ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

попереднє засідання

"01" грудня 2021 р. Справа № 922/3921/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

розглянувши заявуОСОБА_1
про визнання банкрутом Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків - Москва" ,
за участю :

представника заявника ТОВ "Метінком" : Тімонов А.І.

представника боржника : Третьякова Н.Ю.

розпорядника майна : Венська О.О.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків - Москва".

Ухвалою суду від 18.10.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків - Москва", введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражну керуючу Венську Оксану Іванівну; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; попереднє судове засідання призначено на "30" листопада 2021.

19.10.2021 на офіційному сайті оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків - Москва", зазначено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

03.11.2021 до суду надійшла апеляційна скарга фізичної особи ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Харківської області від 18.10.2021 по справі № 922/3921/21, у зв`язку із чим матеріали справи направлені до Східного апеляційного господарського суду.

Під час знаходження матеріалів справи за межами господарського суду Харківської області на адресу суду 08.11.2021 надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Метінком" з грошовими вимогами до боржника в сумі 214159200,00 грн та 4540,00 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 10.11.2021 відкладено вирішення питання щодо прийняття до розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Метінком" з грошовими вимогами до боржника до повернення матеріалів справи № 922/3921/21 до господарського суду Харківської області.

19.11.2021 через канцелярію суду надійшла заява фізичної особи-підприємця Осауленко А.В. про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 902486,44 грн., з яких 500 000,00 грн. - основного боргу, 40 036,00 грн - 3% річних, 276 904,19 грн. - пені, 85546,25 грн. - інфляційних втрат (заява направлена засобами поштового зв`язку 18.11.2021).

19.11.2021 до суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Арена" про визнання кредиторських вимог на суму 24000,00 грн. основного боргу та 4540,00 грн. судового збору (заява направлена засобами поштового зв`язку 18.11.2021).

22.11.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_3 про визнання кредиторських вимог на суму 8 271 636,32 грн. основного боргу та 4540,00 грн. судового збору (заява направлена засобами поштового зв`язку 18.11.2021).

23.11.2021 матеріали справи № 922/3921/21 повернулись до Господарського суду Харківської області.

Відповідними ухвалами суду від 24.11.2021 року вказані заяви прийняті судом та призначені до розгляду в попередньому судовому засіданні 30.11.2021.

Також на адресу суду від розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків - Москва" надійшла заява на виконання ухвали суду від 18.10.2021 року, до якої додані пояснення керівника боржника, а також докази проведення інвентаризації майна боржника, зокрема: наказ про проведення інвентаризації майна боржника, протокол інвентаризаційної комісії, акт інвентаризації, інвентаризаційні описи, тощо. Крім того, розпорядником майна направлено до суду повідомлення про результати розгляду ним кредиторських вимог.

Ухвалою суду від 30.11.2021, яка занесена до протоколу судового засідання, в попередньому судовому засіданні оголошено перерву до 01.12.2021.

У попереднє судове засідання з`явився розпорядник майна, представник кредитора ТОВ "Метінком", представник боржника, інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що нез`явлення учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи в попередньому судовому засіданні.

Присутній в судовому засіданні 30.11.2021 року та 01.12.2021 року розпорядник майна товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків - Москва" зазначив про визнання заявлених кредиторських вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Арена", товариства з обмеженою відповідальністю "Метінком", визнання частково вимог фізичної особи-підприємця Осауленко А.В. та не визнання вимог фізичної особи ОСОБА_3 .

Вислухавши присутнього у судовому засіданні розпорядника майна, представників кредиторів та боржника, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд встановив наступне.

Згідно ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються:

- розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

- розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

- дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

- дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Метінком" з грошовими вимогами до боржника в сумі 214159200,00 грн та 4540,00 грн. судового збору, з урахуванням уточненого розрахунку заявленої суми боргу відповідно до курсу НБУ станом на день подання заяви 04.11.2021 року, суд встановив, що між заявником товариством з обмеженою відповідальністю "Метінком" та громадянином Російської Федерації ОСОБА_4 02 лютого 2012 року було укладено договір уступки права вимоги (цесії) по Договору безвідсоткової позики від 26.09.2011 року між Первісним кредитором і Боржником та посвідчено нотаріально (реєстровий №217). Первісний кредитор - громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 є Позикодавцем за договором безвідсоткової позики від 26.09.2011 року, Боржником є громадянин Ізраїлю ОСОБА_5 , який є позичальником.

За умовами вказаного договору уступки (п.1) первісний кредитор передає новому кредитору і стає кредитором за Договором безвідсоткової позики від 26 вересня 2011 року між первісним кредитором і боржником.

Відповідно п. 2 зазначеного договору уступки права вимоги (цесії) новий кредитор набуває право вимагати від боржника належного виконання зобов`язань: сплата боргу за договором безвідсоткової позики від 26 вересня 2011 року за вирахуванням повернутих сум зазначених в акті повернення грошових коштів. До нового кредитора переходять права, які забезпечують зобов`язання боржника.

Також матеріали справи свідчать про те, що одночасно 02.02.2012 року було укладено договір про уступку права вимоги по договору поруки від 26.09.2011 року за яким товариство з обмеженою відповідальністю "Метінком" (новий кредитор) та громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 , (первісний кредитор) домовились у пункті 1, що первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредитору і стає кредитором за договором поруки від 26 вересня 2011 року укладеного між первісним кредитором і поручителем, яким є торгівельно-комерційне товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків - Москва" по договору поруки від 26.09.2011 року, укладеним між Первісним кредитором і Поручителем.

Відповідно до пункту 2 зазначеного договору уступки права вимоги (цесії) новий кредитор набуває право вимагати від поручителя, яким є Торгівельно-комерційне Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва", ідентифікаційний код юридичної особи 14344275 належного виконання зобов`язань за договором позики в якому боржником є громадянин Ізраїлю ОСОБА_5 у разі порушення ним сплати боргу за договором позики за вирахуванням повернутих сум зазначених в акті повернення грошових коштів.

Відповідно до пункту 3 договору первісний кредитор втрачає право вимагати від поручителя належного виконання зобов`язань за договором поруки у разі порушення боржником сплати боргу за договором позики за вирахуванням повернутих сум зазначених в акті повернення грошових коштів.

Згідно умов договору безвідсоткової позики від 26.09.2011 року, який тому числі нотаріально посвідчений, позичальник громадянин Ізраїлю ОСОБА_5 отримав, а позикодавець - громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 передав у власність позичальникові грошві кошти у сумі 8 000 000 (вісім мільйонів) доларів США за цільовим призначенням на будівництво багатофункціонального громадсько-торгівельного центру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно пункту 2 договору безвідсоткової позики розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше одного місяця з моменту введення об`єкта в експлуатацію, або відкриття відносно майнового поручителя за договором поруки від 26.09.2011 року Торгівельно-комерційного Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва" справи про банкрутство. А згідно пункту 4 договору позики у разі неповернення суми позики своєчасно позикодавець вправі буде пред`явити цей договір до стягнення в строки і у порядку, передбаченому чинним законодавством України .

Відповідно до договору поруки від 26 вересня 2011 року укладеного між громадянином Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та торгівельно-комерційним товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків - Москва" товариство виступило поручителем за виконання умов основного договору під яким розуміють договір безпроцентної позики від 26 вересня 2011 року на суму 8 000 000 (вісім мільйонів) доларів США, який укладено між громадянином Російської Федерації ОСОБА_4 та Боржником громадянином Ізраїлю ОСОБА_5 .

Відповідно до п.3.1. договору поручитель зобов`язаний у разі порушення боржником обов`язку за основним договором самостійно виконати зазначений обов`язок боржника перед кредитором в строк один місяць з моменту закінчення основного договору.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства. В свою чергу, вимогами ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В разі порушення зобов`язання, відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки передбачені договором або законом.

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання , забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Статтею 524 ЦК України встановлено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором, законом або іншим нормативно-правовим актом.

Відтак аналіз вищезазначених доказів вказує на те, що заборгованість торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків-Москва" перед ТОВ "Метінком", на день подання заяви підтверджується та складає 8 000 000,00 (вісім мільйонів) доларів США, що з урахування уточнень заявника з приводу розрахунків в національній валюті України станом на день подання заяви за курсом НБУ складає 209 944 800,00 грн.

При цьому суд відхиляє доводи боржника, які викладені ним в запереченні щодо вимог ТОВ "Метінком" та зазначає, що посилання представника боржника на недійсність зазначених договорів із тих підстав, що приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення у сфері пов`язаною з її професійною діяльністю є необґрунтованими та безпідставним.

Так, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідженням наданого боржником вироку Оболонського районного суду м. Києва по справі № 2605/7851/12 встановлено, що він станом на час розгляду справи про банкрутство не набрав чинності через його апеляційне оскарження.

Згідно до ст.532 КПК України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

За тим обставини, які встановлені вироком суду, який не вступив у законну силу не є допустимими та достовірними доказами у справі, що розглядається у господарському суді, адже можуть бути спростовані у апеляційній інстанції.

Крім того, як убачається зі змісту самого вироку суду, ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 3 ст. 358 КК України. Обставини цієї справи свідчать, що постановлений вирок суду саме щодо фізичної особи ОСОБА_6 , і не з підстав її діяльності у якості приватного нотаріуса. Предметом злочинів не були будь-які договори посвідчені від імені приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 взагалі, та договори, що були предметом розгляду у справі про банкрутство під час розгляду заяви з ТОВ "Метынком" з вимогами до боржника зокрема. Підробленими були офіційні документи (договори), які посвідчувались підписом іншого нотаріуса, а не ОСОБА_6 . Діяльність ОСОБА_6 була спрямована на незаконне заволодіння чужим майном, вона отримувала кошти у позику, писала розписки, кошти не повертала.

Під час розгляду справи №2605/7851/12 ОСОБА_6 дала покази, що відповідна особа, у якого вона в 2011 році позичала грошові кошти під розписку, але повернути їх не встигла заволодів її печаткою приватного нотаріуса та її паспортом громадянина України. Така особа контролювала всі її дії, весь час була присутня у неї в офісі та забирала весь її прибуток. З зазначеного убачається, що така особа контролювала нотаріальні дії ОСОБА_6 з метою повного контролю над прибутком від її нотаріальної діяльності, що не є свідченням того, що вона посвідчувала від свого імені незаконні (підроблені) договори.

Фактів підроблення договорів за підписом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 у зазначеній кримінальній справі не встановлювалось

Також, обставини, які були предметом розгляду у кримінальному провадженні не стосуються предмету цієї справи. За приписами статті 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

При дослідженні змісту вироку вбачається, що у ньому відсутні обставини, які стосуються посвідчених нею у якості нотаріуса договорів, отже й правові наслідки щодо предмету доказування у цій справі відсутні.

У вироку суду перелічені конкретні договори щодо яких встановлені факти підроблення, серед яких посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 не було. Встановлено факти виконання тексту підроблених договорів на бланках, які видані були Мін`юстом ОСОБА_6, їх п`ять та вони перелічені у вироку. При цьому використана була печатка іншого нотаріуса.

Посилання боржника на те, що ОСОБА_6 не володіла та не могла розпоряджатись своєю печаткою і не могла здійснити посвідчення договору 02.02.2012 року є перекручуванням викладених у вироку фактів. ОСОБА_6 не володіла та не могла розпоряджатись печаткою нотаріуса від імені якого, посвідчувались підроблені договори, про що йдеться у вироку.

Щодо відсутності в архіві приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 договору безвідсоткової позики від 26.09.2011 та договору уступки права вимоги (цесії) по Договору безвідсоткової позики від 26.09.2011 року то таке посилання представника боржника може лише свідчити про неналежне виконання професійних обов`язків нотаріусом і жодних чином не доводить обставини не вчинення та/або не посвідчення правочинів.

Згідно Листа Міністерства юстиції України за №52672/6-21 (у відповідь на запит представника боржника) вбачається, що у зв`язку із особистою заявою про припинення нотаріальної діяльності приватна нотаріальна діяльність по Київському нотаріальному округу ОСОБА_6 припинена з 04 квітня 2012 року. Робочою групою ГУЮ у м. Києві було здійснено вилучення справ приватного нотаріуса ОСОБА_6 складено акт для передачі на зберігання до державного нотаріального архіву. У акті зазначено, що документи неупорядковані. Більша частина справ у вигляді розсипу документів. Реєстри для реєстрації нотаріальних дій за 2011-2012 рік відсутні. Отже твердження про відсутність у матеріалах справи № 02-10 том №3 "Інші договори" договору безвідсоткової позики від 26.09.2011 та договору уступки права вимоги (цесії) від 02.02.2012 у приміщенні Київського державного нотаріального архіву є хибними, адже, як вбачається з відповіді та зазначає заявник, суцільної перевірки розсипу документів не здійснювалась.

Щодо доводів представника боржника у запереченнях до кредиторських вимог, про те, що ОСОБА_5 у день підписання договору безвідсоткової позики від 26.09.2011 перебував не у місті вчинення правочину у місті Києві, а у місті Харкові на прес-конференції суд зазначає наступне.

В якості доказів вказаного твердження представник боржника надав суду роздруківку з інтернет ресурсу "STATUS QUO" зі змісту тексту якого вбачається, що нібито 26 вересня ОСОБА_5 відповідав на запитання журналістів. Будь-яких доказів перебування вказаної особи саме в місті Харкові в час укладення та підписання договору безвідсоткової позики вказаний документ не містить, як і не містить чіткої дати та часу відповіді такої особи на запитання журналістів, місця перебування вказаної особи під час відповіді. Із вказаних на даному інтернет ресурсі статей вбачається існування конфлікту між керівництвом боржника та Харківської міською радою, прокуратурою тощо з приводу будівництва по АДРЕСА_1 , проте такі відомості не спростовують презумпцію правочину, укладеного між заявником ТОВ "Метніком" та іншими особами, а також договору безвідсоткової позики від 26.09.2011 року, який тому числі нотаріально посвідчений, за яким позичальник громадянин Ізраїлю ОСОБА_5 отримав, а позикодавець - громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 передав у власність позичальникові грошві кошти у сумі 8 000 000,00 (вісім мільйонів) доларів США за цільовим призначенням на будівництво багатофункціонального громадсько-торгівельного центру за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому суд зазначає, що у судовому засіданні представником кредитора на вимогу представника боржника надані оригінали всіх договорів, в тому числі оригінали нотаріально посвідченого договору безвідсоткової позики від 26.09.2011 року, оригінал нотаріально засвідченого договору уступки права вимоги (цесії) по Договору безвідсоткової позики від 26.09.2011 року між первісним кредитором і боржником від 02.02.2021 року, оригінал договору поруки від 26 вересня 2011 року, укладеного між громадянином Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та торгівельно-комерційним товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва", а також оригінал договору про уступку права вимоги по договору поруки від 26.09.2011року, укладений 02.02.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Метінком" (новий кредитор) та громадянином Російської Федерації ОСОБА_4 , (первісний кредитор), які оглянуті судом, та які в тому числі спростовують безпідставні заперечення представника боржника.

Отже, вимоги ТОВ "Метінком" до боржника у розмірі 209 944 800,00 грн є обґрунтованими та підтверджені належними доказами.

Розглянувши заяву з грошовими вимогами товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Арена" про визнання кредиторських вимог на суму 24000,00 грн. основного боргу та 4540,00 грн. судового збору судом встановлено, що 13.05.2021 року між ТОВ "Серіс Арена" як виконавцем та торгівельно-комерційним товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків-Москва" як замовником було укладено договір про надання послуг № СА-218У/21.

За умовами вказаного договору виконавець зобов`язується надати замовнику передбачені договором послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити вказані послуги в передбачені договором строки та порядку. Так за умовами вказаного договору виконавець надає змовнику послуги з організації обслуговування корпоративного заходу. Вартість послуг складає 24 000 грн. На виконання вказаного договору між сторонами було підписано акт наданих послуг від 14.05.2021 року.

Пунктом 3.2 договору сторони визначили, що замовник сплачує вартість послуг шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 7 днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

На підтвердження надання послуг заявник надав до суду акт приймання передачі приміщення від 13.05.2021 року, акт повернення приміщення від 14.05.2021 року та акт приймання передачі наданих послуг від 14.05.2021 року.

Проте замовник у визначений договором термін розрахунків з виконавцем не здійснив та не перерахував після складання акту приймання передачі послуг їх вартість в розмірі 24 000,00 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства.

В свою чергу, вимогами ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В разі порушення зобов`язання, відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки передбачені договором або законом.

Отже, за таких обставин, суд вважає, що заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків-Москва" перед ТОВ "Серіс Арена" є підтвердженою та складає 24 000,00 грн.

При цьому суд враховує, що будь-яких заперечень щодо вказаної заборгованості від боржника до суду не надходило, а також згідно повідомлення розпорядника майна за результатами розгляду вимог ТОВ "Сервіс Арена" розпорядником майна такі вимоги визнані в повному обсязі.

Розглянувши заяву з грошовими вимогами фізичної особи - підприємця Осауленко А.В. про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 902486,44 грн., з яких 500 000,00 грн. - основного боргу, 40 036,00 грн - 3% річних, 276 904,19 грн. - пені, 85546,25 грн. - інфляційних втрат суд встановив наступне.

Так, як свідчать надані заявником документи, 13.12.2018 року між ним як дилером та торгівельно-комерційним товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків-Москва" як постачальником було укладено дилерський договір 01/12-І, за умовами якого постачальник налає дилеру на відповідних умовах право маркетингу та продажу, а дилер бере на себе зобов`язання реалізації на території України продукції, яка виготовлена постачальником, а саме: імітована ікра. Дилер зобов`язується на умовах визначених вказаним договором прийняти та оплатити поставлену йому продукцію.

Положення договору (п.7.2.) передбачають, що оплата товару здійснюється дилером шляхом передплати в розмірі 100 % вартості товару.

На виконання вказаних умов договору дилером - заявником Осауленко А.В. на розрахунковий рахунок постачальника було перераховано відповідні грошові кошти в якості попередньої оплати на загальну суму 500 000 грн.

Проте в порушення умов договору, а саме п. 2.5., який передбачає, що продукція повинна бути поставлено дилеру на протязі 14 робочих днів з дати отримання попередньої оплати, постачальник так і не поставив дилеру відповідну продукцію.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Факт перерахування з боку заявника ФОП Осауленко А.В. грошових коштів в розмірі 500 000,00 грн. на розрахункових рахунок боржника товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків-Москва" підтверджується відповідними актами звірки розрахунків з боржником, а також випискою по картці рахунку заявника ФОП Осауленко А.В.

При цьому суд зазначає, що заперечень з приводу заявлених вимог ФОП Осауленко А.В. від боржника до суду не надходило, а також згідно повідомлення розпорядника майна за результатами розгляду вимог ФОП Осауленко А.В. розпорядником майна такі вимоги визнані частково.

Отже суд вважає, що вимоги ФОП Осауленко А.В. щодо визнання основного боргу в сумі 500 000,00 грн, 3 % річних у розмірі 40 036,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 85546,25 грн. є обгрунованими

З приводу вимог заявника щодо пені суд погоджується з запереченнями з цього приводу розпорядника майна та зазначає, що стосовно нарахування пені за невиконання зобов`язань слід виходити з наступного.

Так згідно з частиною шостою статті 232 ГК України нарахування штрафним санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України визначено строк та порядок нарахування штрафних санкцій, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється Цивільним кодексом України.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, якщо господарська санкція нараховується за кожен день прострочення на відповідну суму, то позовна давність до вимог про її застосування обчислюється окремо за кожний день прострочення. Право на подання позову про стягнення такої санкції виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Відповідно до пункту 1 частини другої статі 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік.

Отже, з огляду на те, що нарахування господарських санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним, то позовна давність спливає через рік від дня, за який нарахована санкція.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 року у справі 902/959/19.

Отже вимоги заявника ФОП Осауленко А.В. в частині заявленої пені задоволенню не підлягають з огляду на те, що вони заявлені за період більш ніж шість місяців та поза межами річного строку від дня, за який було нарахована така санкція - пеня.

Розглянувши заяву з грошовими вимогами ОСОБА_3 про визнання кредиторських вимог на суму 8 271 636,32 грн. основного боргу та 4540,00 грн. судового збору судом встановлено наступне.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_3 посилається на те, що 02.03.2021 року між ним та громадянкою ОСОБА_2 було укладено договір відступлення права вимоги № 1-Ц за умовами якого первісний кредитор ОСОБА_2 передає належне йому право вимоги боргу з боржника товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків-Москва" згідно з договором № 1-ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 07.10.2016 року у розмірі 3 272 176,46 грн. та згідно з договором № 4-ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 01.06.2018 року у розмірі 4 999 459,86 грн., що загалом складає суму боргу в розмірі 8 271 636,32 грн., а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору за основними договорами, та набуває усі права первісного кредитора до боржника за основними договорами - п.1.1. договору.

В обґрунтування вказаних вимог заявником надано до суду разом із заявою копію договору про відступлення права вимоги № 1-Ц від 02.03.2020 року, копію акту приймання передачі від 02.03.2020 року до вказаного договору, зі змісту якого убачається що заявник прийняв від первісного кредитора оригінали договору № 1- ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 07.10.2016 року та договору № 4-ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 01.06.2018 року, оригінали квітанцій до прибуткових ордерів, також копію повідомлення про заміну кредитора, копії договору № 1-ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 07.10.2016 року та договору № 4-ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 01.06.2018 року, копії вимог про повернення коштів, а також копія ухвали Валківського районного суду Харківської області від 29.04.2021 року у справі № 615/334/21 про затвердження мирової угоди.

Дослідивши зміст вказаних документів суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦКУ, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Особливості уступки права вимоги викладені у ст. ст. 512 - 519 ЦК України.

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 11вересня 2018 р. у справі № 910/7320/17, відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги (цесії) може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. В такому випадку на відносини цесії розповсюджують положення про договір купівлі-продажу.

Частинами 3, 4 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, якщо новий кредитор передає первісному кредитору грошові кошти за передані права, договір про відступлення права вимоги буде регулюватися як статтями 512 - 519 ЦКУ, так і відповідними положеннями про договір купівлі-продажу.

Так пунктами 2.1-2.2 договору № 1-Ц про відступлення права вимоги від 02.03.2020 року визначено, що відступлення права вимоги за цим договором є платним, а оплата за цим договором встановлюється в сумі 8 271 636,32 грн. та повинна бути здійснена в повному обсязі до 02.03.2021 року.

При цьому будь-які належні та допустимі докази того, що новий кредитор здійснив належне виконання умов договору та провів відповідну повну оплату за купівлю права вимоги під час укладання договору відступлення (цесії) або після його укладання в матеріалах справи відсутні та з боку заявника ОСОБА_3 не надані.

Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови заявнику ОСОБА_3 у задоволенні заяви з огляду на відсутність доказів набуття за відповідним договором відступлення права вимоги відповідних прав, а й отже про недоведеність такого факту набуття права вимоги з боку заявника.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 910/16109/14, Постанові ВС КГС від 17.02.2020 року у справі № 916/2286/16, Постанові ВС КГС від 14.07.2021 року у справі № 5010/2403/2011-14/120.

Також суд зазначає, що заявником не надано оригіналів квитанцій щодо підтвердження здійснення первісним кредитором передачі грошових коштів боржнику товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків-Москва" за відповідними договорами про надання поворотної фінансової допомоги від 07.10.2016 року та про надання поворотної фінансової допомоги від 01.06.2018 року, якими заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника, що також не дає суду можливості встановити дійсність заявлених до боржника вимог.

Зі змісту наданих представником заявника до суду 01.12.2021 року копій квитанцій не вбачається що саме за вказаними договорами про надання поворотної фінансової допомоги від 07.10.2016 року та про надання поворотної фінансової допомоги від 01.06.2018 року було здійснено внесення відповідних коштів, тоді як відповідно до положення статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції та повинні мати такі обов`язкові реквізити як зміст та обсяг господарської операції, а відповідно до положення статті 1 вказаного Закону України господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Більш того, за змістом вказаних копій квитанцій до прибуткових касових ордерів вбачається, що зазначені в них грошові кошти були прийняті від ОСОБА_2 самою ОСОБА_2 , тобто однією і тією ж особою, без визначення посилання на відповідні договори, які надані заявником ОСОБА_3 в якості підстав обґрунтування заявлених вимог.

При цьому суд зазначає, що розпорядником майна за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 заявлені ним вимоги до боржника не визнані, та зазначено, що відповідно до визначення термінів, що містяться в статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

До заяви на адресу розпорядника майна про визнання кредиторських вимог заявником не додано будь-яких доказів на підтвердження реального виконання Договорів про надання поворотної фінансової допомоги №1-ФД від 07.10.2016 та №4-ФД від 01.06.2018, а саме: доказів перерахування грошових коштів на виконання умов зазначених договорів, зокрема відповідних копій квитанцій до прибуткового касового ордеру, які подані до суду лише 01.12.2021 року вже після розгляду заявлених вимог розпорядником майна та подання ним з цього приводу відповідних заперечень.

При цьому заявником ОСОБА_3 не обґрунтована неможливість подання таких копій у встановлений законом строк як до суду так і розпоряднику майна, а також причини відсутності оригіналів 30.11.2021 року та 01.12.2021 року у судовому засіданні, тоді як представником заявника адвокатом Макаренко М.І. копії вказаних квитанцій посвідчені саме 30.11.2021 року.

Згідно з ст. 75 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тягар доведення наявності вимог до боржника належними, достатніми та допустимими доказами покладається саме на кредитора, що підтверджується правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №910/21939/15.

Згідно статті 92 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 ДСТУ 4163-2003, відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом"; назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч зазначеним вимогам законодавства, заявник ОСОБА_3 не надав до суду та розпоряднику майна для розгляду разом із заявою належним чином засвідчені копії письмових доказів, та оригінали в судове засідання, які б підтверджували б, зокрема, здійснення належного виконання за договорами поворотної фінансової допомоги з боку первісного кредитора, а також здійснення належного виконання за договором відступлення прав вимоги новим кредитором. (аналогічна позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 18.07.2018 року у справі № 904/8549/17).

Крім того, суд зазначає, що разом із заявою в обґрунтування своїх вимоги до боржника заявник ОСОБА_3 надав суду копію ухвали Валківського районного суду Харківської області від 29.04.2021 року у справі № 615/334/21 про затвердження мирової угоди.

Дослідженням змісту вказаної ухвали судом встановлено, що вказаним судовим рішення було затверджено мирову угоду між заявником ОСОБА_3 та боржником товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірмою "Харків-Москва" за умовами якої Торгівельно-комерційне товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва" визнає в повному обсязі свої зобов`язання перед ОСОБА_3 в розмірі 8 271636,32 грн. за договорами про надання поворотної фінансової допомоги, з яких 3272 176,46 грн. за Договором №1-ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 07.10.2016 року та 4999459,86 грн. за Договором №4-ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 01.06.2018 року.

Торгівельно-комерційне товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва" передає ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості за Договором №1-ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 07.10.2016 року та Договором №4-ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 01.06.2018 року наступне майно що належить товариству:

- земельну ділянку, площею 0,12 га, кадастровий номер :00:011:0158;

- житловий будинок загальною площею 585,3 кв.м;

- земельну ділянку, площею 0,12 га, кадастровий номер :00:011:0160;

- 1782/2000 частини нежитлової будівлі літ. А-3 загальною площею 1482,3 кв.м.;

- 1373/2000 частини нежитлової будівлі літ. Ж-1 загальною площею 101,6 кв.м.;

- 1373/2000 частини нежитлової будівлі літ. Б-3 загальною площею 1766,5 кв.м.;

- дитячий оздоровчий табір " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що складається з 6 об`єктів (спальний корпус літ. "А-2" загальною площею 1036,50 кв.м., умивальники та душові літ. "Б-1" загальною площею 63,10 кв.м., вбиральня літ. "В-1" загальною площею 22,60 кв.м., адміністративний корпус та ізолятор літ. "Ж-1" загальною площею 161,0 кв.м., ігротека літ. "Д-1" загальною площею 47,10 кв.м., їдальня літ. "Е-1"загальною площею 456,00 кв.м. з допоміжними будівлями та спорудами).

Визнано, що ОСОБА_3 не має інших претензій за Договором №1-ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 07.10.2016 року та Договором №4-ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 01.06.2018 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва" про стягнення заборгованості за договорами про надання поворотної фінансової допомоги закрити, наслідки підписання мирової угоди та закриття провадження у справі відповідно до ст.ст.255, 256 ЦПК України сторонам роз`яснено.

Отже будь-які грошові вимоги ОСОБА_3 на підставі Договору №1-ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 07.10.2016 року та Договору №4-ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 01.06.2018 року після підписання останнім та затвердження судом з цього приводу мирової угоди є в тому числі необґрунтованими з огляду на фактичну заміну сторонами відповідних грошових зобов`язань на зобов`язання щодо передачі відповідного майна.

Відтак вимоги заявника ОСОБА_3 до боржника торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків - Москва" у загальному розмірі 8 271 636,32 грн. не підлягають визнанню та судом відхиляються як безпідставні та необґрунтовані.

Отже, таким чином, за результатами розгляду заяв кредиторів з вимогами до боржника до реєстру вимог кредиторів підлягають включенню визнані судом вимоги, а саме вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Арена" на суму 24000,00 грн. основного боргу, вимоги фізичної особи- підприємця Осауленко А.В. в сумі 625 582,25 грн., з яких 500 000,00 грн. - основного боргу, 40 036,00 грн - 3% річних, 85 546,25 грн. - інфляційних втрат, вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Метінком" в сумі 209 944800,00 грн. основного боргу та вимоги ініціюючого кредитора ОСОБА_1 , визнані ухвалою суду від 18.10.2021 року, а саме в сумі основного боргу 9 153 363,14 грн, у сумі 22 700,00 грн. сплаченого судового збору за подачу заяви, у сумі 54 000,00 грн. авансування винагороди арбітражного керуючого в справі.

Згідно ч. 1 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства протягом 10 днів з дня постановлення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду розпорядник майна письмово повідомляє кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів, уповноважену особу працівників боржника та уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

Суд вважає за необхідне зобов`язати розпорядника майна боржника організувати та провести збори кредиторів та комітету кредиторів.

Суд призначає підсумкове засідання, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду.

Керуючись статтями 45, 47, 48, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. статтями 233-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Метінком", код 35608224, у сумі 8 000 000,00 доларів США, що еквівалентно 209 944 800,00 грн; витрати товариства з обмеженою відповідальністю "Метінком" щодо сплати судового збору в сумі 4540,00 грн підлягають включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів.

Визнати вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Арена", код 36225725, у сумі 24000,00 грн. основного боргу; витрати товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Арена" щодо сплати судового збору в сумі 4540,00 грн підлягають включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів.

Визнати вимоги фізичної особи-підприємця Осауленко А.В., ІПН НОМЕР_1 , частково у сумі 625582,25 грн, з яких 500 000,00 грн. основного боргу, 40 036,00 грн. -3% річних, 85546,25 грн. - інфляційні; витрати фізичної особи-підприємця Осауленко А.В.щодо сплати судового збору в сумі 4540,00 грн підлягають включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів. Решту вимог у розмірі 276 904,19 грн. відхилити.

Відхилити вимоги ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , у розмірі 8271636,32 грн.

Зобов`язати розпорядника майна включити визнані вимоги кредиторів з урахуванням ухвали суду від 18.10.2021 до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Зобов`язати розпорядника майна в десятиденний строк з дня винесення ухвали відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства організувати та провести збори кредиторів та комітету кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів.

Зобов`язати розпорядника майна надати суду протокол зборів кредиторів боржника, на яких обрати комітет кредиторів, прийняти рішення щодо схвалення плану санації боржника або щодо звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної процедури у справі про банкрутство, а також надати протокол зборів комітету кредиторів, на яких вирішити питання щодо призначення ліквідатора або керуючого санацією боржника.

Призначити підсумкове засідання суду на "15" березня 2022 р. об 10:00

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 61022, м. Харків, площа Свободи, 5, 8-й під`їзд, 2-й поверх, зал № 205.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала господарського суду, постановлена за результатами попереднього засідання, може бути оскаржена стороною у справі про банкрутство лише в частині конкретних вимог кредиторів.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 06.12.2021.

Суддя Яризько В.О.