30 квітня 2020 раку можуть коливатись. Сторони приймають цей ризик і не можуть мати один до одного будь-яких претензій у разі зміни ціни на газ на ринку природного газу протягом цього періоду.

Додатковою угодою №4 від 28.01.2020р. сторони, в тому числі, погодили викласти з 01 січня 2020 року пункти 4.1, 42, 4.3 Розділу 4. "Ціна природного газу" цього Договору у наступній редакції:

- "4.1. Ціна (без урахування тарифів на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється відповідно до вимог Положення (з урахуванням змін, внесених постановою КМУ від 24.01.2020 №17) та інших нормативно-правових актів і визначається в Прейскуранті на природний газ із ресурсів акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" під час виконання Компанією обов`язків постачати природний газ споживачам, які підпадають під дію спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, покладених па Компанію відповідно до статті 11 Закону України ''Про ринок природного газу" (далі - Прейскурант). Прейскурант розміщується на офіційному веб-сайті Постачальника. До ціни на природний газ додасться тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності). У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства та/або тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, вони с обов`язковими для Сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін."

- "4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) за цим Договором складає 4650,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 5580,00 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлення постановою НКРЕКП від 24.12.19 №3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 4774,16 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 5728,99 грн."

Також додатковою угодою №4 від 28.01.2020р. сторони, в тому числі, погодили викласти з 01 січня 2020 року пункт 7.2 Розділу 7. "Відповідальність сторін" цього Договору у наступній редакції: "7.2. У разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1. 5.6 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 14,2 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення."

Додатковою угодою №5 від 24.02.2020р. сторони, в тому числі, погодили:

- викласти з 01 лютого 2020 року пункт 4.2 Розділу 4. "Ціна природного газу" цього Договору у наступній редакції: "4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 лютого 2020 року по - 29 лютого 2020 року (включно) за цим Договором складає 3948,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 4 737,60 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 №3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 4 072,16 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 4 886,59 грн.".

Додатковою угодою №6 від 23.03.2020р. сторони, в тому числі, погодили:

- викласти з 01 березня 2020 року пункт 4.2 Розділу 4. "Ціна природного газу" цього Договору у наступній редакції: "4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року (включно) за цим Договором складає 3396,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 4075,20 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 №3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 3520,16 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 4224,19 грн.".

Додатковою угодою №7 від 23.04.2020р. сторони, в тому числі, погодили викласти з 01 квітня 2020 року пункт 4.2 Розділу 4. "Ціна природного газу" цього Договору у наступній редакції: "4.2. Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) за цим Договором складає 2897,00 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 3476,40 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 №3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 3021,16 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього разом з ПДВ - 3625,39 грн.".

Додаткові угоди підписані представниками та скріплені відтисками печаток сторін.

Позивачем у матеріали справи надано підписані сторонами та скріплені відтисками печаток акти приймання-передачі природного газу відповідно до договору №3257/1920-КП-34 від 01.11.2019р., а саме: від 30.11.2019р. за листопад 2019 року на суму 401226,88 грн. (66,12800 тис. куб. м), від 31.12.2019р. за грудень 2019 року на суму 434373,60 грн. (81,63900 тис. куб. м), від 31.01.2020р. за січень 2020 року на суму 512928,11 грн. (89,53200 тис. куб. м), від 29.02.2020р. за лютий 2020 року на суму 398076,44 грн. (81,46300 тис. куб. м), від 31.03.2020р. за березень 2020 року на суму 326927,11 грн. (77,39400 тис. куб. м), від 30.04.2020р. за квітень 2020 року на суму 80226,30 грн. (22,12900 тис. куб. м). Всього на суму 2153758,44 грн.

В матеріалах справи наявні копія концесійного договору від 02.12.2011р., копія рішення Шепетівської міської ради від 06.11.2017р., копія рішення Шепетівської міської ради від 11.10.2019р., копія рішення Шепетівської міської ради від 27.02.2020р., копія договору про реструктуризацію заборгованості від 18.12.2019р., копії сальдових відомостей, звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2021 р., звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2020 р., звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2019 р.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір №3257/1920-КП-34, відповідно до умов якого, постачальник (позивач) зобов`язався поставити споживачеві (відповідачу) природний газ, а споживач (відповідач) зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

На підтвердження факту виконання умов договору постачання природного газу позивач надав до матеріалів справи копії актів приймання-передачі природного газу до договору №3257/1920-КП-34 від 01.11.2019р., а саме: від 30.11.2019р. за листопад 2019 року на суму 401226,88 грн. (66,12800 тис. куб. м), від 31.12.2019р. за грудень 2019 року на суму 434373,60 грн. (81,63900 тис. куб. м), від 31.01.2020р. за січень 2020 року на суму 512928,11 грн. (89,53200 тис. куб. м), від 29.02.2020р. за лютий 2020 року на суму 398076,44 грн. (81,46300 тис. куб. м), від 31.03.2020р. за березень 2020 року на суму 326927,11 грн. (77,39400 тис. куб. м), від 30.04.2020р. за квітень 2020 року на суму 80226,30 грн. (22,12900 тис. куб. м). Всього на суму 2153758,44 грн.

Враховуючи викладені обставини, а також відсутність зі сторони відповідача заперечень щодо факту отримання від позивача природного газу за період листопад 2019 року - квітень 2020 року на загальну суму 2153758,44 грн., суд вважає, що позивач довів та підтвердив матеріалами справи факт передачі відповідачу природного газу за вказаний період.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У п. 5.1 договору постачання природного газу від 01.11.2019р. №3257/1920-КП-34 сторони узгодили, що остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Також сторони погодили у п.5.4 договору від 01.11.2019р. №3257/1920-КП-34, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; 3) у третю чергу - погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ, компенсація вартості послуг на відключення та відшкодування збитків.

Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 ЦК України, визначає як порушення зобов`язання.

Відповідач своїх договірних зобов`язань щодо проведення розрахунків з позивачем за отриманий природний газ не виконав.

Оскільки матеріали справи не містять доказів погашення відповідачем заборгованості за договором №3257/1920-КП-34 від 01.11.2019р. у сумі 2153758,44 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 81296,45 грн. 3% річних, 235973,92 грн. інфляційних втрат, судом враховується таке.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті отриманого природного газу.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №905/21/19 від 26.06.2020р.

Також об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі №905/21/19 було наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося). У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100%. Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум, враховуючи заявлений позивачем період нарахування, суми боргу, та зважаючи на те, що позивачем дотримано порядку нарахування інфляційних втрат згідно формули, наведеної у Постанові Верховного суду у справі №905/21/19 від 26.06.2020р., суд визнав його правомірним та арифметично вірним, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення 235973,92 грн. інфляційних втрат, нарахованих загалом за період з січня 2020р. по травень 2021р. та 81296,45 грн. 3% річних, нарахованих загалом за період з 27.12.2019р. по 31.05.2021р., підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 45341,59 грн. пені, судом враховується таке.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 7.2 договору постачання природного газу від 01.11.2019р. №3257/1920-КП-34 (в редакції додаткової угоди №4 від 28.01.2020р.) у разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1. 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 14,2 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми 45341,59 грн. пені у відповідності до періодів здійснених нарахувань, суд встановив, що остання нарахована в межах можливих нарахувань та дійшов висновку про її правомірність, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо посилань відповідача на сплату ним в період з 01.11.2019 року по 29.07.2021 року в рахунок погашення реструктуризованої заборгованості коштів у сумі 10493697,20 грн., судом враховується, що договори про реструктуризацію заборгованості, на які посилається відповідач, не містять умов щодо реструктуризації або звільнення від сплати заборгованості за договором постачання природного газу №3257/1920-КП-34 від 01.11.2019р., а тому такі доводи відповідача не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки не стосуються договірних відносин між сторонами по даній справі.

Аналогічним чином, не приймаються судом до уваги посилання відповідача на наявність збитків підприємства, оскільки діяльність підприємства проводиться останнім на власний ризик та наявність збитків підприємства не обумовлена умовами договору №3257/1920-КП-34 від 01.11.2019р.

Щодо посилань відповідача на невідшкодування заборгованості з різниці в тарифах, судом враховується, що питання відшкодування заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію та послуги централізованого опалення стосується правовідносин між Шепетівською міською радою та КП "Шепетівське підприємство теплових мереж", однак не має відношення до відносин між позивачем та відповідачем в межах договірних відносин по договору №3257/1920-КП-34 від 01.11.2019р. в частині оплати поставленого природного газу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

В свою чергу, статтею 2 ГПК України унормовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується відповідача, який мав довести наявність тих обставин, на які ві посилався, зазначаючи про необґрунтованість позову.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України від 28.10.2010р. Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

З врахуванням викладеного, інші доводи відповідача судом до уваги не приймаються.

Враховуючи встановлені судом обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Шепетівське підприємство теплових мереж" (31200, Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Короленка, 1-А, ) на користь акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код ЄДРПОУ 20077,44 грн. (два мільйони сто п`ятдесят три тисячі сімсот п`ятдесят вісім гривень 44 коп.) основного боргу, 45341,59 грн. (сорок п`ять тисяч триста сорок одна гривня 59 коп.) пені, 81296,45 грн. (вісімдесят одна тисяча двісті дев`яносто шість гривень 45 коп.) 3% річних, 235973,92 грн. (двісті тридцять п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят три гривні 92 коп.) інфляційних втрат, 37745,56 грн. (тридцять сім тисяч сімсот сорок п`ять гривень 56 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено 03.12.2021р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 3 примірника:

1 в матеріали,

2 позивачу (вул. Богдана Хмельницького, 6, м. Київ, 01601),

3 відповідачу (пров. Короленка, 1-А, м. Шепетівка, Хмельницька область, 30400)

Рек. з повід.