СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Харків Справа № 5023/4999/12

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Медуниця О.Є. , суддя Радіонова О.О.

За участю секретаря судового засідання: За участю представників сторін: від арбітражного керуючого: від заявника: від боржника: від кредиторів: розглянувши апеляційну скаргу (вх.№3107 Х/З) Склярук С.І. Татіщев О.Є., посвідчення № 935 від 27.05.13р., представник ТОВ "Промснаб-Харків"; не з`явились не з`явились не з`явились Арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича, м. Харків
на ухвалу Господарського суду Харківської області
постановлену14.09.2021 року (повний текст складено 20.09.2021 року у м.Харкові)
у справі за заявою про №5023/4999/12 (суддя Міньковський С. В.) Товариства з обмеженою відповідальністю Промснаб-Харьков, м. Харків () визнання банкрутом
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.09.2021 року клопотання арбітражного керуючого Татіщева О. Є. про затвердження грошової винагороди (вх. №14207 від 15.06.2021 року) задоволено частково. Затверджено звіт арбітражного керуючого Татіщева О.Є. про нарахування грошової винагороди у справі №5023/4999/12 про банкрутство ТОВ Промснаб-Харьков за виконання повноважень ліквідатора за період з 24.01.2017 по 31.05.2021 в загальній сумі 105 253,00 грн. В решті вимог відмовлено. Клопотання арбітражного керуючого Татіщева О. Є. про затвердження витрат (вх. №14208 від 15.06.2021 року) задоволено та затверджено витрати ліквідатора на суму 1646,11 грн. за період з 24.01.2017 року по 07.06.2021 року.

Не погодившись із постановленою ухвалою суду, арбітражний керуючий Татіщев Олександр Євгенович звернувся з апеляційною скаргою, в якій останній просить:

- поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 14.09.2021 року у справі №5023/4999/12;

- скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 14.09.2021 у справі №5023/4999/12 частково;

- змінити ухвалу господарського суду Харківської області від 14.09.2021 у справі №5023/4999/12;

- клопотання арбітражного керуючого Татіщева О.Є. про затвердження грошової винагороди від 15.06.2021 задовольнити повністю;

- затвердити звіт арбітражного керуючого Татіщева О.Є. про нарахування грошової винагороди у справі №5023/4999/12 про банкрутство ТОВ Промснаб-Харків за виконання повноважень ліквідатора за період з 24.01.2017 по 31.05.2021 в загальній сумі 534 734,35 грн. Іншу частину залишити без змін.

Апелянт вважає зазначену ухвалу необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам діючого законодавства, а тому підлягає частковому скасуванню.

Звертає увагу, що на виконання вимог ухвали господарського суду Харківської області від 20.05.2021 по справі №5023/4999/21, арбітражним керуючим було подано до господарського суду Харківської області детальний звіт про вжиті ліквідаційні заходи по справі №5023/4999/12, де детально та помісячно прописано кожну виконану дію в межах процедури по справі №5023/4999/12.

Підставами часткового скасування ухвали господарського суду Харківської області від 14.09.2021 року апелянт вважає:

- не врахування судом першої інстанції всієї повноти виконаної роботи арбітражним керуючим Татіщевим О.Є. за 5 років та зазначено в ухвалі, що оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура, дане твердження на думку скаржника суперечить нормам законодавства України про банкрутство;

- Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено нарахування оплати послуг арбітражного керуючого за два або декілька місяців як за один місяць роботи. Суд першої інстанції неодноразово звертав увагу, що ліквідатором подавалися схожі за своїм змістом звіти про хід ліквідаційної процедури за певний проміжок часу, але протягом декількох років та до 18.02.2021 по справі №5023/4999/12 тривав спір стосовно забезпеченого майна ТОВ «Промснаб-Харків» в судах різних інстанцій. В рамках даного спору арбітражним керуючим приймалась участь у всіх судових засіданнях, неодноразово подавалися пояснення, відзиви, та інші процесуальні документи. Однак, як стверджує апелянт, господарським судом Харківської області не враховано ці факти та обсяг виконаної роботи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2021 року сформовано колегію у складі: Чернота Л. Ф. головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І. В., Радіонова О. О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 року апеляційну скаргу арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича, м.Харків на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.09.2021 року у справі №5023/4999/12 залишено без руху та зобов`язано апелянта усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання ухвали, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом подання доказів сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн за звернення з апеляційною скаргою та доказів надсилання копії апеляційної скарги з додатками на адреси всіх учасників справи у відповідності до вимог статті 259 Господарського процесуального кодексу України.

Вищезазначену ухвалу суду апелянт отримав 22.10.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду 25.10.2021 року.

01.11.2021 року (в межах встановленого процесуального строку) від Арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича, м.Харків до канцелярії суду надійшла заява б/н від 01.11.2021 року про усунення недоліків апеляційної скарги з додатками (вх.№12530).

Із матеріалів надісланої заяви вбачається, що апелянтом надано платіжне доручення №75 від 01.11.2021 року про сплату судового збору на суму 2 270,00 грн.

На виконання положень вищевказаної статті, апеляційним судом перевірено у програмі Діловодство спеціалізованого суду ДСС та встановлено, що судовий збір у сумі 2 270,00 грн., сплачений апелянтом відповідно до платіжного доручення №75 від 01.11.2021 року, зараховано до Державного бюджету України, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України від 01.11.2021 року.

Також скаржником подано докази направлення копії апеляційної скарги з додатками на адресу учасників справи №5023/4999/12: ТОВ Торгова промислова компанія Омега-Автопоставка, смт. Васищеве, Харківська область; ТОВ Керамет-Харків, м.Харків; ПАТ Завод ім. Фрунзе, м.Харків; Головне управління ДПС у Харківській області, м.Харків; АТ БМ-2018, м.Київ та ПАТ Златобанк, м.Київ (фіскальні чеки від 01.11.2021, поштові накладні від 01.11.2021 та описи вкладень у цінний лист від 01.11.2021).

Крім того, враховуючи те, що апеляційну скаргу було надіслано місцевим господарським судом до Східного апеляційного господарського суду разом із одним томом матеріалів справи (41-й том), колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребувати з Господарського суду Харківської області всі матеріали господарської справи №5023/4999/12 з метою повного та всебічного з`ясування обставин у цій справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.11.2021 року, визнано причини пропуску встановленого законом процесуального строку поважними. Поновлено арбітражному керуючому Татіщеву Олександру Євгеновичу, м. Харків пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.09.2021 року у справі №5023/4999/12. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою (вх.№3107Х/3) арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича, м. Харків на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.09.2021 року у справі №5023/4999/12. Встановлено учасникам справи строк до 22.11.2021 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншим сторонам у справі. У випадку надіслання відзиву засобами поштового зв`язку, в цей же день направити його на офіційну адресу електронної пошти суду з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи. Встановлено учасникам справи строк до 22.11.2021 року включно для подання до Східного апеляційного господарського суду заяв та клопотань (у разі наявності), що пов`язані з розглядом апеляційної скарги арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича, м.Харків із доказами надсилання їх копій іншим учасникам справи. Зобов`язано арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича, м.Харків терміново надати суду належні докази направлення копії апеляційної скарги (фіскальний чек, розрахункова квитанція тощо з описом вкладення) на адресу боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Промснаб-Харьков, м. Харків. Витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №5023/4999/12. Розгляд апеляційної скарги арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича, м. Харків на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.09.2021 року у справі №5023/4999/12 призначено на "01" грудня 2021 р. о 14:30 год. Явку учасників справи про банкрутство визнано необов`язковою.

У зв`язку із навчанням судді-члена колегії Зубченко І.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.11.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Чернота Л.Ф., судді: Радіонова О.О., Медуниця О.Є.

У судовому засіданні 01.12.2021 року арбітражний керуючий наполягав на вимогах, викладених в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 14.09.2021 у справі №5023/4999/12 частково; змінити ухвалу господарського суду Харківської області від 14.09.2021 у справі №5023/4999/12; клопотання арбітражного керуючого Татіщева О.Є. про затвердження грошової винагороди від 15.06.2021 задовольнити повністю.

Інші учасники справи в судове засідання 01.12.2021 року не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частинами 11, 12 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства на підставі ст.ст.2, 4 ГПК України щодо забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку та забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд також враховує принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах строку, встановленого ст. 273 ГПК України. Крім того, учасники у даній справи були не позбавлені права приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Керуючись наведеними приписами процесуального законодавства, враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, та з метою забезпечення дотримання вимог законодавства в частині додержання процесуальних строків відповідно до вимог ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю боржника та кредиторів за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог статей 222, 223 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом апеляційного перегляду є обставини щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, пов`язаних з процедурою банкрутства ТОВ « Промснаб-Харків» (з урахуванням уточнень) та клопотання про затвердження основної винагороди та про затвердження витрат арбітражного керуючого (з урахуванням уточнень від 15.06.2021 року) за період з 24.01.2017 року по 31.05.2021 року у розмірі 534734,35 грн. та витрати у розмірі 1646,11 грн.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу приписів частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (дали - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (надалі - Закону про банкрутство).

Приписами статті 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У відповідності до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачає, що учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

У даному випадку, застосовуються як положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" так і Кодексу України з процедур банкрутства.

Учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків існує спір.

Розпорядник майна - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення процедури розпорядження майном.

Водночас, колегія суддів відзначає, що згідно з абзацом 7 статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду Харківської області від 12.11.2012 р. №5023/4999/12 ТОВ «Промснаб-Харків» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Шаповалова А.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.12.2013 усунуто арбітражного керуючого Шаповалова А.О. від виконання покладених на нього обов`язків ліквідатора ТОВ "Промснаб-Харків"; призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.09.2014 ліквідатором зазначено ТОВ "Промснаб-Харків" арбітражного керуючого Саутенка С.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.10.2015 затверджено попередньому ліквідатору ТОВ "Промснаб-Харків" Саутенко С.О. оплату послуг в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісяця з моменту його призначення.

За ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.01.2017 задоволено заяву ліквідатора Саутенко С.О. (вх. № 40132 від 24.11.2016 р.) про дострокове припинення виконання обов`язків ліквідатора ТОВ «Промснаб-Харьков». Припинено виконання арбітражним керуючим Саутенко С.О. обов`язків ліквідатора ТОВ «Промснаб-Харьков». Призначено ліквідатором ТОВ «Промснаб-Харьков» арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича (свідоцтво № 935 від 27.05.2013 р., адреса: 61022,м.Харків, а/с 4515). Зобов`язано арбітражного керуючого Саутенко С.О. на протязі п`яти днів з дня винесення даної ухвали передати ліквідатору всі документи боржника, в тому числі щодо виконання ліквідаційної процедури, а також печатки та штампи та інші матеріальні цінності.

До Господарського суду надійшов звіт ліквідатора Татіщева О.Є. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, пов`язаних з процедурою банкрутства ТОВ "Промснаб-Харьков" (вх. № 10826) том 41, а.с.20-22 на загальну суму 516 743,35 грн за період з 24.01.2017 по 30.04.2021 та витрат ліквідатора на суму 1310,11 грн. Крім того, до суду надійшло клопотання ліквідатора про затвердження основної винагороди на суму 516743,35 грн. (вх. № 10828) та клопотання про затвердження витрат арбітражного керуючого на суму 1310,11 грн. (вх. № 10829) том 41 а.с.15-19.

Ухвалою суду від 20.05.2021 року звіт арбітражного керуючого Татіщева О.Є. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.06.2021 року; зобов`язано ліквідатора надати суду детальний звіт про вжиті ліквідаційні заходи з посиланням на дату та конкретну дію вчинену в цей період, за який ліквідатор нарахував собі грошову винагороду, а також протокол засідання комітету кредиторів, на якому розглядалось питання щодо затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.

15.06.2021 року до Господарського суду Харківської області надійшов звіт ліквідатора Татіщева О.Є. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, пов`язаних з процедурою банкрутства ТОВ "Промснаб-Харьков" (вх. №14204) том 41, а.с. 61-63 на загальну суму 534 743,35 грн. за період з 24.01.2017 по 31.05.2021 та витрат ліквідатора на суму 1646,11 грн.

Також, тієї ж дати надійшли уточнені клопотання про затвердження основної винагороди на суму 534 743,35 грн. (вх. № 14207)-том 41, а.с.85-87 та про затвердження витрат арбітражного керуючого на суму 1646,21 грн. (вх. № 14208) том 1, а.с. 83-84.

Крім того, на виконання вимог ухвали суду від 20.05.2021 року, надійшов детальний звіт про вжиті ним ліквідаційні заходи у справі №5023/4999/12 про банкрутство ТОВ "Промснаб-Харьков" (том 41, а.с.51-60).

19.08.2021 року до суду надійшли заперечення ГУ ДПС у Харківській області на заяву щодо оплати послуг ліквідатора (вх. № 19497), в яких контролюючий орган зазначає про те, що жодних заходів за весь період здійснення ліквідаційної процедури арбітражним керуючим Татіщевим О.Є. на їх користь вжито не було, ліквідаційна процедура затягувалась та здійснювалось марне витрачання коштів у розмірі 1646,11 грн, наданий детальний звіт про вжиті заходи свідчить про ухилення ліквідатором від виконання покладених на нього обов`язків та містить безпідставну вимогу про стягнення коштів з контролюючого органу за виконання робіт та надання послуг, яких ліквідатором у дійсності надано не було.

Іншими кредиторами у даній справі скарги на дії ліквідатора не подавались та не ставилось питання про відсторонення арбітражного керуючого О. Є. Татіщева від виконання повноважень ліквідатора.

В клопотанні про затвердження основної грошової винагороди від 12.05.2021 вх. №10828 арбітражний керуючий відзначив, що оскільки основна грошова винагорода арбітражному керуючому Татіщеву О.Є. не встановлювалась, та оплата арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Промснаб-Харків" нараховується в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісяця, відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності юржника або визнання його банкрутом", який діяв до 21.10.2019 року.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу (тобто з 21.10.2019) подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ніш повноважень.

Відповідно до частини 6 вищевказаної статті Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання нім повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Таким чином, основна грошова винагорода арбітражному керуючому Татіщеву О.Є. за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Промснаб-Харків" у справі №5023/4999/12, починаючи з 24.01.2017 по 20.10.2019, нараховується в розмірі двох мінімальних заробітних плат, відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а з 21.10.2019 в розмірі трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень, згідно з нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином основна грошова винагорода арбітражному керуючому Татішеву О.Є. за виконання обов`язків ліквідатора ТОВ "Промснаб-Харків" за період з 24.01.2017 по 20.10.2019 становить 241 902, 13 грн., а з 21.10.2019 по 30.04.2021 становить 274 832,22 грн., в загальному розмірі 534 734,35 грн.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду справи оцінку аргументам оскаржуваного рішення місцевого господарського суду у відповідності до підпункту б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України - з урахуванням меж апеляційного перегляду, визначених ст. 269 ГПК України - колегія суддів зазначає наступне.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

На необхідності дотримання зазначеного принципу неодноразово зверталася увага Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду під час касаційного перегляду судових рішень (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №904/5948/16, від 02.07.2019 у справі №5011-46/1733-2012, від 12.09.2019 у справі №914/3812/15, від 28.11.2019 у справі №18/1971/12, від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16).

Принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора встановлює, зокрема, критерій обґрунтованості сумнівів щодо повноти дій ліквідатора, таким чином покладає на особу, яка оспорює дотримання цієї домінанти, обов`язок обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси (висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 904/4863/13, від 28.11.2019 у справі № 904/6144/16).

За приписами частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді задовольняються в першу чергу.

Таким чином, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів на зборах кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд вправі застосувати такий принцип до розподілу між кредиторами грошової винагороди та витрат ліквідатора, за відсутності у боржника коштів від господарської діяльності, від реалізації його майна та рішення комітету кредиторів про утворення фонду для оплати грошової винагороди ліквідатору, оскільки законодавцем виключається можливість безоплатного надання послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

В матеріалах справи місититься, зокрема, протокол засідання комітету кредиторів ТОВ «Промснаб-Харків» по справі №5023/4999/21 від 07.06.2021 та протокол засідання комітету кредиторів, за якими зокрема з третього питання порядку денного виступив ліквідатор ТОВ «Промснаб-Харків», надав звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, пов`язаних з процедурою банкрутства ТОВ «Промснаб-Харків» у справі №5023/4999/12 станом на 07.06.2020 з відповідними підтверджуючими документами. Однак, присутній ГУ ДПС у Харківській області (єдиний присутній на засіданні з кредиторів) зазначив, що не може схвалити звіт ліквідатора ТОВ «Промснаб-Харків» про нарахкування та виплату грошової винагороди, з огляду на те, що кошторисом ГУ ДПС у Харківській області на утримання не передбачено видатків на оплату послуг сторонніх фахівців, а джерела оплати грошової винагороди та відшкодування втрат арбітражного керуючого, у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство відсутні (том 41, а.с. 77-72).

Колегія суддів зазначає, що згідно з частинами 1, 4, 7 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відмова від авансування, відсутність майна боржника або ж відсутність інших джерел для покриття на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10 серпня 1956 року, Конвенції Міжнародної організації №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05 жовтня 2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Крім того, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату повноважень ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора, від джерел фінансування того, чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Встановивши факт невиконання кредиторами у добровільному порядку обов`язку щодо оплати послуг арбітражного керуючого, господарський суд приймає рішення про примусове стягнення з таких кредиторів відповідних грошових сум шляхом винесення ухвали та видачі судового наказу. Аналогічна правова позиція з цього приводу викладена у постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі №912/1783/16 та від 04 жовтня 2018 року у справі №916/1503/17.

Крім того, за правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 30.01.2019 у справі №910/32824/15, ініціюючи провадження у справі про банкрутство, кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Таким чином, повноваження арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення повноважень арбітражним керуючим безоплатно.

Законом про банкрутство передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого/розпорядника майна, керуючого санацією ліквідатора, разом з тим Закон не містить заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів.

Виходячи з аналізу наведених норм, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв`язку з відсутністю таких коштів, то оплата послуг арбітражного керуючого, зокрема ліквідатора, має здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Крім того вважає за необхідне зазначити, що діюча редакція КУзПБ не тільки не встановлює строків та періодичності надання розпорядником майна звітів про виконану роботу комітету кредиторів та суду, але й не передбачає повноважень комітету кредиторів затверджувати такі звіти.

Не викликає сумнівів, що кредитори як найбільш зацікавлені у справі про банкрутство особи мають діяти за принципом процесуальної активності, ефективно використовуючи весь арсенал наданих ним законодавством правових засобів, включаючи постійний контроль за діяльністю АК та співпрацю з ним. Натомість пасивна поведінка кредитора, неефективне використання своїх процесуальних можливостей, ухилення від створення фонду оплати винагороди АК, епізодичний характер взаємодії з АК мають свої наслідки, а саме надмірну тривалість процедур банкрутства та необхідність оплати винагороди АК за відсутності очікуваних результатів його роботи.

Що стосується витрат арбітражного керуючого під час здійснення повноважень розпорядника майна, то відповідно до вимог ст 30 КУзПБ вони мають відшкодуватися в порядку, передбаченому КУзПБ. Однак вказаний кодекс такого порядку не встановлює. А тому, за установленою практикою процедур банкрутства АК несе такі витрати за власний кошт.

Судом за власною ініціативою було перераховано розмір належної АК винагороди за деякі місяці, виходячи з кількості календарних днів, в яких документально підтверджено вчинення АК окремих процесуальних дій. Однак, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає необґрунтованим та передчасним висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення клопотання арбітражного керуючого Татіщева О.Є. про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди ліквідатора ТОВ "Промснаб-Харьков" за період з 24.01.2017 по 31.05.2021 у загальному розмірі 105253,00 грн., без наведення обґрунтованої відмови в частині 429 481,35 грн.

Зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, наведені законодавчі положення, враховуючи, що повноваження арбітражного керуючого здійснюється на платній основі та у встановленому законодавством розмірі, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляціной Татіщева О.Є.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року суд вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, у тому числі процесуальні заборони й обмеження, які полягають у тому, щоб судовий процес не перетворився на безладний рух. Разом з тим суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

За змістом ст. 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив фактичні обставини справи та постановив ухвалу з порушенням принципів рівності та змагальності сторін у господарському процесі, не врахував позицію та надані докази арбітражного керуючого Татіщева О.Є. в повному обсязі, тому його висновки є передчасними.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення встановлено статтею 277 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

За приписами процесуального законодавства рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Вказані вимоги судом попередньої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не було дотримано.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 255-256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича, м. Харків на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.09.2021 у справі №5023/4999/12 задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду Харківської області від 14.09.2021 року (повний текст складено 20.09.2021 року у справі №917/750/21 скасувати.

3.Ухвалити нове рішення, яким клопотання Арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича про затвердження грошової винагороди від 15.06.2021 р. задовольнити повністю.

4.Затвердити звіт Арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича про нарахування грошової винагороди у справі №5023/4999/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Промснаб-Харків» за виконання повноважень ліквідатора за період з 24.01.2017 по 31.05.2021 у сумі 534 734,35 грн.

5.В іншій частині ухвалу господарського суду Харківської області від 14.09.2021 у справі №5023/4999/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-288 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 01.12.2021 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 03.12.2021 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.О. Радіонова