ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
07.12.2021р. Справа №905/2195/18
за заявою від 19.11.2021р. Акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро
про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі №905/2195/18
за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Київ в особі Дніпропетровської
філії ПАТ "Укртелеком", м.Дніпро
до відповідача Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської
міської ради, м.Маріуполь
Суддя Г.В. Левшина
при секретарі судового засідання Купченко Р.В.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
від Департаменту: не з`явився
В засіданні суду брали участь:
Рішенням господарського суду Донецької області від 21.01.2019р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариство "Укртелеком", м.Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Дніпро до Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, м.Маріуполь про стягнення інфляційних витрат в сумі 17727,00 грн. та 3% річних в сумі 7368,09 грн. задоволено повністю.

18.02.2019р. на виконання вищевказаного рішення видано відповідний наказ

24.11.2021р. до канцелярії господарського суду Донецької області надійшла заява від 19.11.2021р. Акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі №905/2195/18, зокрема, замінити Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, м.Маріуполь його правонаступником, Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради, м.Маріуполь.

Ухвалою суду від 26.11.2021р. повідомлено сторони, Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, м.Маріуполь про розгляд заяви в судовому засіданні 07.12.2021р. о 09.20 год.

В судове засідання 07.12.2021р. сторони, Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, м.Маріуполь не з`явилися, пояснень щодо заяви не надали.

Розглянувши матеріали заяви, господарським судом встановлено наступне:

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Відтак, процесуальне правонаступництво, в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України, допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі на стадії виконання судового рішення.

За загальним правилом правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). При універсальному правонаступництві до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Таке правонаступництво має місце у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. При частковому (сингулярному) правонаступництві до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.

Згідно частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020р. у справі №264/5957/17 зазначила, що правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника). При цьому зауважила, що поняття правонаступництво юридичної особи, правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи і процесуальне правонаступництво юридичної особи - сторони у справі мають різний зміст.

Водночас процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Розглядаючи відповідну заяву про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступниками суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому, суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема, договорів, інших правочинів тощо, в тому числі, на предмет їх нікчемності (аналогічна позиція викладена в ухвалі Великої палати Верховного суду від 28.11.2019 зі справи №916/2286/16).

Відповідно до частини першої статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Згідно ст.81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону (стаття 59 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.144 Конституції України органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймаються рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

За приписом ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Як встановлено, рішенням Маріупольської міської ради від 27.09.2017р. №7/21-1883 вирішено припинити шляхом ліквідації з 01.01.2018р., зокрема, Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, м.Маріуполь; визначено Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради правонаступником районних управлінь соціального захисту населення.

Відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 25.07.2017р. №7/20-1724 Про оптимізацію штатної чисельності виконавчих органів міської ради вирішено, зокрема, припинити шляхом ліквідації з 01.01.2018р. виконавчі органи міської ради, в тому числі, Управління соціального захисту населення Центрального району (ч.8.1.2 п.8.1 п.8 рішення).

Пунктом 13 цього рішення визначено, що після управлінь соціального захисту населення, функції щодо соціального захисту населення міста Маріуполя здійснює департамент соціального захисту населення міської ради, який є правонаступником управлінь.

Рішенням Маріупольської міської ради від 27.09.2017р. №7/21-1883 Про оптимізацію штатної чисельності виконавчих органів міської ради вирішено:

- до пункту 7 внести зміни до рішення міської ради від 19.04.2017р. №7/17-1339 Про створення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, зокрема, п.п.7.2 викладено у такій редакції: Приступити до виконання функцій щодо соціального захисту населення в частині, що здійснюється районними Управліннями соціального захисту населення, відповідно до Положення про Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради з 01.01.2018р.;

- пункт 8 викладено у такій редакції визначити Департамент соціального захисту населення міської ради правонаступником районних управлінь соціального захисту населення Маріупольської міської ради за всіма правами, обов`язками, функціями, повноваженнями щодо соціального захисту, починаючи з 01.01.2018 року;

- пунктом 7.3 рішення від 27.09.2017 №7/21-1883 вирішено пункт 7 рішення міської ради від 25.07.2017р. №7/20-1724 Про оптимізацію штатної чисельності виконавчих органів міської ради викласти у такий редакції: припинити шляхом ліквідації з 01.01.2018 року наступні виконавчі органи міської ради, зокрема, Управління соціального захисту населення Центрального району ();

- пунктом 13.9 вищевказаного рішення, зазначено, що доповнити пункт 14 у такій редакції: Визначити, що департамент соціального захисту населення міської ради, який є правонаступником управлінь, здійснює права, обов`язки, функції повноваження управління соціального захисту населення щодо соціального захисту, починаючи з 01.01.2018р. Погашення кредиторської заборгованості здійснюється після затверджених даних видатків в паспортах бюджетних програм;

- Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради є виконавчим органом Маріупольської міської ради, який утворюється, реорганізується, ліквідується на підставі рішення Маріупольської міської ради, входить до її структури (п.1.1 Положення про Департамент), а відтак є юридичною особою публічного права.

Відповідно до п.1.2 Положення про Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (додаток 2 до рішення міської ради 19.04.2017р. №7/17-1339), яке затверджено рішенням міської ради від 19.04.2017р. №7/17-1339, департамент є правонаступником виконавчого комітету Маріупольської міської ради (в частині повноважень відділу у справах сім`ї, відділу з гуманітарних питань, служби у справах дітей) та управління соціального захисту населення Кальміуського, Лівобережного, Приморського та Центрального районів Маріупольської міської ради у зв`язку з їх припиненням.

За висновками суду, у даному випадку відсутність у Єдиному державному реєстрі запису про припинення Управління соціального захисту населення Центрального району, що припиняється у результаті ліквідації та утворення Департаменту соціального захисту населення, та відсутність державної реєстрації змін до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі щодо правонаступництва юридичної особи, не є вирішальним та не впливає на встановлення судом факту процесуального правонаступництва.

Натомість для вирішення питання про процесуальну заміну сторони у справі (боржника) на стадії виконання судового рішення у даній справі, необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника, у той час як витяг з Єдиного державного реєстру не містить обсягу прав і обов`язків, що передаються (переходять до іншої особи).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Під час розгляду заяви судом з`ясовано, що починаючи з 01.01.2018 року усе майно, права та обов`язки Управління соціального захисту населення Центрального району перейшли до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, у тому числі й зобов`язання щодо виконання рішення суду у справі №905/2195/18, які набули законної сили та є обов`язковими до виконання.

Згідно з положеннями статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України Про виконавче провадження органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися, як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Приписами статті 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження

Встановивши, що стягувачем надано належні та достатні докази для здійснення відповідної заміни боржника його правонаступником, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви стягувача та заміни боржника у виконавчому провадженні - Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, м.Маріуполь () на його правонаступника Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, м.Маріуполь (), внаслідок чого відповідна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 52, 74, 234, 236, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву від 19.11.20218р. Акціонерного товариства Укртелеком в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро про заміну сторони виконавчого провадження у справі №905/2195/18 задовольнити.

Замінити боржника за рішенням господарського суду Донецької області від 21.01.2019р. по справі №905/2195/18 з Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради (; місцезнаходження: 87500, м.Маріуполь, пр.Металургів, буд.36) на його правонаступника Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (; місцезнаходження: 87500, м.Маріуполь, пр.Миру, буд.70).

Повний текст ухвали складено та підписано 07.12.2021р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина