ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1965/13(916/1065/21)
Господарський суд Одеської області у складі судді Найфлейш В.Д.,

При секретарі судового засідання Білинській І.І.

розглянувши матеріали справи № 916/1965/13(916/1065/21)

за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Зірка" (65600, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, вул. Червоноармійська, буд. 30, )

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

про покладення субсидіарної відповідальності та стягнення 25355998,85 грн.

В межах справи про банкрутство №916/1965/13

За заявою: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю „Нова Зірка" (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Червоноармійська, 30)

про визнання банкрутом

Представники сторін:

арбітражний керуючий - Юрченко В.Я., посвідчення

від Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - Лещенко Г.В., довіреність

ВСТАНОВИВ:

16.09.2019р. від ліквідатора ТОВ "Нова Зірка" надійшла заява про покладення субсидіарної відповідальності на засновника та керівника боржника та стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) грошових коштів у сумі 25335998,85 грн.

Ухвалою суду від 13.04.2021р. виділено в окреме позовне провадження позовну заяву (вх. № 3-706/19 від 16.09.2020р.) ліквідатора ТОВ «Нова Зірка» арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. про покладення субсидіарної відповіальності.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.04.2021р. позовну заяву (вх. № 3-706/19 від 16.09.2020р.) ліквідатора ТОВ "Нова Зірка" арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. про покладення субсидіарної відповіальності по справі № 916/1065/21 - залишено без руху, встановлено позивачу строк у 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

09.08.2021р. від ліквідатора ТОВ «Нова Зірка» арбітражного керуючого Юрченко В.Я. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 16.08.2021р. прийнято позовну заяву ліквідатора ТОВ «Нова Зірка» до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про покладення субсидіарної відповідальності та стягнення 25355998,85 грн. до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін в межах справи №916/1965/13 про банкрутство ТОВ "Нова Зірка" та присвоєно справі №916/1965/13(916/1065/21).

Згідно відповіді Ізмаїльської міської ради (вх.№23905/21 від 10.09.2021р.) ОСОБА_1 зареєстрвоаний за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2021 року закрито підготовче провадження з розгляду позовної заяви по справі № 916/1965/13(916/1065/21), призначено позовну заяву до судового розгляду по суті в засіданні суду на "28" жовтня 2021 р. о 14:30.

Ухвалою суду від 28.10.2021р. відкладено розгляд справи на "23" листопада 2021 р. о 15:00 год., визнано явку представників у судове засідання обов`язковою.

Представники сторін повідомлені про дату та час судового засідання належним чином. Відзивів та заперечень щодо позовної заяви до суду не надходило.

У судовому засіданні 23.11.2021р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Ліквідатор за наявності ознак банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, для забезпечення реалізації принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, подає таку заяву (про покладення субсидіарної відповідальності) не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів ліквідаційної маси та розрахунків з кредиторами на підставі вчинення такої реалізації у ліквідаційній процедурі при наявності обставин недостатності повного погашення кредиторської заборгованості банкрута.

Аналогічна правова позиція щодо субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника викладена, зокрема у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/21232/16 та від 12.02.2020 у справі № 922/2391/16.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань засновником (учасником) та керівником ТОВ "НОВА ЗІРКА" є ОСОБА_1 , Країна громадянства: Україна, Місцезнаходження: АДРЕСА_1, Розмір внеску до статутного фонду (грн.): 200000,00.

Згідно аналізу фінансово-господарського стану суб`єкту господарювання ТОВ «Нова Зірка», який міститься в матеріалах справи про банкрутство №916/1965/13, об`єктивно неможливо встановити факт наявності чи відсутності ознак доведення до банкрутства, приховування банкрутства через відсутність необхідних для вирахування відповідних показників документів, у тому числі за закінченням строку давності їх зберігання.

Ліквідатором зазначено, що відсутність необхідних документів пояснюється бездіяльністю або умислом приховати необхідну для встановлення факту доведення до банкрутства документацію керівником ОСОБА_1 .

Вартість нерухомого майна на нежитлові будівлі, загальна площа (кв.м): 770.3, АДРЕСА_4 на момент звернення стягнення становила 3965040 грн., що визначено договором іпотеки. Ціна продажу рухомого майна, а саме автомобіль марки Mercedes-Benz модель AXOR 1840 LS тип вантажний сідельний тягач, 2006р. випуску, двигун № Б/Н , кузов № НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 склала 106080 грн. В той час коли розмір кредиторських вимог складає 25355998,85 грн.

Позивачем зазначено, що фактично всі рішення щодо діяльності товариством приймались однією особою - ОСОБА_1 , розмір активів склав 4071120 грн., а пасивів 25355998,85 грн., що свідчить про зниження вартості чистих активів товариства більш як на 50 відсотків порівняно з цим показником станом на кінець попереднього року.

Так, відповідно до ч. З ст. 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» якщо вартість чистих активів товариства знизилася більш як на 50 відсотків порівняно з цим показником станом на кінець попереднього року, виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників, які мають відбутися протягом 60 днів з дня такого зниження. До порядку денного таких загальних зборів учасників включаються питання про заходи, які мають бути вжиті для покращення фінансового стану товариства, про зменшення статутного капіталу товариства або про ліквідацію товариства.

Відповідно до звіту (вх.№3-311/19 від 22.04.2019р.) арбітражного керуючого, що міститься в матеріалах справи про банкрутство, ліквідатором встановлено, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова Зірка» належить автомобіль марки Mercedes-Benz модель AXOR 1840 LS тип вантажний сідельний тягач, 2006р. випуску, двигун № Б/Н , кузов № НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який являється предметом забезпечення кредиторських вимог ОСОБА_2 . Транспортний засіб був знайдений в частково розібраному та в непридатному для використання за призначенням стані.

03.04.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Зірка» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича та фізичною особою ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу майна банкрута на аукціоні та складено акт про передання права власності на куплене рухоме майно.

У звіті (вх.№3-311/19 від 22.04.2019р.) арбітражного керуючого Дарієнко В.Д., зазначено, що будь-яке інше майно у боржника відсутнє.

Судом встановлено, що реєстратором Махортовим І.О. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності: 24858317, дата, час державної реєстрації:17:42:55 13.02.2018 про реєстрацію за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_5 ) нежитлових будівель загальною площею 770,3 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 , яке в подальшому було продано.

Рішенням суду від 05.10.2021р. по справі №916/1965/13(916/999/21) встановлено, що ОСОБА_2 належали нежитлові будівлі загальною площею 770,3 кв.м. №607 від 26.02.2018р., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 , право власності ОСОБА_2 на майно зареєстровано 13.02.2018, запис: 24858317.

Положеннями ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що одним із повноважень ліквідатора у справі про банкрутство є аналіз фінансового становища банкрута.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

З наведеного, можна дійти до висновку, що виявлення наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника покладена саме на ліквідатора банкрута, що пов`язано з виконанням ліквідатором банкрута повноважень визначених ч. 1 ст. 61 Кодексу.

Саме детальний аналіз ліквідатора фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи.

Частиною 1 статті 619 Цивільного кодексу України передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Суд зазначає, що при цивільно-правовій відповідальності особа, яка є відповідачем, повинна довести відсутність своєї вини, наявність якої презюмується в силу положень ЦК України.

Щодо об`єктивної сторони порушення для покладення на суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, то на відміну від норм Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, в нормах яких законодавець конкретно навів диспозицію кримінального та адміністративного порушення за порушення норм законодавства про банкрутство (зокрема, з доведення до банкрутства, за які особа притягається до кримінальної відповідальності), норми частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство хоча і містять диспозицію (зміст) правопорушення - "доведення до банкрутства", за яке передбачена "санкція" у вигляді субсидіарної відповідальності, однак не конкретизують дії/бездіяльність суб`єктів цієї відповідальності, які вказують/доводять на його існування.

Саме аналіз ліквідатора фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи (Постанова ВС від 10.12.2020р. по справі №922/1067/17).

Однак, відповідно до аналізу фінансового становища, неможливо встановити факт наявності чи відстуності ознак доведення до банкрутства.

За змістом частини 1 статті 215 Господарського кодексу України у випадках, передбачених законом, за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства передбачена юридична відповідальність, яка покладається на суб`єкта підприємництва-боржника, його засновників (учасників), власника майна, а також інших осіб.

Частиною 3 ст. 215 ГК України визначено, що умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Для вирішення питання щодо кола необхідних і достатніх обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, суд, виходячи з диспозиції частини 1 статті 215 Господарського кодексу України та статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, та з урахуванням підстав для порушення справи про банкрутство (стаття 1, частина третя статті 10, стаття 11 Закону про банкрутство), дійшов висновку про необхідність конкретизації об`єктивної сторони правопорушення з доведення до банкрутства/банкрутства з вини відповідальних суб`єктів, за які покладається субсидіарна відповідальність, виходячи, зокрема із сукупності таких обставин щодо Боржника та дій (бездіяльності) відповідальних суб`єктів:

1) вчинення суб`єктами відповідальності, за відсутності у боржника будь-яких активів, будь-яких дій/бездіяльності, направлених на набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення (вказівка на вчинення/вчинення правочину без наміру його реального виконання боржником через відсутність матеріальних, фінансових, інформаційних, технічних, кадрових ресурсів; невиконання податкових зобов`язань, бездіяльність щодо стягнення дебіторської заборгованості тощо); при цьому не забезпечені реальними активами внески до статутного фонду боржника, активами не вважаються;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівка на вчинення/вчинення майнових дій з виведення активів боржника за наявності у боржника заборгованості та за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржника (що вказує на мету - ухилення від погашення боржником заборгованості та її збільшення);

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівка на вчинення дій/бездіяльності з набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника в один і той же період часу (податковий період тощо) або з незначним проміжком часу з прийняттям рішення, вказівкою на вчинення/вчиненням майнових дій з виведення активів боржника за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржником.

Відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно позбавляє суд підстав визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на її суб`єктів.

Вказані висновки підтримані Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду у постанові №910/21232/16 від 16.06.2020р.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Враховуючи те, що позивачем не надано доказів вжиття чи невжиття заходів керівником боржника для покращення фінансового стану, не доведено вини у діях засновника під час участі та здійсненні господарської діяльності у товаристві Боржника; відсутні докази вчинення правопорушень та вчинення дій, у тому числі щодо заволодіння майном та грошовими коштами Боржника, прийняття рішень, що спрямовані на зменшення активів Боржника, що призвели до банкрутства Боржника; не встановлено порушень закону в частині розпорядження своїми частками у статутному фонді Боржника шляхом їх продажу іншій особі; а згідно аналізу фінансового становища об`єктивно неможливо встановити факт наявності чи відсутності ознак доведення до банкрутства, приховування банкрутства, ліквідатором Боржника не надано до суду належних доказів підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства, що є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Отже, суд відхиляє інші докази, залучені до матеріалів справи, оскільки вони не впливають на здійснені судом висновки.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Зірка" (65600, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, вул. Червоноармійська, буд. 30, ) про покладення субсидіарної відповідальності та стягнення 25355998,85 грн. - відмовити.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повний текст рішення складено 03 грудня 2021 р.

Суддя В.Д. Найфлейш