ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2021 р. Справа№ 920/271/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

розглянувши апеляційну скаргу адвокатського об`єднання "СІАЛ",

на рішення господарського суду Сумської області від 19.05.2021 року

у справі №920/271/21 (суддя Соп`яненко О.Ю.)

за позовом адвокатського об`єднання "СІАЛ"

до приватної виробничо-комерційної фірми "ЦЕНТР"

про стягнення 10 000, 00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року адвокатське об`єднання "СІАЛ" (позивач) звернулося до господарського суду Сумської області з позовом до приватної виробничо-комерційної фірми «ЦЕНТР» (відповідач) в якому просив стягнути з відповідача борг в розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням господарського суду Сумської області від 19.05.2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що у позивача не виникло право вимоги про сплату відповідачем 10 000,00 грн. остаточної оплати по договору, оскільки позовні вимоги у справі №920/1048/20 були задоволені рішенням господарського суду Сумської області від 21.12.2020 року, а отже позовні вимоги є неправомірними та задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач - адвокатське об`єднання "СІАЛ" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Сумської області від 14.12.2020 року у справі №920/271/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що суд неправильно оцінив зміст та підстави позовних вимог, а саме що згідно позову позивач просив стягнути заборгованість за п.1.1. додаткової угоди №1 від 17.11.2020 до договору про надання правової допомоги №22 від 17.11.2020 року, а не за п. 1.3. цієї додаткової угоди, на яку послався суд в рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі №920/271/21, ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2021 ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Справу призначено до розгляду на 19.10.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкладено розгляд справи на 23.11.2021.

У судове засідання 23.11.2021 р. представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином. (а.с.48,49,54,55).

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч.3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у справі доказами.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 17.11.2020р. між Адвокатським об`єднання «СІАЛ» (далі - об`єднання) - позивач, та приватна виробничо-комерційна фірма «ЦЕНТР» (далі - клієнт) - відповідач, було укладено договір про надання правової допомоги № 22 (а.с.6).

За умовою п.1 договору об`єднання надає клієнту правову допомогу з представництва його інтересів та захисту прав в суді у справі № 920/1048/20 за позовом ФОП Іванова Артема Веніаміновича до Клієнта про стягнення коштів.

Пунктом 3 Договору визначено, що розмір гонорару Об`єднання визначається додатковою угодою до цього Договору.

Також, 17.11.2020 року між Адвокатським об`єднання «СІАЛ» (далі - об`єднання) - позивач, та приватна виробничо-комерційна фірма «ЦЕНТР» (далі - клієнт) - відповідач було укладено додаткову угоду №1 про визначення ціни договору та порядку проведення розрахунку.(а.с.7)

Умовами п 1. Додаткової угоди № 1 від 17.11.2020р. сторони погодили наступний порядок оплати правової допомоги, а саме п. 1.1. додаткової угоди сторони визначили, що попередня оплата за представництво інтересів в Господарському суді Сумської області в розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень та включає в себе: ознайомлення з наявними у Клієнта документами щодо господарських взаємовідносин з ФОП Івановим А.В.; ознайомлення з матеріалами справи № 920/1048/20 в Господарському суді Сумської області; правовий аналіз документів щодо господарських взаємовідносин Клієнта з ФОП Івановим А.В. та матеріалів позову; підготовка та подання до суду необхідних процесуальних документів у справі №920/1048/20, в тому числі, але не виключно, відзиву на позовну заяву та заперечення, необхідних клопотань з процесуальних питань тощо.

Пунктом 1.3 додаткової угоди, сторони визначили, що остаточна оплата в розмірі 10 000,00 грн. за фактом набрання законної сили рішенням суду про відмову в задоволенні позову ФОП Іванова А.В. чи набрання законної сили ухвали суду про повернення позову чи залишення позову без розгляду.

Як вбачається з доданих до позовної заяви доказів, на виконання умов договору позивачем було здійснено представництва інтересів відповідача в Господарському суді Сумської області у справі № 920/1048/20.

За результатом розгляду справи прийнято рішення від 21.12.2020 про задоволення позову, рішення не оскаржувалось.

24.02.2021 року позивач направив відповідачу вимогу про оплату допомоги (а.с.15), в якій зазначив, що відповідачем в порушення п.1.1. додаткової угоди не було здійснено оплату за представництво інтересів в господарському суді Сумської області, та просив здійснити оплату наданої правової допомоги в сумі 10 000,00 грн. за реквізитами вказаними в договору. Відповіді на зазначену вимоги відповідач не надав.

Звертаючись з позовними вимоги, позивач зазначив, що станом на дату подання позову, в порушення умови п.1.1. додаткової угоди відповідач надану правову допомогу не оплатив, розмір боргу становить 10 000,00 грн..

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що у позивача не виникло право вимоги про сплату відповідачем 10 000,00 грн. остаточної оплати за п. 1.3. додаткової угоди, оскільки позовні вимоги у справі №920/1048/20 були задоволені рішенням господарського суду Сумської області від 21.12.2020 року, а отже позовні вимоги є неправомірними та задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 174 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) цивільні права і обов`язки виникають, зокрема, з правочинів, господарських договорів та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Як підтверджується матеріалами справи позивач надав, а відповідач отримав послуги з надання правової допомоги, факт належного виконання послуг підтверджується відзивом на позов у справі №920/1048 (а.с.8), про який зазначено і в рішенні господарського суду Сумської області від 920/1048/20 (а.с.10).

Доводи позовної заяви ґрунтуються на порушенні відповідачем умов п.1.1 додаткової угод №1 від 17.11.2020, щодо стягнення попередньої оплати за представництво інтересів в господарському суді Сумської області.

В свою чергу судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позову, на підставі п.1.3 додаткової угоди №1 від 17.11.2020 (остаточна оплата в розмірі 10 000,00 грн. за фактом набрання законної сили рішенням суду про відмову в задоволенні позову ФОП Іванова А.В.).

Отже, суд першої інстанції помилково оцінив зміст та підстави позовних вимог, а саме що згідно позовних вимог позивач просив стягнути заборгованість за п. 1.1 додаткової угоди №1 від 17.11.2020 до договору про надання правової допомоги №22 від 17.11.2020, а не за п. 1.3 цієї додаткової угоди, на яку посилається суд першої інстанції в рішенні. Також, п.1.1. додаткової угоди, зазначений як підстава для стягнення і у досудовій вимозі позивача до відповідача (а.с.15).

В той же час, п.1.1 додаткової угоди , на підставі якого позивач звернувся до суду не ставить в залежність обов`язок оплати відповідачем наданих послуг від настання певних подій, як-то відмови в задоволенні позву по справі, в якій надавалась правова допомога та здійснювалось представництво інтересів відповідача.

Як свідчать матеріла справи, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення від 01.04.2021 ухвали про відкриття провадження у справі від 30.03.2021 (а.с.30), в свою чергу рішення господарським судом Сумської області було винесено 19.05.2021. Отже, у відповідача було достатньо часу для надання будь яких доказів які б свідчили про оплату послуг за п. 1.1. додаткової угоди (попередня оплата), чи відзиву на позовну заяву, чи заперечення на позову, але останній своїм правом не скористався, та не спростував доводи позовної заяви.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що всупереч того, що позивач свої зобов`язання по договору виконав, відповідач в порушення умов договору (п.1.1. додаткової угоди №1 від 17.11.2020) не здійснив оплату наданих послуг.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Отже, місцевий господарський суд при прийнятті оскарженого рішення наведеного не врахував, не повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, виніс помилкове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення господарського суду Сумської області від 19.05.2021 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвокатського об`єднання "СІАЛ" на рішення господарського суду Сумської області від 19.05.2021 у справі № 920/271/21 задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 19.05.2021 у справі № 920/271/21 скасувати та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з приватної виробничо-комерційної фірми "ЦЕНТР" (40000, м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 76 кв.81; ) на користь адвокатського об`єднання "СІАЛ" (40009, м. Суми, вул. 1-ша Набережна р. Стрілка, 54; ) борг в розмірі 10 000,00 грн., витрати по сплаті судового збору за подачу позовної зави в розмірі 2 270 грн., витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 405,00 грн.

Видачу наказу доручити господарському суду Сумської області.

Матеріали справи № 920/271/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови підписано 03.12.2021.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук