ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4028/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Сухова Василя Юрійовича ( АДРЕСА_1 )
до Приватного акціонерного товариства "Балцем" ( 64200, м. Балаклія, вул. Цемзаводське шосе, буд. 3)
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Сухов Василь Юрійович звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Балцем", в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання послуг № 12-05/21 від 11.01.2021 у розмірі 81700,22 грн., з яких сума основного боргу 71000,00 грн., пеня у сумі 6148,27 грн., 3% річних у сумі 1267,65 грн. та інфляційні витрати у сумі 3284,30 грн. Витрати зі сплати судового збору та на правову допомогу позивач також просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 12-05/21 від 11.01.2021 щодо своєчасної оплати за надані послуги.

Ухвалою господарського районного суду Харківської області від 06.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4028/21. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Також, роз`яснено сторонам, що відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Приватного акціонерного товариства "Балцем" є: 64200, м. Балаклія, вул. Цемзаводське шосе, буд. 3.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 06.10.2021 була направлена відповідачу на адресу вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та отримана 12.10.2021.

Проте, відповідач своїм правом на подання відзиву на позов, передбаченим ст. 251 ГПК України, не скористався.

В той же час, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

11.01.2021 року між ФОП Суховим В.Ю. (Виконавцем, Позивачем) та ПрАТ "Балцем" (Замовником, Відповідачем) укладено Договір про надання послуг №12-05/21.

Відповідно до п.1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначних цим Договором, Виконавець зобов`язується за завданням Замовника протягом визначеного в Договорі строку надати Замовнику послуги з благоустрою та прибиранню промислових майданчиків на території ПрАТ «БАЛЦЕМ», а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги відповідно до умов цього Договору.

Згідно п. 1.2. Договору, при наданні послуг Виконавцем здійснюються наступні технологічні операції: вирубка чагарників та гілок дерев вздовж охоронної зони ЛЕП 110 кВ «Кар`єр».

Умовами п. 2.1. Договору, вартість послуг, обумовлених п. 1.1. Договору, є договірною та визначається із розрахунку за 1 м.кв. території проведеного благоустрою та прибиранню та становить: 4,50 грн. (чотири гривні 50 копійок), без ПДВ.

У відповідності до п. 2.2. Договору, вартість послуг становить: 81000,00 грн. (вісімдесят одна тисяча гривень 00 копійок), без ПДВ, розрахунок якої наводиться у Додатку № 1 до цього Договору.

Згідно п. 2.3. Договору, загальна вартість Договору визначається сукупністю всіх наданих послуг в період дії Договору, підтверджених актами наданих послуг.

Відповідно п. 2.4. Договору, розрахунки за даним Договором здійснюються Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 15-ти банківських днів з дати підписання акту наданих послуг.

Умовами п.2.5. Договору, оплата за даним Договором здійснюється на підставі виставленого рахунку Виконавця.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що Виконавець приступає до надання послуг з 12 січня 2021 року. Термін надання послуг встановлюється по 29 січня 2021 року.

Згідно п. 6.4. Договору, сторони вживають всіх заходів для вирішення суперечок, що виникли при виконанні цього договору, шляхом переговорів. При недосягненні згоди протягом 15 днів з моменту виникнення суперечки сторони мають право вирішити його в судовому порядку.

У відповідності до п.9.1.Договору, сторони несуть один перед одним відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Умовами п. 9.5. Договору, сторони погодили, що за порушення Замовником термінів оплати послуг, останній сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, нараховану на суму простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Відповідно п.9.10. Договору, сплата штрафних санкцій та відшкодування збитків не звільняє сторони від виконання своїх обов`язків за договором.

Згідно п. 11.1.Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і діє по «29» січня 2021 року, але у будь-якому випадку до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Додатком №1 до Договору про надання послуг №12-05/21 від 11.01.2021 сторони погодили загальну вартість послуг, яка складає 81000,00 грн.

Позивач стверджує, що ним надано послуги у відповідності до Договору про надання послуг №12-05/21 в повному обсязі на суму 81000,00 грн., про що свідчить Акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 14 від 29 січня 2021 року, підписаний сторонами.

В той же час, як зазначив позивач, в порушення взятих на себе зобов`язань, відповідач оплатив надані послуги з благоустрою та прибиранню промислових майданчиків за Договором про надання послуг №12-05/21 не у повному обсязі в порядку та строки, визначені умовами договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з Претензією № 1 від 16.07.2021 про погашення заборгованості.

Як вказує позивач, 11.08.2021 на його банківський рахунок надійшла сума 10 000,00 грн., яка була оплачена в рамках Договору про надання послуг № 12-05/21 від 11.01.2021. Разом з цим, сума заборгованості за надані послуги у розмірі 71000,00 грн. відповідачем сплачена не була.

Враховуючи те, що відповідачем не було виконано свого зобов`язання щодо повної оплати наданих послуг, претензія залишена без відповіді, позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання послуг № 12-05/21 від 11.01.2021 у розмірі 81700,22 грн., з яких: сума основного боргу 71000,00 грн., пеня у сумі 6148,27 грн., 3% річних у сумі 1267,65 грн. та інфляційні витрати у сумі 3284,30 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1. ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивач виконав, а відповідач прийняв роботу за Договором на загальну суму 81000,00 грн., що підтверджується Актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 14 від 29 січня 2021 року, який підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень та скріплений печатками сторін.

Відповідно п. 2.4. Договору, розрахунки за даним Договором здійснюються Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 15-ти банківських днів з дати підписання акту наданих послуг.

Акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 14 підписано сторонами 29.01.2021.

Враховуючи вказане, відповідач мав розрахуватись з позивачем за надані послуги до 19.02.2021 (включно).

Проте, в порушення умов Договору, відповідач не розрахувався з позивачем за виконану останнім роботу в повному обсязі, внаслідок чого заборгованість відповідача склала 71000,00 грн.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання свого зобов`язання за Договором про надання послуг № 12-05/21 від 11.01.2021.

В той же час, в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано доказів, які б свідчили про сплату суми основної заборгованості за Договором у розмірі 71000,00 грн., при цьому вказана сума заборгованості відповідачем не спростовується.

За таких обставин, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості за Договором про надання послуг № 12-05/21 від 11.01.2021 у розмірі 71000,00 грн. належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 1267,65 грн. та інфляційних втрат у сумі 3284,30 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

14 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи №924/532/19 досліджував питання щодо особливостей нарахування інфляційних втрат і 3% річних, де визначив, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

За розрахунками позивача стягненню з відповідача за період з 20.02.2021 по 31.08.2021 підлягає 3% річних на загальну суму 1267,65 грн. та інфляційних втрат за період з 20.02.2021 по 10.08.2021 на загальну суму 3284,30 грн.

Перевіривши правильність нарахування трьох відсотків річних та індексу інфляції, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, здійснено позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача за період з 20.02.2021 по 31.08.2021 суми 3% річних у розмірі 1267,65 грн. та інфляційних втрат за період з 20.02.2021 по 10.08.2021 на загальну суму 3284,30 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 6148,27 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Умовами п. 9.5. Договору, сторони погодили, що за порушення Замовником термінів оплати послуг, останній сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, нараховану на суму простроченого платежу, за кожен день прострочення.

За підрахунками позивача стягненню з відповідача за період 20.02.2021 по 30.08.2021 підлягає пеня у розмірі 6148,27 грн.

Враховуючи те, що відповідачем не виконані зобов`язання за Договором №12-05/21 від 11.01.2021 щодо здійснення оплати за надані послуги в повному обсязі, позивачем правомірно нарахована відповідачу пеня у розмірі 6148,27 грн., згідно п. 9.5 Договору та виходячи з облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді прострочення.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за Договором про надання послуг № 12-05/21 від 11.01.2021 у розмірі 81700,22 грн., з яких сума основного боргу 71000,00 грн., пеня у сумі 6148,27 грн., 3% річних у сумі 1267,65 грн. та інфляційні витрати у сумі 3284,30 грн.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, позивач в прохальній частині позову просив витрати по сплаті судового збору у сумі 2270,00 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 6000,00 грн. покласти на відповідача.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема: витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд звертає увагу, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. позивач надав: копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю Серія ХВ №002255, копію ордеру адвоката АХ№ 1069337 від 27.09.2021, копію Договору №311 про надання правової допомоги від 27.09.2021 року, копію акту №3 про прийняття-передачі наданих послуг від 27.09.2021 року, копію квитанції №068102 Серії ААС.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не надав. Доказів неспівмірності заявлених витрат до суду також надано не було.

Приймаючи до уваги надання позивачем всіх необхідних документів, які підтверджують надання послуг адвоката Мєтєльова П.А. позивачу по даній справі, які досліджені судом та визнані належними доказами, а також зважаючи на те, що внаслідок порушення саме відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача, останній був змушений звернутися до адвоката для захисту своїх прав і охоронюваних законом інтересів, суд дійшов висновку, що сума оплати позивачем послуг адвоката є співрозмірною з ціною позову.

Тому, зважаючи на повне задоволення позову, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Окрім того, вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частинами першою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якими визначено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог; якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи вказане та задоволення позову в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Балцем" (64200, м. Балаклія, вул. Цемзаводське шосе, буд. 3, ) на користь Фізичної особи-підприємця Сухова Василя Юрійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованість за Договором про надання послуг № 12-05/21 від 11.01.2021 у розмірі 81700,22 грн., з яких: сума основного боргу 71000,00 грн., пеня у сумі 6148,27 грн., 3% річних у сумі 1267,65 грн. та інфляційні втрати у сумі 3284,30 грн..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Балцем" (64200, м. Балаклія, вул. Цемзаводське шосе, буд. 3, ) на користь Фізичної особи-підприємця Сухова Василя Юрійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Позивач: Фізична особа-підприємець Сухов Василь Юрійович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Балцем" (64200, м. Балаклія, вул. Цемзаводське шосе, буд. 3, ).

Повне рішення складено "01" грудня 2021 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/4028/21