ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2021 р. Справа №921/542/20

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Гриців В.М. (головуючий), Зварич О.В., Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Гураль К.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду Тернопільської області (суддя Сидорук А.М.) від 11 листопада 2020 року про визнання вимог кредиторів у справі №921/542/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Тернопільської області розглядає справу №921/452/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , провадження у якій відкрив ухвалою від 04 вересня 2020 року.

Після оприлюднення 08 вересня 2020 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оголошення про відкриття справи №921/542/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 до Господарського суду Тернопільської області 13 жовтня 2020 року надійшла заява Державної Іпотечної установи про визнання грошових вимог відносно боржника в сумі 625 643,95 грн станом на 07.10.2020, у тому числі: 489955,32 грн тіло кредиту, 85 124,13 грн відсотки, 20 000 гривень пені; судовий збір в розмірі 9337,18 гривень; 13860,44 грн 3% річних простроченої суми за період з 21.01.2020 по 07.10.2020; 7 366,88 грн інфляційні втрати за період з січня 2020 по серпень 2020 та судовий збір в розмірі 4204 гривень.

11 листопада 2020 року на електронну адресу суду від Державної Іпотечної Установи надійшла уточнена заява № 4792/15 від 10.11.2020 року про визнання грошових вимог в сумі 627 299,32 грн, у якій, крім наведеного, просить визнати грошові вимоги: донараховані 3 % /відповідно до ст.625 ЦК України/ за період з 21.01.2020 по 01.09.2020 - 11 311,81 грн; донараховані інфляційні втрати /відповідно до ст.625 ЦК України/ за період з січня 2020 по серпень 2020 - 7 36,88 грн, судовий збір за подання заяви про грошові вимоги - 4 204,00 грн..

Державна Іпотечна Установа в заяві про визнання грошових вимог відносно боржника зазначає, що станом на 04 вересня 2020 року заборгованість по Кредитному договору № 6 Т/1 05-4.4 від 22 листопада 2005 року складає: 627 299,32 грн, з яких: заборгованість згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2019 року з врахуванням отриманих платежів в розмірі 27 398,67 грн від Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) складає 604 416,63 грн; донараховані 3% річних (відповідно до ст.625 ЦК України) за період з 21.01.2020 по 01.09.2020 - 11311,81 грн; донараховані інфляційні втрати (відповідно до ст.625 ЦК України) за період з січня 2020 по серпень 2020 - 7366,88 грн; судовий збір за подання заяви про грошові вимоги - 4 204,00грн.

Господарський суд Львівської області 11 листопада 2020 року у справі №921/542/20, серед іншого, ухвалив визнати вимоги наступних кредиторів, що підлягають внесенню керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів боржника: фізичної особи ОСОБА_1 : Державної Іпотечної установи в сумі 584 416,63 грн. Черговість задоволення грошових вимог кредитора: у сумі 4 204,00 грн - судовий збір за подання заяви про визнання кредитором (відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів), у сумі 584 416,63 грн. - вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна. У разі реалізації в процедурі реструктуризації боргів майна боржника, яке є предметом забезпечення, план реструктуризації боргів має передбачати позачергове задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Суд дійшов висновку, що грошові вимоги забезпеченого кредитора підлягають до задоволення в розмірі 584 416,63 грн (за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2019 року за виключенням пені в розмірі 20 000 грн (в силу приписів п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства) та сплачених боржником платежів за рішенням суду в розмірі 27 398,67 грн. Суд відхилив грошові вимоги в частині нарахованих 3% річних, що становить 11 311,81 грн, оскільки кредитним договором встановлений інший розмір процентів від простроченої суми за весь час прострочення. Суд дійшов висновку, що грошові вимоги кредитора в частині донарахованих інфляційних втрат не підлягають задоволенню з тих підстав, що втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Суд визнав вимоги Державної Іпотечної Установи в розмірі 584 416,63 грн, як такі, що забезпечені іпотекою фізичної особи.

Також суд визнав обгрунтованим та таким що підлягає до задоволення клопотання арбітражного керуючого Стрельнікова В.В. про затвердження кандидатури незалежного експерта Мацьків Ольги Геннадіївни, для проведення оцінки нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , що знаходиться в іпотеці Державної іпотечної установи.

Державна іпотечна установа просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 11 листопада 2020 року у справі №921/542/20 у частині відмови у задоволенні вимог кредитора щодо пені у розмірі 20 000 грн та нарахувань здійснених на підставі статті 625 ЦК України, а саме: донараховані 3% за період з 21.01.2020 по 01.09.2020 - 11 311,81 грн, донараховані інфляційні втрати за період з січня 2020 року по 01.09.2020 - 7 366,88 грн, та ухвалити у цій частині нове рішення, яким визнати вимоги кредитора Державної Іпотечної установи у розмірі 38 678,69 грн, судові витрати за подачу апеляційної скарги на ОСОБА_1 . Вважає оскаржену ухвалу безпідставною та неправомірною. Державна іпотечна установа стверджує, що мала право нараховувати згідно статті 625 ЦК України за період з 21.01.2020 по 01.09.2020 інфляційні втрати у сумі 7366,88 грн та 3 % річних у сумі 11 311,81 грн. Господарський суд Тернопільської області при постановленні ухвали не урахував рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2019 року, (яким присуджено до стягнення 622 478,12 грн з боржника на користь апелянта), що є чинним та не оскаржувалося боржником, та змінив рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області суми зменшивши кредиторські вимоги апелянта на 20 000 грн; не урахував встановлену судову практику, щодо обов`язковості виконання рішення суду, яке набрало законної сили, рішення ЄСПЛ «Белле проти Франції», "Hornsby v.Greece". "Immpbiliare Saffi v.Italy", «Ромашов проти України», «Козачек проти України», «Шмалько проти України», «Сокур проти України», «Крищук проти України», «Войтенко проти України». Також, апелянт вказує, що суд незаконно відкрив провадження про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Керуючий реструктуризацією Стрельніков В.В. подав відзив на апеляційну скаргу, у якій просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 11 листопада 2020 року без змін з наступних підстав:

Західний апеляційний господарський суд постановою від 11 лютого 2021 року залишив без змін ухвалу Господарського суду Тернопільської області про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а апеляційну скаргу Державної іпотечної установи без задоволення. Склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. До розміру вимог такого забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня. Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки, кредитним договором встановлений інший розмір процентів, суд правомірно відхилив грошові вимоги в частині нарахованих 3% річних, що становить 11 311,81 грн. Норми частини другої статті 625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Суд першої інстанції обґрунтовано та відповідно до норм чинного законодавства України відніс вимоги Державної іпотечної установи у розмірі 584416,63 грн до вимог, що забезпечені іпотекою фізичної особи ОСОБА_1 .

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Гриців В.М. (головуючий), Дубник О.П., Зварич О.В. ухвалою від 18 січня 2021 року відкрив провадження за апеляційною скаргою Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 11 листопада 2020 року про визнання вимог кредиторів у справі №921/542/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

У зв`язку із захворюванням, а в подальшому смертю судді Дубник О.П. розгляд справи за апеляційною скаргою Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 11 листопада 2020 року про визнання вимог кредиторів у справі №921/542/20 не відбувся.

Повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями визначено склад колегії суддів Гриців В.М. (головуючий), Зварич О.В., Якімець Г.Г. для розгляду справи №921/542/20.

Про дату, час і місце розгляду справи суд повідомив учасникам справи. 24 червня 2021 року представник боржника надіслав заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності, відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржену ухвалу залишити без змін.

Згідно з частиною першою статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу Державної іпотечної установи та матеріали справи, заслухав пояснення представника скаржника і вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, з огляду на таке:

Обставини справи:

22 листопада 2005 року ОСОБА_1 і Банк "Фінанси та кредит" уклали кредитний договір № 6 Т/1 05/-4.4, відповідно до умов якого банк надав позику ОСОБА_1 в сумі 29 900,00 доларів США для придбання однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 5-9, 10-12, том 3).

25 травня 2007 року сторони за кредитним договором уклали іпотечний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав в іпотеку Банку "Фінанси та кредит" однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 13-16, том 3).

11 лютого 2015 року Державна іпотечна установа та Банк "Фінанси та кредит" уклали договір відступлення права вимоги № 17/4-В, згідно якого Банк передав Державній іпотечній установі всі права вимоги за договором про іпотечний кредит. Договір відступлення права вимоги № 17/4-В набрав чинності 17.09.2015 року. (а.с. 17-20, 21, том 3).

21 грудня 2019 року Тернопільський міськрайонний суд у справі №607/18855/18 рішенням частково задовольнив позов Державної іпотечної установи; стягнув із ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором № 6 Т/І 05-4.4 від 22 листопада 2005 року у розмірі 622 478,12 гривень, з яких 489 955,32 грн основного боргу, 112 522,80 грн нарахованих відсотків за користування кредитом, 20 000 грн пеня. У решті позовних вимог відмовив. Стягнув із ОСОБА_1 у користь Державної іпотечної установи 9 337,18 грн сплаченого судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. Всього 631 815,30 грн. (а.с. 26-33, том 3).

Рішення набрало законної сили 21 січня 2020 року.

Державна Іпотечна установа є кредитором по кредитному договору № 6 Т/І 05-4.4 від 22.11.2005 та іпотекодержателем за іпотечним договором б/н від 25 травня 2007 відносно боржника ОСОБА_1

Тернопільським міським відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (надалі - ДВС) за заявою Державної іпотечної установи постановою від 19 березня 2020 року відкрито виконавче провадження № 61588349 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в розмірі 622 478,12 грн та судового збору 9 337,18 грн (а.с. 36-39, том 3).

Державним виконавцем ДВС за період з 08.05.2020 р. по 11.09.2020 р. з ОСОБА_1 утримано заборгованість в розмірі 27 398,67 грн. (а.с. 115-117, том 3).

Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 04 вересня 2020 року відкрив провадження у справі №921/452/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; ввів процедуру реструктуризації боргів боржника і мораторій на задоволення вимог кредиторів; керуючим реструктуризацією призначив арбітражного керуючого Стрельнікова Валерія Вікторовича, інше.

Оголошення про порушення справи №921/542/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 оприлюднене 08 вересня 2020 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

13 жовтня 2020 року до Господарського суду Тернопільської області надійшла заява Державної Іпотечної установи про визнання грошових вимог відносно боржника в сумі 625 643,95 грн станом на 07.10.2020, у тому числі: 489955,32 грн тіло кредиту, 85 124,13 грн відсотки, 20 000 гривень пені; судовий збір в розмірі 9337,18 гривень; 13860,44 грн 3% річних простроченої суми за період з 21.01.2020 по 07.10.2020; 7 366,88 грн інфляційні втрати за період з січня 2020 по серпень 2020 та судовий збір в розмірі 4204 гривень.

11 листопада 2020 року на електронну адресу суду від Державної Іпотечної Установи надійшла уточнена заява № 4792/15 про визнання грошових вимог в сумі 627 299,32 грн, у якій, крім наведеного, просить визнати грошові вимоги: донараховані 3 % /відповідно до ст.625 ЦК України/ за період з 21.01.2020 по 01.09.2020 - 11 311,81 грн; донараховані інфляційні втрати /відповідно до ст.625 ЦК України/ за період з січня 2020 по серпень 2020 - 7 36,88 грн, судовий збір за подання заяви про грошові вимоги - 4 204,00 грн.

Господарський суд Львівської області 11 листопада 2020 року у справі №921/542/20, серед іншого, визнав вимоги наступних кредиторів, що підлягають внесенню керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 : Державної Іпотечної установи в сумі 584 416,63 грн. Черговість задоволення грошових вимог кредитора: у сумі 4 204,00 грн - судовий збір за подання заяви про визнання кредитором (відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів), у сумі 584 416,63 грн. - вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна. У разі реалізації в процедурі реструктуризації боргів майна боржника, яке є предметом забезпечення, план реструктуризації боргів має передбачати позачергове задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Львівської області 11 листопада 2020 року у справі №921/542/20 у частині відмови у задоволенні вимог кредиторів щодо пені у розмірі 20 000 грн та нарахувань здійснених на підставі ст.625 ЦК України, а саме: донараховані 3% за період з 21.01.2020 по 01.09.2020 - 11 311,81 грн, донараховані інфляційні втрати за період з січня 2020 року по 01.09.2020 - 7 366,88 грн

Скаржник просить у цій частині ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати вимоги кредитора Державної Іпотечної установи у розмірі 38 678,69 грн, судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

У силу приписів частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до статті 122 КУзПБ подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно з частиною першою статті 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Згідно з частиною 2 статті 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу.

За матеріалами справи, 22 листопада 2005 року Банк "Фінанси та кредит" і ОСОБА_1 (позичальник) уклали кредитний договір № 6 Т/1 05/-4.4, на виконання якого ОСОБА_1 отримав у банку "Фінанси та кредит" 29 900,00 доларів США позики з оплатою 12 відсотків річних для придбання однокімнатної квартири по АДРЕСА_1 , яку у подальшому за іпотечним договором від 25 травня 2007 року передав в іпотеку Банку "Фінанси та кредит".

За договором відступлення прав вимоги від 11 лютого 2015 року Державна іпотечна установа набула прав нового кредитора ОСОБА_1 і звернулася до суду з позовом до боржника. Тернопільський міськрайонний суд рішенням від 21 грудня 2019 року у справі № 607/18855/18 стягнув з ОСОБА_1 на користь Державної Іпотечної установи 489 955,32 грн основного боргу,112 522,80 грн відсотків за користування кредитом (всього 602 478,12 грн), 20 000 грн пені та 9 337,18 грн судового збору. На примусове виконання рішення суд видав виконавчий лист № 607/18855/18, а 19 березня 2021 року відкрито виконавче провадження, при здійсненні якого державний виконавець у період з 08 травня 2020 року до 11 вересня 2020 року стягнув з боржника на користь Державної іпотечної установи 27 398,76 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в силу приписів п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства грошові вимоги забезпеченого кредитора підлягають до задоволення в розмірі 584 416,63 грн за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2019 року за виключенням пені в розмірі 20 000 грн та сплачених боржником платежів за рішенням суду в розмірі 27 398,67 грн. Суд відхилив грошові вимоги в частині інфляційних втрат у сумі 7 366,88 грн і 3% річних у сумі 11 311,81 грн, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти, а кредитним договором встановлений інший розмір процентів від простроченої суми за весь час прострочення. Суд визнав вимоги Державної Іпотечної Установи в розмірі 584 416,63 грн, як такі, що забезпечені іпотекою фізичної особи.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири 34,1 кв. м. загальної площі та 16,4 кв. м. - житлової за адресою АДРЕСА_1 . Відомості про те, що у боржника є інше місце проживання у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом. Склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. До розміру вимог такого забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання грошових вимог забезпеченого кредитора Державної Іпотечної установи в розмірі 584 416,63 грн, що забезпечені переданим в іпотеку майном - однокімнатна квартира по АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 11 листопада 2020 року у справі №921/542/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Державної іпотечної установи без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державну іпотечну установу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 30 листопада 2021 року.

Головуючий суддя В.М. Гриців

Суддя О.В.Зварич

Суддя Г.Г.Якімець