РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.12.2021Справа № 910/14255/21

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Приватного підприємства «Комунар»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.»

про стягнення 140 664,72 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Комунар» (надалі - ПП «Комунар») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» (надалі - ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.») про стягнення 140 664,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано матеріальну шкоду, а тому у позивача наявне право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. За твердженнями позивача, відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Mercedes-Benz Axor 1828, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм якого скоєно ДТП, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» згідно договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №152941706, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування йому збитків у розмірі 130 000,00 грн. покладається саме на відповідача. Також, позивач заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 7 411,78 грн., 3% річних у розмірі 1 431,78 грн. та інфляційних у розмірі 1 821,16 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Зазначена ухвала суду вручена відповідачу 12.10.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №834, проте відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, свої пояснення стосовно спору до суду не подав.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

05.05.2020 близько 21:30 год., в темну пору доби, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz Axor 1828, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись напрямку міста Києва, по автодорозі М03 сполученням Київ-Харків-Довжинський, на 259 кілометрі + 900 метрів, не оцінивши дорожні умови та дорожню обстановку, порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, допустив наїзд на автомобіль Газ 270520, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який перебував у нерухомому стані, в межах смуги руху транспортних засобів, намагаючись здійснити маневр повороту ліворуч, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Вказана ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12.10.2020 у справі №525/898/20, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Оскільки на момент скоєння вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mercedes-Benz Axor 1828, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу застрахована відповідачем, то 31.12.2020 ПП «Комунар» направило на адресу ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та документи, що стосуються спірної ДТП.

10.02.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування, в якій просив відшкодувати витрати пов`язані з пошкодженням автомобіля Газ 270520, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

23.06.2021 ПП «Комунар» звернулось до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» з листом, в якому просило повідомити про стан розгляду заяви про страхове відшкодування.

У відповідь на вказаний лист, відповідач направив позивачу лист №51-5361 від 22.07.2021, в якому повідомив про те, що ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» виконає вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в порядку, який встановлений цим законом, а у разі прострочення виплати страхового відшкодування, ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» сплатить пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За твердженням позивача, внаслідок спірної ДТП автомобіль Газ 270520, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ПП «Комунар», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , було фізично знищено, а його балансова вартість до настання страхового випадку становила 139 000,00 грн.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mercedes-Benz Axor 1828, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу застрахована ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/152941706, що підтверджується інформацією з єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

Враховуючи те, що розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, за договором страхування становить 130 000,00 грн., а автомобіль позивача фізично знищено і його балансова вартість до настання страхового випадку становила 139 000,00 грн., ПП «Комунар» просить стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для виникнення відповідальності: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною.

Крім цього, особливі правила ст. 1187 Цивільного кодексу України діють тільки тоді, коли шкода завдана тими шкідливими властивостями об`єкту, завдяки яким діяльність з ним визнається джерелом підвищеної небезпеки. Так, шкода, завдана автомобілем, буде відшкодовуватися за правилами ст. 1187 Цивільного кодексу України тільки тоді, коли автомобіль знаходився в русі, а не тоді, коли він стояв в гаражі або на стоянці.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач є власником пошкодженого під час спірної ДТП автомобіля Газ 270520, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mercedes-Benz Axor 1828, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким скоєно ДТП, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу застрахована ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/152941706.

Згідно інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ полісом серії ЕР №152941706 передбачена сума страхового відшкодування на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, яка становить 130 000,00 грн., а також франшиза у розмірі 2 000,00 грн.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, унаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у договірному зобов`язанні є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість, страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його користь, як третьої особи, страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 3 ст. 988 Цивільного кодексу України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

В силу приписів п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

За таких обставин, розрахунок заявленої до стягнення з відповідача суми страхового відшкодування має здійснюватись з урахуванням приписів ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Разом з тим, порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність встановлено статтею 1194 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №910/3650/16, постанові Верховного Суду у складі судової палати Касаційного цивільного суду №686/17155/15-ц від 03.10.2018).

Позивач стверджує, що автомобіль Газ 270520, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок спірної ДТП фізично знищено, а його балансова вартість до настання страхового випадку становила 139 000,00 грн., у зв`язку з чим відповідач має виплатити позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 грн.

Суд відзначає, що порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, з урахуванням статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачу повинна бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріали справи не містять, а позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження факту як фізичного знищення автомобіля Газ 270520, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок спірної ДТП, так і його вартості до та після ДТП, що позбавляє можливості встановити розмір шкоди, який має бути відшкодований позивачу.

При цьому, довідка ПП «Комунар» №201 від 20.09.2021 не приймається судом до уваги в якості доказу вартості автомобіля Газ 270520, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до спірної ДТП оскільки містить балансову вартість, яка визначена самим позивачем в односторонньому порядку, що не може свідчити про об`єктивність такого доказу.

Крім того, заявляючи позовні вимоги у даній справі позивачем не враховано положень абзацу 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка згідно договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/152941706 становить 2 000,00 грн.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив під час вирішення позову.

Наведені норми зобов`язують суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, необхідних для правильного вирішення спору, на основі вичерпних і підтверджених висновків.

Таким чином, позивачем не доведено факту як фізичного знищення автомобіля Газ 270520, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок спірної ДТП, так і його вартості до та після ДТП, а відтак вимога позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 грн. є безпідставною та необґрунтованою.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення основної суми боргу, підстави для задоволення позову в частині стягнення пені у розмірі 7 411,78 грн., 3% річних у розмірі 1 431,78 грн. та інфляційних у розмірі 1 821,16 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання у суду відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ПП «Комунар» до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про стягнення 140 664,72 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Приватного підприємства «Комунар» відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий