ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. ЧернівціСправа № 926/3937/21

м. Чернівці

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гурина М.О., за участю секретаря судового засідання Масюка А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Басейнового управління водних ресурсів річок Прут та Сірет (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194-Б, )

до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194-А, )

третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (76019, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 48, ЄДРПОУ: 4289875)

про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення вартості спожитих комунальних послуг

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1 , адвокат Боднарюк С.В.;

від відповідача - Смутняк О.В.;

від третьої особи ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Басейнове управління водних ресурсів річок Прут та Сірет звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення вартості спожитих комунальних послуг.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 вересня 2021 року, позовну заяву передано судді Гурину М.О.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27 вересня 2021 року прийнято справу № 926/3937/21 до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12 жовтня 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 12 жовтня 2021 року відкладено підготовче судове засідання на 04 листопада 2021 року.

25 жовтня 2021 року до Господарського суду Чернівецької області через відділ документального та інформаційного забезпечення від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

04 листопада 2021 року, у зв`язку із перебуванням судді Гурина М.О. у відпустці розгляд справи №926/3937/21 не відбувся.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 08 листопада 2021 року призначено підготовче судове засідання на 11 листопада 2021 року.

11 листопада 2021 року до Господарського суду Чернівецької області через відділ документального та інформаційного забезпечення від позивача надійшла відповідь на відзив та спільна заява сторін про укладення мирової угоди в частині стягнення вартості спожитих комунальних послуг.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 11 листопада 2021 року задоволено спільну заяву про затвердження мирової угоди по справі №3937, закрито провадження у справі №926/3937/21 в частині стягнення вартості спожитих комунальних послуг, продовжено розгляд позовних вимог, які не є предметом Мирової угоди в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 22 листопада 2021 року.

22 листопада 2021 року представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 22 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі №926/3937/21 та призначено справу до розгляду по суті на 29 листопада 2021 року.

Станом на день розгляду справи представники позивача та третьої особи позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з мотивів викладених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши представників сторін, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Чернівецької області,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2010 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області та Головним управлінням Держкомзему у Чернівецькій області укладено договір оренди №289/2 нерухомого майна, що належить до державної власності за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в стокове платне користування приміщення четвертого поверху будівлі (літ. А) (реєстровий номер 34519322.2.ГДИРГЯ010) (надалі - Майно), загальною площею 333,2 кв.м., розміщених за адресою: м. Чернівці, вул. Червоноармійська, 194-а, що перебувають на балансі Дністровсько-Прутського басейнового управління водних ресурсів () (надалі - Балансоутримувач) (п.1.1. договору).

06.09.2010 року між сторонами підписано трьохсторонній акт приймання-передачі вищевказаного приміщення.

11.09.2019 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, Головне управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області, Басейнове управління водних ресурсів річок Прут та Сірет підписали нову редакцію договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №289 від 06.09.2010.

Так, п. 1.1. договору викладений у наступній редакції: «Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно (нерухоме майно) - приміщення четвертого поверху будівлі (літ.А) (реєстровий номер 34519322.2.ГДИРГЯ010), загальною площею 434,4 кв.м. (в т.ч.: кабінет (4-9) - 21,80 кв.м., кабінет (4-10) - 18,50 кв.м., кабінет (4-11) - 42,60 кв.м., машбюро (4-12) - 18,40 кв.м., приміщення (4- 13)- 13,20 кв.м., вбиральня (4-14) - 13,50 кв.м., коридор (4-15) 3,60 кв.м., приміщення (4-16) 18,70 кв.м., приміщення (4-17) - 7,20 кв.м., спец кімната (4-18) - 20,10 кв.м., приміщення (4-19) - 21,00 кв.м, бухгалтерія (4-20) - 20,10 кв.м., планове виробництво (4-21) - 20,20 кв.м., приміщення (4-22) - 20,90 кв.м., приміщення (4-23) - 20,20 кв.м., кабінет (4-24) - 19,80 кв.м., приміщення (4-25) - 41,10 кв.м., приміщення (4-26)- 40,80 кв.м., кабінет (4-43) - 18,50 кв.м., приміщення (4-44) - 21,60 кв.м., приміщення (4-45) 10,10 кв.м., вбиральня (4-46) - 1,20 кв.м., вбиральня (4-48) - 1,30 кв.м.) /враховуючи зміни, внесені додатковим договором від 05.08.2014/, за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194а, які перебувають на балансі Басейнового управління водних ресурсів річок Прут та Сірет () (надалі - Балансоутримувач)».

В пункті 10.1. договору сторони визначили, що цей Договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з « 06» вересня 2010 року по « 04» вересня 2013року включно.

Додатковим договором від 20.08.2013 цей Договір продовжено на 2 роки 364 дні, а саме: з « 05» вересня 2013року по « 03» вересня 2016 року включно.

Додатковим договором від 20.08.2013 цей Договір продовжено на 2 роки 364 дні, а саме: з « 05» вересня 2013року по « 03» вересня 2016 року включно.

Додатковим договором від 29.08.2016 цей Договір продовжено на 2 роки 364 дні, а саме: з « 04» вересня 2016року по « 02» вересня 2019 року включно.

Сторони договору оренди №289 від 06.09.2010 (що викладається в новій редакції) погодились продовжити його на 1 рік, а саме: з « 03» вересня 2019 року по « 02» вересня 2020 року включно.

31.08.2020 року між сторонами підписано додатковий договір до договору оренди №289 нерухомого майна, що належить до державної власності від 06.09.2010 (нова редакція від 11.09.19) яким продовжено термін дії договору до 31.12.2020 року.

З 01.01.2021 року термін дії договору оренди закінчився, будь-які інші додаткові договори про продовження терміну дії договору чи новий договір оренди між сторонами не укладався, що не заперечується представниками сторін в ході розгляду справи. У зв`язку з викладеним, суд констатує що договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №289 від 06.09.2010 припинив свою дію.

12.01.2021 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області та Басейновим управлінням водних ресурсів річок Прут та Сірет підписано акт повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності в якому зазначено:

- Цей Акт складено внаслідок припинення договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 06.09.2010 № 289 (остання редакція від 11.09.2019, із змінами);

- Датою припинення Договору оренди є: 31.12.2020р;

- Підставою припинення Договору оренди є рішення орендодавця;

- За цим Актом Орендар передає, а Балансоутримувач приймає із строкового платного користування нерухоме майно, що належить до державної власності, а саме: частина нежитлового приміщення, що розміщене за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 434,4 кв.м.

Однак, хоча між сторонами й підписано акт повернення з оренди нерухомого майна, однак фактично відповідач станом на день розгляду справи не повернув орендовані приміщення позивачу. Даний факт підтверджується наступними доказами:

- Листом Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 06.07.2021 року;

- Листом Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 01.06.2021 року №8-24-0.7-2331/2-21;

- Листом Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 28.05.2021 року №8-24-0.7-2244/2-21;

- Листом Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 01.06.2021 року №8-24-0.7-2337/2-21;

- Листом Басейнового управління водних ресурсів річок Прут та Сірет від 28.04.2021 року №490/05/2021;

- Листом Басейнового управління водних ресурсів річок Прут та Сірет від 28.04.2021 року №490/05/2021;

- Листом Басейнового управління водних ресурсів річок Прут та Сірет від 03.06.2021 року №651/05/2021;

- Листом Басейнового управління водних ресурсів річок Прут та Сірет від 23.06.2021 року №730/05/2021;

- Актом обстеження будівель (приміщень), що перебувають на балансі та поза балансом Басейнового управління водних ресурсів річок Прут та Сірет, щодо займаних площ орендарями та відповідність фактично зайнятих площ даних розмірів зазначених згідно укладених договорів оренди та щодо правильності визначення загальної площі та опалювальної площі для орендарів станом на 01.09.2021 року.

Крім того, відповідач в ході розгляду справи та у відзиві на позов не заперечує факт неповернення ним орендованого приміщення.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або, оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси (Постанова КГС ВС від 28 травня 2020 року у справі №910/7164/19).

Визначена статтею 2 Господарського процесуального кодексу України мета здійснення судочинства, а саме те, що за наслідками розгляду судової справи має здійснюватися ефективний захист порушених невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб означає, що спрямованість судового процесу і його результату на ефективний захист є тим критерієм, відповідно до якого суди мають вирішувати ті питання і застосовувати свої дискреційні повноваження, які надані їм процесуальним законом.

Згідно з ст. 179 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Речі є об`єктами цивільних прав згідно з ст. 177 Цивільного кодексу України.

Статтею 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до приписів статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 386 цього кодексу держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Положеннями статті 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Характерною ознакою позову про усунення перешкод в користуванні належним позивачу майном (негаторного позову) є протиправне вчинення третьою особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Вказана позиція міститься в Постанові ВГСУ від 23.04.2009 року по справі № 5/510-08.

Зважаючи на те, що стаття 391 Цивільного кодексу України не встановлює ознаку протиправності дій особи, для подання негаторного позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування й розпорядження існували обов`язково, щодо об`єкту нерухомого майна в цілому, а не певної його частини не виділеної в натурі. Достатньо, щоб такі дії (бездіяльність) об`єктивно порушували права власника і були протиправними. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову, а також відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин.

Обраний позивачем спосіб захисту та визначення позовних вимог згідно з позовною заявою забезпечить ефективний захист порушених прав позивача, адже є таким, що відповідає змісту відповідного права та характеру його порушення.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач неодноразово звертався листами, які вказані вище до відповідача з вимогою про усунення перешкод в користуванні майном шляхом звільнення орендованих приміщень, які останнім залишені без задоволення.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи подані сторонами докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням вищезазначеного та в аспекті забезпечення ефективного захисту прав позивача, тобто такого, який поновлює порушене право балансоутримувача на користування та управління майном, яке знаходиться у його віданні, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, оскільки таке рішення відповідає завданням господарського судочинства та є адекватним фактичним обставинам справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Серявін та інші проти України (Заява № 4909/04) вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Стосовно інших доводів та висновків, суд вважає, що на такі не слід давати детальної відповіді, з урахуванням мотивів, за яких суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Пунктом 2 частини 1, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 2270,00 грн., покласти на Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області з вини якого спір доведено до вирішення в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 236, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області (м.Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194-А, ) усунути перешкоди в користуванні Басейновим управлінням водних ресурсів річок Прут та Сірет (м.Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194-Б, ) нерухомим майном, яке розташовано за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194-А (4 поверх), шляхом виселення з частини нежитлових приміщень четвертого поверху адміністративної будівлі, загальною площею 434,4 кв.м., розміщеної за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194-А, що перебуває на балансі Басейнового управління водних ресурсів річок Прут та Сірет.

3. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області (м.Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194-А, ) на користь Басейнового управління водних ресурсів річок Прут та Сірет (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194-Б, ) судовий збір в сумі 2270,00 грн.

4. З набранням судовим рішенням законної сили видати накази.

Повний текст рішення складено та підписано 03.12.2021 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.О. Гурин

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.