ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.08.2021р. м. Харків Справа № 905/561/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Друккері Д.Д.,

за позовом Керівника Слов`янської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Святогірської міської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Донконсалтінвест»

про стягнення 57 683,88 грн., розірвання договору та повернення земельної ділянки,

за участю представників:

від прокуратури: Кадацька Д.М. прокурор, на підставі посвідчення

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Керівник Слов`янської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Святогірської міської ради звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ «НВФ «ДКІ» про:

-стягнення заборгованості за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :01:001:1697 за договором оренди землі від 01.03.2011р. у розмірі 57 683,88 грн.,

-дострокове розірвання договору оренди землі №00015 від 01.03.2011р., укладеного між Святогірською міською радою та ТОВ «НВФ «ДКІ»,

-зобов`язання ТОВ «НВФ «ДКІ» повернути Святогірській міській раді земельну ділянку вартістю 109 315 044 грн. загальною площею 1,1236 га, кадастровий номер :01:001:1697, розташовану у м. Святогірську Донецької обл., по вул. Островського, буд. 9.

В обґрунтування позовних вимог Керівник Слов`янської окружної прокуратури посилається на укладення між позивачем та відповідачем договору оренди землі, умови якого в частині сплати орендних платежів та використання земельної ділянки відповідно до мети та її цільового призначення останнім не виконуються, що є підставою для стягнення наявної заборгованості та розірвання вказаного договору. При цьому, наслідком такого розірвання договору оренди землі є повернення відповідачем земельної ділянки на користь позивача.

Під час розгляду справи господарський суд одержав відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить позовну заяву керівника Слов`янської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Святогірської міської ради залишити без розгляду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю підстав для представництва прокурором інтересів держави з посиланням на те, що:

-по-перше, прокурором не доведено, що уповноважений орган, в інтересах якого він звернувся з позовом, не здійснює або неналежним чином здійснює свої повноваження щодо захисту інтересів держави, оскільки Святогірська міська рада зверталась до господарського суду Донецької області з позовами до ТОВ «НВФ «ДКІ» про стягнення заборгованості за договором оренди, що підтверджується рішеннями господарського суду Донецької області від 01.04.2019р. у справі №905/2201/18 та від 07.05.2019р. у справі №905/117/19;

-по-друге, прокурором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження невиконання або неналежного виконання Святогірською міською радою, покладених на неї повноважень, відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до ЄРДР по вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 37 КК України (службова недбалість); вироку суду щодо службових осіб; доказів накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснюють встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

У відповіді на відзив прокурор просив відхилити наведені у відзиві заперечення з посиланням на те, що:

-по-перше, прокурором не заперечується факт вжиття заходів Святогірською міською радою щодо стягнення заборгованості з орендної плати за договорами оренди землі, за результатами яких судом прийняті рішення у справах №905/2201/18 від 01.04.2019р. та №905/117/19 від 07.05.2019р. При цьому, вказані рішення охоплювали заборгованість за минулі роки та не мають відношення щодо стягнення заборгованості за договором оренди від 01.03.2011р. в сумі 57 683,88 грн. за період з 01.12.2018р. по 30.11.2019р. Крім того, факт подання в минулому позовних заяв самостійно Святогірською радою за договором оренди землі від 01.03.2011р. не свідчить про належне виконання нею обов`язків за вказаним договором під час строку його дії в майбутньому. Факт не вжиття позивачем заходів щодо стягнення заборгованості за договором за період з 01.12.2018р. по 30.11.2019р. підтверджується листом Святогірської міської ради №1893/02.012-15 від 21.12.2019р. Окрім того, предметом позову у справі, що розглядається, є не тільки стягнення наявної заборгованості з орендної плати, а і розірвання договору оренди землі від 01.03.2011р. та повернення земельної ділянки вартістю 109 315 044 грн., що не було предметом розгляду у справах №905/117/19 та №905/2201/19;

-по-друге, відповідно до правової позиції Великої палати Верховного суду, викладеної у постанові від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18 звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

У письмових поясненнях щодо позову позивач позовні вимоги підтримує, вважає їх обґрунтованими та правомірними, просить суд їх задовольнити.

Справа розглянута за правилами загального позовного провадження.

Прокурор у судовому засіданні 19.08.2021р. позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Представник позивача у судове засідання 19.08.2021р. не з`явився, при цьому, про дату, час і місце судового засідання позивач повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду від 20.07.2021р. на його юридичну адресу, яка отримана ним 10.08.2021р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №830.

Представник відповідача у судове засідання 19.08.2021р. не з`явився, при цьому, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення ухвали суду від 20.07.2021р. на його юридичну адресу, яка повернулась на адресу суду з відміткою «неправильно зазначена (відсутня) адреса».

Крім того, з метою повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання з розгляду справи по суті, господарським судом розміщено відповідне оголошення на електронній сторінці господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні».

Одночасно, ухвала суду від 20.07.2021р. розміщена у ЄДРСР, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України, а тому сторони мали дійсну можливість ознайомитися з цим процесуальним документом у вказаному реєстрі.

Приймаючи до уваги те, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін про розгляд судової справи, а також те, що явка учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, суд визнав за можливе вирішити її за наявними у ній матеріалами за відсутністю позивача та відповідача у даному судовому засіданні.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 19.08.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників прокуратури та відповідача, господарський суд встановив:

15.10.2010р. рішенням Святогірської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки в оренду» №6-L-5 ТОВ «НВФ «ДКІ» затверджено проект землеустрою щодо відведення на умовах оренди земельної ділянки площею 1,1236 га (кадастровий номер :01:001:1697) для розширення готельно-туристичного комплексу по вул. Островського, 9 у м. Святогірську; надано земельну ділянку загальною площею 1,1236 га (кадастровий номер :01:001:1697) в оренду терміном на 25 років для розширення готельно-туристичного комплексу по вул. Островського, 9 у м. Святогірську із земель рекреаційного призначення Святогірської міської ради; рекомендовано ТОВ «НВФ «ДКІ»: виконувати обов`язки землекористувача згідно з ст. 96 ЗК України; земельну ділянку використовувати за цільовим призначенням; використовувати земельну ділянку за умов збереження зелених насаджень, у разі знесення зелених насаджень відшкодовувати збитки у встановленому законом порядку; в місячний термін укласти договір оренди у встановленому законом порядку; укласти договори на встановлення обмежень та сервітутів та виконувати вимоги вказаних договорів; у місячний термін стати на облік в державній податковій інспекції.

01.03.2011р. між Святогірською міською радою (орендодавець, позивач) та ТОВ «НВФ «ДКІ» (орендар, відповідач) укладено договір оренди землі № 00015, за умовами п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення із земель рекреаційного призначення та водного фонду Святогірської міської ради по вул. Островського, б.9. м. Святогірськ Донецької області.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,1236 га кадастровий номер :01:001:1697, в тому числі: разом відводиться в зонах обмежень, обтяжень (сервітутів) 1,1236 га: в тому числі: в зоні дії сервітуту на право проходу, проїзду 0,0724 га, в ІІ зоні округу санітарної охорони курорту (зона обмежень) - 1,1236 га, в ІІ поясі зони санітарної охорони Донецького водозабору 1,1236 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 608 092,32 грн.

Договір укладено на 25 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 договору).

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 30 404,62 грн. за рік. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповняються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п.10 договору).

Орендна плата вноситься орендарем щомісячно у розмірі 2 533,72 грн., що становить 1/12 частину річної орендної плати на р/р 0077. Код платежу 13050200, отримувач: ВСП ГУДКУ у м. Слов`янськ код ЗКПО34686605 в ГУДКУ у Донецькій обл. МФО 834016 не пізніше 30 числа наступного за звітом місяця (п.11 договору).

Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом (п.12 договору).

Земельна ділянка передається в оренду для розширення та функціонування готельно-туристичного комплексу по вул. Островського, 9 ( п.14 договору).

Цільове призначення земельної ділянки землі рекреаційного використання (п.15 договору).

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення. Підставою для розроблення проекту відведення земельної ділянки є: рішення Святогірської міської ради №30-ХУ-5 від 27.06.2007р. Організація розроблення проекту відведення земельної ділянки і витрати, пов`язані з цим, покладаються на орендаря (п.17 договору).

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий 7 днів після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (п. 19 договору).

Права орендодавця: Святогірська міська рада має право вимагати від орендаря в т.ч.: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди (п.27 договору).

Обов`язки орендаря в т.ч.: орендар зобов`язаний приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим у встановленому законом порядку (п. 30 договору).

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п. 33 договору).

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п.35 договору).

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.40 договору).

Вказаний договір зареєстровано у Державному підприємстві «Донецька регіональна філія земельного кадастру» при Деркомземі України» Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за № 00015 від 01.03.2011р.

Відповідно до акту про передачу та прийом земельної ділянки від 01.03.2011р., відповідач прийняв від позивача у користування земельну ділянку площею 1,1236 га, кадастровий номер :01:001:1697 із земель рекреаційного використання Святогірської міської ради для розширення та функціонування готельно-туристичного комплексу по вул. Островського, 9 у м. Святогірськ, Донецької області терміном на 25 років.

Згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності Шевченка О.Б., який діє на підставі ліцензії Державного агентства земельних ресурсів України від 01.03.2012р. серія АГ №579529 ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 1,1236 га для житлової та громадської забудови, яка належить Святогірській міській раді та розташована на території Донецької області Слов`янського району Святогірської міської ради, кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:1697 станом на 27.12.2019р. складає 109 315 044 грн.

З листа ГУ ДПС у Донецькій області від 17.12.2019р. №34531/10/05-99-04-04, який надано у відповідь на лист Прокуратури Донецької області №05/1-1029вих-19 вбачається, що останню декларацію з плати за землю платник ТОВ «НВФ «ДКІ» подав у 2015р. З 2015р. по 2019р. відповідач звіти не надавав. Податковий борг з орендної плати за землю (код податку 18010600) станом на 01.12.2019р. складає 44 827,06 грн., дата виникнення боргу 30.08.2014р. у сумі 7 468,03 грн.; борг станом на 01.01.2015р. - 37 355,41 грн., 01.01.2016р. 44 827,06 грн. та станом на поточну дату не змінився.

Святогірською міською радою відповідно до умов договору оренди землі №00015 від 01.03.2021р., з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативно-грошової оцінки за 2011р. - 2018р., здійснено розрахунок заборгованості з орендної плати за земельну ділянку площею 1,1236 га (кадастровий номер :01:001:1697), що знаходиться в користуванні ТОВ «НВФ «ДКІ» за період з 01.12.2018р. по 30.11.2019р. у розмірі 57 683,88 грн.

16.12.2019р. за результатами обстеження земельної ділянки, яка знаходиться в м. Святогірськ по вул. І. Мазепи (колишня вулиця Островського), 9, кадастровий номер :01:001:1697 постійною депутатською комісією з питань землекористування, містобудування, екології та питань депутатської діяльності Святогірської міської ради складено акт обстеження земельної ділянки №14/06.06-13, згідно з яким комісією встановлено, що земельна ділянка із земель рекреаційного призначення, комунальної форми власності з кадастровим номером :01:001:1697, площею 1,1236 га, яка розташована по вул. Івана Мазепи (колишня назва Островського), 9 в м. Святогірську на території Святогірської міської ради Донецької області фактично не використовується ТОВ «НВФ «ДКІ» для розширення функціонування готельно-туристичного комплексу. На земельній ділянці відсутні будівлі, споруди тощо. Земельна ділянка не використовується за цільовим, чи будь-яким іншим призначенням, фактично це територія лісу, що густо заросла підліском з буреломними деревами та непролазними хащами. До акту обстеження додано матеріали фотофіксації фактичного стану земельної ділянки на 16.12.2019р.

З огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань зі сплати орендних платежів протягом 12 місяців підряд та невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням, Керівник Слов`янської окружної прокуратури звернуся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за користування земельною ділянкою за договором оренди землі №00015 від 01.03.2011р. у розмірі 57 683,88 грн., дострокове розірвання договору оренди землі №00015 від 01.03.2011р., укладеного між Святогірською міською радою та ТОВ «НВФ «ДКІ» та зобов`язання ТОВ «НВФ «ДКІ» повернути Святогірській міській раді земельну ділянку загальною площею 1,1236 га, кадастровий номер :01:001:1697, розташовану у м. Святогірську Донецької обл., по вул. Островського, буд. 9.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, на яку покладаються функції, серед яких представництво інтересів держави в суді у випадках і в порядку, передбаченому законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст.23 ЗУ «Про прокуратуру». Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. «Неналежність захисту» може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо про причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі №912/2385/19.

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах», означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованих на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до ст. ст. 6, 7, 13, 143 Конституції України може бути орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно з приписами ст. 14 Конституції України, з якими узгоджуються приписи ч. 1 ст. 1 ЗК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладених законодавчих положень, зважаючи на те, що земля є об`єктом права власності Українського народу, основним національним багатством та перебуває під особливою охороною держави, можна дійти висновку, що порушення прав на землю, у тому числі у сфері незаконного користування нею, призводить як до порушення інтересів народу, суспільного інтересу, так і інтересів держави, яка в особі органів державної влади та органів місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, здійснює права власника від імені Українського народу.

Відповідно до ст. 327 ЦК України, ч. 3 ст. 16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

За приписами ст.140 Конституції України та ч.1 ст.10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

В силу п.п. а, в ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до ч.5 ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно ст. 4 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема на принципі судового захисту прав місцевого самоврядування.

За ст.189 ЗК України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Статтею 18-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 22.11.2019р. спірна земельна ділянка перебуває у власності Святогірської міської ради.

Приймаючи до уваги наведене, уповноваженим органом на розпорядження земельною ділянкою площею 1,1236 га з кадастровим номером :01:001:1697, яка розташована за адресою: вул. Островського, 9, м. Святогірськ, Донецька обл. є Святогірська міська рада.

З метою встановлення наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді прокурор звернувся до в.о. голови Святогірської міської ради з запитом №05/1-964-вих-19 від 02.12.2019р., в якому просив в т.ч. надати в строк до 12.12.2019р. інформацію та копії відповідних документів щодо прийняття рішень Святогірською міською радою про надання в оренду ТОВ «НВФ «ДКІ» земельної ділянки; укладення Святогірською міською радою з ТОВ «НВФ «ДКІ» договору оренди земельної ділянки, додаткової угоди до нього, актів приймання-передачі земельної ділянки, строку дії договору, а також листування з орендарем; використання земельної ділянки відповідно до мети, передбаченої договором оренди та надати акт обстежень земельної ділянки; наявної заборгованості з орендної плати за використання земельної ділянки, а також надати належні розрахунки. У разі звернення Святогірської міської ради до суду із позовами до ТОВ «НВФ «ДКІ» про стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди, повернення земельної ділянки тощо, а також просив повідомити про результати їх розгляду та подальшого виконання.

У відповідь на запит прокурора Святогірською міською радою листом №1836/02.01-15 від 11.12.2019р. повідомлено, що на підставі рішення від 15.10.2012р. №6-1-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» Святогірською міською радою з ТОВ «НВФ «ДКІ» укладено договір оренди землі №00015 від 01.03.2011р., зазначено про наявність рішення господарського суду Донецької області №905/117/19 від 07.05.2019р. про стягнення з ТОВ «НВФ «ДКІ» заборгованості з орендної плати за договором. Вказано, що станом на цей час заборгованість з орендної плати ТОВ «НВФ «ДКІ» не погашена і у 2019р. орендна плата не сплачується.

Листом № 1893/0201-15 від 21.12.2019р. Святогірською міською радою додатково повідомлено, що у зв`язку з відсутністю коштів в міському бюджеті на претензійно-позовну роботу, остання не зверталась до суду з позовом до ТОВ «НВФ «ДКІ» про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою у сумі 57 683,88 грн. за період з 01.12.2018р. по 30.11.2019р., розірвання договору оренди землі №00015 від 01.03.2011р. та повернення земельної ділянки. До вказаного листа в т.ч. додано акт обстеження земельної ділянки №14/06.06-13 від 16.12.2019р. та розрахунок заборгованості з орендної плати за період з 01.12.2018р. по 30.11.2019р.

Листом №40-2177вих-20 від 10.03.2020р. прокурор повідомив Святогірську міську раду про те, що Слов`янською окружною прокуратурою підготовлено позовну заяву до господарського суду Донецької області в інтересах держави в особі Святогірської міської ради до ТОВ «НВФ «ДКІ» про стягнення заборгованості в сумі 57 683,88 грн., розірвання договору оренди землі №00015 від 01.03.2011р. та повернення земельної ділянки за кадастровим номером :001:1697, загальною площею 1,11236 га, а також просив повідомити чи зверталась Святогірська міська рада з вказаними позовними вимогами до суду та чи приймалось судом рішення з вказаного спору.

Відповіді Святогірської міської ради на зазначений лист прокурора матеріали справи не містять. Водночас, листом від 10.03.2020р. №372/02.01-15 Святогірською міською радою повідомлено прокурора про реквізити для зарахування орендної плати за землю з юридичних осіб.

Отже, фактичні обставини свідчать про обізнаність Святогірської міської ради як уповноваженого органу про тривале невиконання відповідачем зобов`язань з оплати орендної плати за договором оренди землі №00015 від 01.03.2011р. та не вжиття останньою з 2019 року самостійних заходів щодо стягнення заборгованості за вказаним договором, розірвання цього договору та повернення земельної ділянки.

Такі заходи не вжито Святогірською міською радою і після повідомлення прокуратури про підготовку нею позовної заяви про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки, надсилаючи яке прокурором надано можливість позивачу відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави. Однак, позивач за судовим захистом самостійно не звернувся у зв`язку з чим після спливу розумного строку прокурор, на підставі ч.4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» направив позивачу повідомлення №40-2530вих-20 від 20.03.2020р. про намір звернутись до суду із позовною заявою в інтересах держави в особі Святогірської міської ради до ТОВ «НВФ «ДКІ» про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 57 683,88 грн., розірвання договору оренди землі від 01.03.2011р. та повернення земельної ділянки.

Наведене свідчить про допущення Святогірською міською радою бездіяльності та зволікання нею щодо захисту інтересів держави, внаслідок чого відбувається тривале порушення права територіальної громади на своєчасне отримання орендної плати за використання землі та унеможливлюється її передача платоспроможному суб`єкту, що призводить до втрат значних коштів місцевим бюджетом, а отже і про наявність у цьому випадку підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді.

Посилання відповідача на те, що прокурором не доведено не здійснення (неналежного здійснення) Святогірською міською радою своїх повноважень у спірних правовідносинах з огляду на звернення останньої до суду з позовами про стягнення з відповідача боргу з орендної плати, за якими ухвалено судові рішення у справах №905/2201/18 від 01.04.2019р. та №905/117/19 від 07.05.2019р., не прийняті судом до уваги, оскільки ці судові провадження не стосуються спірних правовідносин сторін (предметом позову у справі №905/117/19 було виключно стягнення з відповідача боргу з орендної плати та за інший (попередній) період, а у справі №905/2201/18 - за іншим договором оренди земельної ділянки). Подання міською радою цих позовів підтверджує належне здійснення нею своїх повноважень у відповідних правовідносинах, але не спростовує її бездіяльності щодо вжиття заходів з метою стягнення з відповідача боргу з орендної плати за спірним договором за період з 01.12.2018р. по 30.11.2019р., розірвання договору та повернення земельної ділянки, що є предметом позову у справі, що розглядається.

Водночас, суд погоджується з викладеними прокурором у відповіді на відзив твердженнями про відсутність необхідності надання на підтвердження підстав для представництва інтересів держави в суді належних та допустимих доказів у вигляді зареєстрованих кримінальних проваджень, вироків суду, доказів накладення дисциплінарних стягнень тощо, з огляду на правову позицію Великої палати Верховного суду, викладену у постанові від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18 щодо обґрунтування прокурором підстав для представництва інтересів держави в суді.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що сама Святогірська міська рада підтримує заявлені прокурором позовні вимоги, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні викладеного у відзиві на позовну заяву клопотання відповідача про залишення позовної заяви Керівника Слов`янської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Святогірської міської ради без розгляду, про що у підготовчому засіданні 06.04.2021р. постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі ст.ст. 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Як вище встановлено судом, на підставі договору оренди землі №00015 від 01.03.2011р. та акту про передачу та прийом земельної ділянки від 01.03.2011р. Святогірською міською радою передано в платне користування ТОВ «НВФ «ДКІ» земельну ділянку загальною площею 1,1236 га, кадастровий номер :01:001:1697, яка знаходиться за адресою: вул. Островського, 9, м. Святогірськ, Донецької області на строк до 01.03.2036р. з урахуванням умов п.п. 8, 40 договору.

Приписами ч.ч.1, 9 ст. 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 24 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

У відповідності до ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка (ч.5 ст. 5 ЗУ «Про оцінку земель», ст. 289 ПК України).

При цьому, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 288 ПК України).

Згідно з ст.15 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, є однією із істотних умов договору.

За приписами ст.289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = [І - 10]:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін не перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Тобто, за змістом ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» ПК України регулюються виключно строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, тоді як всі інші питання, зокрема, розмір, умови нарахування та внесення орендної плати за землю, порядок та підстави зміни такого розміру, встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, про що також зазначено в п. 288.4 ст. 288 цього Кодексу (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.03.2018р. у справі № 925/258/17).

Аналіз наведених положень ПК України та ЗУ «Про оренду землі» свідчить, що жодним нормативним актом не встановлюється конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку чи автоматичний порядок її встановлення. Чинне законодавство України встановлює лише загальний порядок розрахунку орендної плати. Проте остаточний її розмір визначається за згодою сторін (в межах дозволених Законом) і встановлюється у відповідному договорі.

До моменту внесення змін до договору оренди, в тому числі за рішенням суду, орендар зобов`язаний сплачувати оренду плату в розмірі, передбаченому чинним договором оренди (правова позиція згідно постанови Верховного Суду від 15.02.2018р. у справі № 916/1578/15-г).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20.07.2018р. у справі № 813/3819/17, зміна індексації нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати.

Перевіривши доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості з орендної плати за спірну земельну ділянку, судом встановлено, що прокурором заявлено до стягнення заборгованість зі сплати орендної плати за період з 01.12.2018р. по 30.11.2019р. в проіндексованому розмірі 57 683,88 грн.

В той же час, згідно з п. 10 договору обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Пунктом 12 договору розмір орендної плати переглядається, зокрема, у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку (п. 33 договору).

Таким чином, у даному випадку договором оренди земельної ділянки не передбачено обов`язку орендаря самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством, а зміна коефіцієнтів індексації, визначених законодавством є підставою для перегляду орендної плати та має здійснюватись у письмовій формі за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди.

Водночас матеріали справи не містять жодних додаткових угод до договору, якими внесено зміни до договору оренди землі №00015 від 01.03.2011р. в частині розміру орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель. Відповідно, з урахуванням висновку суду про відсутність змін до договору, випливає наступний висновок - про відсутність зміни розміру орендної плати за земельну ділянку, що встановлений спірним договором.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що позивачем безпідставно здійснено нарахування, а прокурором заявлено до стягнення орендну плату за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди землі від 01.03.2011р. за період з 01.12.2018р. по 30.11.2019р. у розмірі 30 404,62 грн. (з урахуванням розміру орендної плати, встановленого у п.9 договору), а отже про їх задоволення в цій частині.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Згідно з п. «д» ст. 141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ч.1 ст.782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.

Отже, під систематичною несплатою орендної плати, відповідно до положень ст.782 ЦК України, слід розуміти невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно із ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п.35 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Частинами 1, 2 ст.651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як зазначено в абз.4 п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом пред`явлення позову про розірвання договору.

Згідно із п. 2.23. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р., розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, суди мають мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 ЗУ «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Крім того, Верховний Суд у п. 38 постанови від 02.05.2018р. у справі №925/549/17 дійшов висновку, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 38 договору, за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

З доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що на рахунок Святогірської міської ради протягом грудня 2018р. листопада 2019р. не надходили кошти за оренду земельної ділянки площею 1,1236 га, кадастровий номер :01:001:1697 від ТОВ «НВФ «ДКІ», внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість з орендної плати за договору оренди землі №00015 від 01.03.2011р.

Несплата орендної плати підтверджується також інформацією з листа ГУ ДПС у Донецькій області від 17.12.2019р. №34531/10/05-99-04-04, відповідно до якої, ТОВ «НВФ «ДКІ» останню декларацію з плати за землю подавав у 2014р., з 2015р. по 2019р. звіти не подавав. Податковий борг з орендної плати за землю станом на 01.12.2019р. складає 44 827,06 грн.

Одночасно, обов`язки щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за договором оренди землі №00015 від 01.03.2011р. відповідач не виконував належним чином і у попередніх періодах, що підтверджується рішенням господарського суду Донецької області від 07.05.2019р. №905/117/19, яке набрало законної сили.

Отже, враховуючи встановлення обставин систематичного невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі №00015 від 01.03.2011р., а отже і про задоволення позовних вимог в цій частині.

Обставини щодо невикористання відповідачем земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до мети її використання, на які також посилається прокуратура та які підтверджуються актом обстеження земельної ділянки від 16.12.2019р. №14/06.06-13, за висновками суду, не можуть бути підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, з огляду на те, що поняття «невикористання земельної ділянки за призначенням» та «використання земельної ділянки не за цільовим призначенням» різні за правовою природою, останнє з яких застосовується до випадків, коли на земельній ділянці із певним цільовим призначенням здійснюється діяльність, яка виходить за межі цього цільового призначення. Використання не за цільовим призначенням передбачає дію використання, а за невикористання (бездіяльність) не передбачається позбавлення права користування (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.03.2020р. у справі № 715/214/17-ц).

З огляду на положення ч.1 ст.34 ЗУ «Про оренду землі», згідно з якими у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором, враховуючи розірвання договору в судовому порядку та умови п. 20 договору, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача повернути позивачу орендовану земельну ділянку також підлягають задоволенню.

На підставі ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір розподіляється судом наступним чином: щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості на відповідача 1 107,95 грн., на прокуратуру 994,05 грн., щодо позовних вимог про розірвання договору та повернення земельної ділянки - на відповідача у розмірі 4 204 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Керівника Слов`янської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Святогірської міської ради задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Донконсалтінвест» (01054, м. Київ, вул. Володимирська, б.55-57, кв.108; ідент. код ЄДР 34304265) на користь Святогірської міської ради (84130, Донецька обл., м. Слов`янськ, м. Святогірськ, вул. Володимира Сосюри, б.8; ідент. код ЄДР 04053001) заборгованість за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :01:001:1697 за договором оренди землі від 01.03.2011р. №00015 у розмірі 30 404 (тридцять тисяч чотириста чотири) грн. 62 коп.

3.Розірвати договір оренди землі від 01.03.2011р. №00015, укладений між Святогірською міською радою (84130, Донецька обл., м. Слов`янськ, м. Святогірськ, вул. Володимира Сосюри, б.8; ідент. код ЄДР 04053001) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Донконсалтінвест» (01054, м. Київ, вул. Володимирська, б.55-57, кв.108; ідент. код ЄДР 34304265).

4.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Донконсалтінвест» (01054, м. Київ, вул. Володимирська, б.55-57, кв.108; ідент. код ЄДР 34304265) повернути Святогірській міській раді (84130, Донецька обл., м. Слов`янськ, м. Святогірськ, вул. Володимира Сосюри, б.8; ідент. код ЄДР 04053001) земельну ділянку загальною площею 1,1236 га, кадастровий номер :01:001:1697, яка розташована у м. Святогірську Донецької області по вул. Островського, б.9.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Донконсалтінвест» (01054, м. Київ, вул. Володимирська, б.55-57, кв.108; ідент. код ЄДР 34304265) на користь Донецької обласної прокуратури (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Університетська, б.6; ідент. код ЄДР 25707002; розрахунковий рахунок №UA0016251, Держказначейська служба України, м. Київ, отримувач Донецька обласна прокуратура) судовий збір у розмірі 5 311 (п`ять тисяч триста одинадцять) 95 коп.

6. В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 30.08.2021р.

Суддя Л.В. Ніколаєва