ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.11.2021 Справа № 917/1759/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Паламарчук В.В., суддя Ціленко В.А. суддя Білоусов С.М. (склад суду змінено згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2021р.), за участі секретаря судового засідання Олефір О.І., розглянула матеріали

за заявою Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10 в особі філії "Менський сир", 15600, Чернігівська область, м. Мена, вул. Леніна, 122

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", 64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Гвардійська, буд. 45 А, ідентифікаційний код 33460268

про визнання банкрутом

Учасники справи: згідно протоколу

Встановила: Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020р. (колегія суддів: Паламарчук В.В. - головуючий, Ціленко В.А., Ореховська О.О.), серед іншого, відкрито провадження у справі №917/1759/19 про банкрутство ТОВ "Гадячсир". Визнано кредиторські вимоги ПП "КФ "Прометей" в особі філії "Менський сир" у розмірі: 4 368 207,33 грн. - основного боргу; 737 472,18 грн. - інфляційних, 154 465,04 грн. - 3% річних, 85 835,28 грн. - відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Гадячсир". Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Боярчукова Сергія Григоровича. Вирішено інші процедурні питання. Попереднє засідання суду призначено на 04.08.2020р.

03.06.2020 на офіційному вебсайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет Господарським судом Полтавської області здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 47, ідентифікаційний код 33460268), № 64880.

30.09.2021р. розпорядник майна надав реєстр вимог кредиторів для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 15.11.2021 були надані:

- пояснення АТ "Альфа-банк" з кредиторськими вимогами до боржника (вхід. №12573);

- уточнення розпорядника майна Боярчукова С.Г. про повідомлення про результати розгляду грошових вимог АТ "Укрсиббанк", АТ "Креді Агріколь Банк", АТ "Альфа-банк".

За ухвалою суду від 15.11.2021 розгляд заяв Товариства з обмеженою відповідальністю Герафак, Товариства з обмеженою відповідальністю "Будища відкладено на 24.11.2021р., розгляд заяви Акціонерного товариства "Альфа Банк" призначено на цю ж дату .

24.11.2021 розпорядник майна надав уточнення до повідомлення про результати грошових вимог ТОВ "Будища".

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Дослідивши матеріали вищезазначених грошових вимог, суд встановив:

- 02.07.2020р. до господарського суду Полтавської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Герафак» (65003, м.Одеса, вул. Отамана Головатого, 58, ) (Т. 44) в сумі 636 126,60 грн., з них: 607 600,00 грн. - заборгованості, 13 185,78 грн. - пені, 1 798,06 грн. - 3 % річних, 9 338,76 грн. - судового збору, 4204,00 грн. - судових витрат.

В обґрунтування заяви кредитор зазначає таке:

14 липня 2016 року Господарським судом Полтавської області ухвалено рішення у справі № 917/675/16 за позовом ТОВ «Герафак» до ТОВ «Гадячсир» про стягнення 622 583,84 грн., з яких: 607 600,00 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (сода каустична та інша хімічна продукція) за умовами Договору поставки № 66 від 14.08.2015 р., 13 185,78 грн. - пеня за порушення договірних зобов`язань щодо оплати за придбані ТМЦ, 1 798,06 грн. - 3 % річних.

Не погодившись з таким судовим рішенням ТОВ «Гадячсир» подано відповідну апеляційну скаргу.

11 жовтня 2016 року постановою Харківського апеляційного господарського суду у справі № 917/675/16 апеляційну скаргу ТОВ «Гадячсир» залишили без задоволення, рішення господарського суду Полтавської області від 14.07.2016 року у справі № 917/675/16 залишили без змін .

25 червня 2018 року ТОВ «Гадячсир» звернулось до Господарського суду Полтавської області із заявою про відстрочення виконання рішення господарського суду Полтавської області від 14.07.2016 р. у справі № 917/675/16.

24 липня 2018 року Господарським судом Полтавської області постановлено ухвалу у справі № 917/675/16 якою відмовлено ТОВ «Гадячсир» у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду від 14.07.2016 року.

На вказану ухвалу Господарського суду Полтавської області ТОВ «Гадячсир» подано апеляційну скаргу та 31.08.2018 року Харківським апеляційним господарським судом прийнято постанову якою апеляційну скаргу відповідача ТОВ «Гадячсир» задовольнили, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24 липня 2018 року по справі №917/675/16 скасували, відстрочили виконання рішення господарського суду Полтавської області від 14.07.2016 по справі № 917/675/16 на 12 місяців.

Кредитор зазначає, що рішення Господарського суду Полтавської області від 14 липня 2016 року у справі №917/675/16, яке набрало законної сили 11.10.2016 року не виконано до цього часу, та у ТОВ «Гадячсир» наявна заборгованість перед ТОВ «Герафак» у розмірі 631 922,60 (шістсот тридцять одна тисяча дев`ятсот двадцять дві гривні 60 коп.) з них: 607 600,00 грн. - заборгованості, 13 185,78 грн. пені, 1 798,06 грн. - 3 % річних, 9 338,76 грн. судового збору та просить включити цю заборгованість до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Гадячсир".

Відповідно до ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - іза її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 327 ГПК виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 75 ГПК України визначені підстави звільнення від доказування, зокрема обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з заявою про результати розгляду вимог кредитора (вхід. №7820 від 22.07.2020р.) ТОВ "Гадячсир" визнає кредиторські вимоги ТОВ "Герафак" у розмірі 275642,60 грн. В частині кредиторських вимог на суму 356280,00 грн. вимоги не визнає та посилається на оплату вимог в цій частині на підставі платіжних доручень №4956 від 21.02.2017 на суму 65000,00 грн., №5152 від 13.03.2017 на суму 45240,00 грн., №5275 від 13.03.2017 на суму 45240,00 грн., № 5613 від 10.04.2017 на суму 85000,00 грн., № 5875 від 04.05.2017 на суму 10000,00 грн., №5859 від 04.05.2017 на суму 105000,00 грн. Боржник повідомляє, що не може надати копії відповідних платіжних доручень у зв`язку з блокуванням роботи Товариства в системі "Клієнт-Банк" через накладені арешти на рахунки.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з приписами ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом Учасників справи подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Однак, боржником належними та допустимими доказами не доведено факту погашення заборгованості в розмірі 356280,00 грн., яка заявлена кредитором, з клопотанням про витребування вказаного доказу від учасників процесу чи інших організацій боржник до суду не звертався.

Таким чином, заперечення боржника, судом до уваги не беруться.

Відповідно до повідомлення розпорядника майном №02-02/73 від 13.07.2020р. (вхід. №7674 від 20.07.2020р.) грошові вимоги кредитора визнано в повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Герафак (65003, м.Одеса, вул. Отамана Головатого, 58, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Гвардійська, буд. 45 А, ) в сумі 636 126,60 грн., з них: 607 600,00 грн. - основної заборгованості, 13 185,78 грн. - пені, 1798,06 грн. - 3 % річних, 9 338,76 грн. - судового збору, 4204,00 грн. - судового збору сплаченого за подання кредиторської вимоги.

- 06.07.2020 р. до господарського суду Полтавської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будища" (51230, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, 10, ) (Т. 30) з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Гвардійська, буд. 45 А, ) в розмірі 66474,95 грн. - основного боргу, інфляційних нарахувань - 2282,84 грн., проценти річних від простроченої суми - 2491,44 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань - 5886,21 грн., 4204,00 грн. - судових витрат.

На адресу суду дана заява була направлена 01.07.2020р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист.

З заяви слідує, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будища» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» складають 66 474, 95 грн. - основної заборгованості, що утворились у зв`язку з наступним.

01 грудня 2017 року між ТОВ «БУДИЩА» (надалі за текстом - Заявник, Постачальник) та ТОВ «ГАДЯЧСИР» (надалі за текстом- Боржник, Покупець) був укладений договір № 279-Б поставки (надалі за текстом-Договір).

Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору постачальник (ТОВ "Будища") зобов`язується постачати покупцю (відповідачу) молочну сировину (молоко коров`яче, сире, незбиране, яке піддавалося попередній фізичній обробці (фільтрації, охолодженню), далі за текстом- молоко, відповідно до усного та/або письмового ( в тому числі отриманого за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем) замовлення покупця, а покупець - приймати і оплачувати його на умовах та в порядку, визначеному договором.

Згідно п. 1.2. Договору кількість молока зазначається у товарно-транспортній накладній Ф1-ТН (надалі ТТН) та спеціалізованій товарній накладній на перевезення молока за Формою №1 ТН (МС), затвердженою Наказом Міністерства аграрної політики України №457 від « 01» грудня 2015 року (далі за текстом- Товарна накладна), ціна - у протоколах погодження цін (Додаток №1), які після погодження Сторонами у порядку, передбаченому даним Договором, є невід 'ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п. 5.2. Договору, Покупець проводить 100% попередню оплату замовленого молока/партії молока у безготівковому порядку перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 1 (одного) банківського дня з моменту виставлення Постачальником рахунку-фактури.

Заявник зазначає, що в період з 01.02.2018 року по 27.02.2018 року ним було поставлено ТОВ «ГАДЯЧСИР» молоко, загальною вагою 240 860 кг. на суму 2 421 215,76 грн.

Станом на 25.06.2020 року ТОВ «ГАДЯЧСИР» сплатило заборгованість в сумі 2 354 740,81грн.

Таким чином, за даними заявника станом на 25.06.2020 року існує непогашена заборгованість перед ним за період з 01.02.2018 року по 27.02.2018 року в сумі 66 474,95 грн.

У заяві кредитор посилається на те, що вказані поставки молока відбувалися в дати:

01.02.2018 - 8840,00 кг молока на суму 88788,96 грн.,

02.02.2018 - 9160,00 кг молока на суму 92424,40 грн.,

03.02.2018 - 9140,00 кг молока на суму 90760,20 грн.,

04.02.2018 - 8960,00 кг молока на суму 90209,28 грн.,

05.02.2018 - 8900,00 кг молока на суму 89000,00 грн.,

06.02.2018 - 8860,00 кг молока на суму 89574,60 грн.,

07.02.2018 - 8740,00 кг молока на суму 87784,56 грн.,

08.02.2018 - 8920,00 кг молока на суму 92054,40 грн.,

09.02.2018 - 8760,00 кг молока на суму 88195,68 грн.,

10.02.2018 - 8940,00 кг молока на суму 89793,37 грн.,

11.02.2018 - 9320,00 кг молока на суму 95958,72 грн.,

12.02.2018 - 9180,00 кг молока на суму 94829,40 грн.,

13.02.2018 - 10760,00 кг молока на суму 72164,40 грн.,

14.02.2018 - 7260,00 кг молока на суму 106846,79 грн.,

15.02.2018 - 9340,00 кг молока на суму 94801,00 грн.,

16.02.2018 - 9220,00 кг молока на суму 91646,80 грн.,

17.02.2018 - 8920,00 кг молока на суму 90627,20 грн.,

18.02.2018 - 9260,00 кг молока на суму 92600,00 грн.,

19.02.2018 - 9120,00 кг молока на суму 91200,00 грн.,

20.02.2018 - 9000,00 кг молока на суму 90000,00 грн.,

21.02.2018 - 9280,00 кг молока на суму 92800,00 грн.,

22.02.2018 - 9040,00 кг молока на суму 90400,00 грн.,

23.02.2018 - 8640,00 кг молока на суму 86400,00 грн.,

24.02.2018 - 9120,00 кг молока на суму 91200,00 грн.,

25.02.2018 - 9200,00 кг молока на суму 91356,00 грн.,

26.02.2018 - 8860,00 кг молока на суму 88600,00 грн.,

27.02.2018 - 6120,00 кг молока на суму 61200,00 грн.

Таким чином, кредитор зазначає, що заборгованість боржника за зобов`язаннями складає 66 474,95 грн. Крім того, кредитор нарахував інфляційні нарахування в сумі 2 282,84 грн., проценти річних від простроченої суми в розмірі 2 491,44 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань - 5 886,21 грн.

Боржник в заяві про результати розгляду вимог кредитора (вхід. №7827 від 22.07.2020) та розпорядник майна в повідомленні про результати розгляду грошових вимог (в редакції повідомлення про результати розгляду грошових вимог (вхід. №12998 від 24.11.2021) кредиторські вимоги ТОВ «Будищ» не визнають та зазначають таке:

8 листопада 2019 Господарським судом Полтавської області у справі №917/1549/19 було прийнято рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Будища" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" про стягнення 77240,23 грн., у тому числі 66474,95 грн. основного боргу згідно договору поставки № 279-Б від 01.12.2017р., 9912,95 грн. - неустойки, 852,33 грн. - 3 % річних.

В мотивувальній частині рішення зазначено, що позивачем надано суду рахунок на оплату № 1 від 12.02.2019 на суму 66474,95 грн. вартості 6647 кг молока. Проте, у вказаному рахунку не конкретизовано, якої саме партії поставки він стосується. В наведеному у позові переліку поставок не вказана визначена у рахунку поставка на загальну кількість 6647 кг молока та на суму 66474,95 грн. Позивачем також не надано первісних бухгалтерських документів (товарних накладних, товарно-транспортних накладних, тощо) в підтвердження факту поставки партії молока, вказаної у рахунку № 1 від 12.02.2019. Таким чином, позивачем не доведено факту погодження відповідачем ціни поставленої продукції, не доведено взяття відповідачем на себе зобов`язання оплачувати товар за ціною, визначеною позивачем у позові. Позивачем не доведено належними доказами (первісними бухгалтерськими документами) факту поставки відповідачу продукції на суму, вказану у позові. З огляду на докази оплати за товар в сумі 2500000,00 грн., позивачем не доведено існування у відповідача боргу на заявлену у позові суму 66474,95 грн. Таким чином позовні вимоги про стягнення 66474,95 грн. не підлягають задоволенню. З огляду на викладене, також не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення 9912,95 грн. - неустойки у вигляді пені та 852,33 грн. - 3 % річних, оскільки ці вимоги є похідними від вимог про стягнення основного боргу.

Судом встановлено, що кредиторська вимога ТОВ «Будища» з грошовими вимогами до ТОВ «Гадячсир» містить ті самі предмет, підстави, що і позовна вимога у справі №917/1549/19 та обґрунтовується ж тими самими доказами.

Відповідно до ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 327 ГПК виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 75 ГПК України визначені підстави звільнення від доказування, зокрема обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

На підставі викладеного, суд відхиляє кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будища" (51230, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, 10, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Гвардійська, буд. 45 А, ) в розмірі 66474,95 грн. - основного боргу, інфляційних нарахувань - 2282,84 грн., проценти річних від простроченої суми - 2491,44 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань - 5886,21 грн., 4204,00 грн. - судових витрат.

06.07.2020 до суду надійшли кредиторська вимога Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) (вхід. №1193/20 від 06.07.2020 р. в редакції пояснень від 10.11.2021 (вхід. №12573 від 15.11.2021) з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Гвардійська, буд. 45 А, ) в сумі 238 289 992,14 грн. - як вимоги, які забезпечені заставою, 226 825 993,85 грн., як вимоги, які не забезпечені заставою, 4204,00 грн. - судового збору сплаченого за подання кредиторської вимоги (Т. 53,54,55).

Згідно опису вкладення в цінний лист дана заява направлена до суду 01.07.2020р.

В обґрунтування заяви про визнання кредиторських вимог заявник зазначає, що:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 15.11.2016 року у справі №917/1400/16, яке залишене без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 року та Постановою Верховного суду від 20.02.2018 року, позов АТ «Укрсоцбанк» задоволено. Стягнуто з ТОВ «Гадячсир» на користь Банку 15 917 447,81 дол. США.

03.10.2017 року Кредитором отримано наказ на примусове виконання рішення суду у справі №917/1400/16 та 03.05.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим Валентином Олександровичем відкрито виконавче провадження №56311245, яке триває по цей час.

18.10.2017 постановою головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Нещадима І.С. було відкрито виконавче провадження №54937258 щодо примусового виконання наказу, виданого 03.10.2017 господарським судом Полтавської області, в ході якого виконавцем було здійснено примусове списання з рахунків Боржника 20.10.2017 року коштів в розмірі 3,00 грн., 101,50 грн., 60,00 грн. та 140,00 грн., та 23.10.2017 року 314,67 грн. Всього списано з рахунків Боржника 619,17 грн.

Зазначені кошти на підставі розпорядження державного виконавця №54937258/10 та згідно ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» були розподілені наступним чином: кошти в сумі 358,59 грн. 09.11.2017 року були перераховані на користь стягувача АТ «Укрсоцбанк», а залишок коштів перераховано в рахунок сплати виконавчого збору в сумі 39,84 грн. та витрат виконавчого провадження в сумі 220,74 грн., що підтверджує копія розпорядження державного виконавця та виписки по рахунку від 09.11.2017 року про зарахування коштів в розмірі 358,59 грн. За офіційним курсом долл США до гривні станом на 09.11.2017 року (26,6363 грн. за 1 долл США) сума 358,59 грн. становила 13,46 долл США, за рахунок яких було здійснено погашення тіла кредиту.

Кредитор зазначає, що станом на момент відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника заборгованість останнього перед Кредитором за Кредитним договором №06.1-20/124 від 02 квітня 2013 року по тілу кредиту складає 15 917 434,35 долл США (= 15 917 447,81 дол. США 13,46 долл США).

Кредитором нараховані 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України на тіло кредиту (з врахуванням погашення) за період з 01.07.2017 року (після закінчення строку кредитування) по 01.06.2020 року становить 1 395 390,43 дол. США.

Щодо розміру забезпечених вимог:

Кредитор вказує, що 05.04.2013 року ПАТ "Укрсоцбанк" з іншими банками, а саме ПАТ "УкрСиббанк", ПАТ "Креді Агріколь Банк", та ПАТ КБ "Правекс-банк" укладено договір про участь у спільному фінансуванні, далі Консорціумна угода, яким Сторони погодили умови спільного фінансування Боржника за укладеними раніше з останнім кредитними договорами, в тому числі й за договором кредиту №06.1-20/124 від 02.04.2013 року.

У грудні 2013 року у зв`язку з повним погашенням Боржником заборгованості перед ПАТ КБ "Правекс-банк" його було виключено зі складу учасників Консорціумної угоди.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитами (кредитними договорами) учасників Консорціумної угоди, в тому числі й договором кредиту №06.1-20/124 від 02.04.2013 року, між Банками та Боржником було укладено наступні договори забезпечення:

- 11 квітня 2013 року Договір іпотеки №1, посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького районного округу Полтавської області Микитенко Ю.В., зареєстрований в реєстрі за №548, надалі «Договір іпотеки 1» (з подальшими змінами), за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно Боржника вартістю за погодженням сторін 60 217 707,00 грн. без ПДВ (в редакції договору про внесення змін №3 від 25.12.2014 року), а саме:

· Комплекс, виробнича база Драбівського молокозаводу, загальною площею 1879,2 кв.м, що знаходиться за адресою Черкаська область, Драбівський район, сщ Драбове-Барятинське, вул. Заводська, буд. 4, за домовленістю сторін оцінений в 29 825 065,00 грн.

· Будівлі та споруди загальною площею 1282,3 кв.м, що знаходяться за адресою Полтавська область, Козельщинський район, с. Лутовинівка, вул. Леніна, буд. 48, за домовленістю сторін оцінений в 25 306 509,00 грн.

· Приміщення гаража та господарського блоку загальною площею 664,6 кв.м, що знаходяться за адресою Полтавська область, Козельщинський район, с. Лутовинівка, вул. Короленка, буд.78, за домовленістю сторін оцінений в 5 086 133,00 грн.

- 12 квітня 2013 року Договір іпотеки № 2, посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького районного округу Полтавської області Микитенко Ю.В., зареєстрований в реєстрі за №556, надалі «Договір іпотеки 2» (з подальшими змінами), за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно Боржника вартістю за погодженням сторін 181 648 957,00 грн. без ПДВ (в редакції договору про внесення змін №4 від 25.12.2014 року), а саме:

· Комплекс, промислові будівлі, загальною площею 12046,6 кв.м., що знаходяться за адресою: Полтавська область, Шишацький район, смт Шишаки, вул. Заводська, буд. 1, за домовленістю сторін оцінений в 161 116 193,00 грн.

· Очисні споруди, загальною площею 550,4 кв.м., що знаходяться за адресою: Полтавська область, Шишацький район, смт. Шишаки, вул. Заводська, буд. 2, за домовленістю сторін оцінений в 9 393 816,00 грн.

· Нежитлові будівлі, загальною площею 498,2 кв.м., що знаходяться за адресою: Полтавська область, Шишацький район, смт. Шишаки, вул. Будівельників, буд. 9, за домовленістю сторін оцінений в 11 138 948,00 грн.

- 15 квітня 2013 року Договір іпотеки № 3, посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Микитенко Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 561 надалі «Договір іпотеки 3» (з подальшими змінами), за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно Боржника вартістю за погодженням сторін 35 226 652,00 грн. без ПДВ (в редакції договору про внесення змін №3 від 25.12.2014 року), а саме:

· Виробничі будівлі та споруди, загальною площею: 1669,00 кв.м., що знаходяться за адресою: Полтавська область, Диканський район, смт Диканька, вул. Пушкіна, буд. 11в, за домовленістю сторін оцінений в 34 737 640,00 грн.

· Земельну ділянку, що є виділеною в натурі, межі якої визначено на місцевості: Полтавська область, Диканський район, смт Диканька, вул. Пушкіна, буд. 11в, цільове призначення якої є розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, з кадастровим номером: :30:004:0357 та площею 0,5778 га, за домовленістю сторін оцінений в 414 185,00 грн.

· Земельну ділянку, що є виділеною в натурі, межі якої визначено на місцевості: Полтавська область, Диканський район, смт Диканька, вул. Жовтнева,8, цільове призначення якої є розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, з кадастровим номером: :30:001:0447 та площею 0,1000 га, за домовленістю сторін оцінений в 74 827,00 грн.

- 16 квітня 2013 року Договір іпотеки № 4, посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Микитенко Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 567, надалі «Договір іпотеки 4» (з подальшими змінами), за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно Боржника вартістю за погодженням сторін 110 574 637,00 грн. без ПДВ (в редакції договору про внесення змін №3 від 25.12.2014 року), а саме:

· Виробничі будівлі та споруди, загальною площею: 1603,4 кв.м, що знаходяться за адресою: Полтавська область, Зіньківський район, смт Опішня, вул. Жовтнева, буд. 29, за домовленістю сторін оцінений в 28 559 198,00 грн.

· Земельну ділянку, що є виділеною в натурі, межі якої визначено на місцевості: Полтавська область, Зіньківський район, смт Опішня, вул. Жовтнева, 29, цільове призначення якої є розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, з кадастровим номером: :30:093:0004, та площею: 0,5597 га, за домовленістю сторін оцінений в 401 206,00 грн.

· Комплекс (нежитлові будівлі та споруди), загальною площею: 3246 кв.м., що розташований за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, місто Червонозаводське, вул. Леніна, буд. 2а, за домовленістю сторін оцінений в 78 775 324,00 грн.

· Комплекс, будівлі, загальною площею: 160,2 кв.м., що розташовані за адресою: Полтавська область, Миргородський район, селище Великі Сорочинці, вул. Перемоги, буд. 13, за домовленістю сторін оцінений в 2 811 909,00 грн.

- 17 квітня 2013 року Договір іпотеки №5, посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Микитенко Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 574, надалі «Договір іпотеки 5» (з подальшими змінами), за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно Боржника вартістю за погодженням сторін 254 493 916,00 грн. без ПДВ (в редакції договору про внесення змін №4 від 25.12.2014 року), а саме:

· Комплекс, промислові будівлі та допоміжні споруди, загальною площею: 15 358,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Полтавська область, Гадяцький район, місто Гадяч, вул. Будька, буд.47, за домовленістю сторін оцінений в 251 182 383,00 грн.

· Земельна ділянка, що є виділеною в натурі, межі якої визначено на місцевості: Полтавська область, Гадяцький район, місто Гадяч, вул. Будька, буд.47, цільове призначення якої є розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, з кадастровим номером: :00:001:0002 та площею 4,0597 га, за домовленістю сторін оцінений в 2 974 028,00 грн.

· Земельна ділянка, що є виділеною в натурі, межі якої визначено на місцевості: Полтавська область, Гадяцький район, Сарівська сільська рада (за межами населеного пункту), цільове призначення якої є розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, з кадастровим номером: :00:001:0396 та площею 0,7141 га, за домовленістю сторін оцінений в 337 505,00 грн.

- 09 квітня 2013 року Договір застави майна №1317983, посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Микитенко Ю.В., зареєстрований в реєстрі за №539, за умовами якого в заставу було передано основні засоби та транспортні засоби загальною заставною вартістю 187 029 231,00 грн. без ПДВ (в редакції договору про внесення змін №4 від 25.12.2014 року), а саме:

· основні засоби та обладнання 3 235 позицій згідно з додатком №1 до договору застави заставною вартістю 159 759 156,00 грн без ПДВ,

· транспортні засоби 440 позицій згідно з додатком №2 до договору застави, заставною вартістю 27 270 075,00 грн. без ПДВ

Отже, за даними кредитора, загальна вартість предметів забезпечення становить 829 164 100,00 грн.

Однак, відповідно до умов укладеної консорціумної угоди, зокрема п. 6.3. кошти, отримані від реалізації майна, що надано Позичальником Банкам за договорами іпотеки та застави, згідно яких Банки спільно мають статус іпотекодержателів чи заставодержателів відповідно, а також витрати, понесені у зв`язку зі зверненням стягнення за відповідними договорами, мають розподілятись між Банками пропорційно до розміру заборгованості Позичальника перед Банками за Кредитними договорами, існуючої на дату, в яку розпочато процедуру звернення стягнення за відповідним договором іпотеки чи застави.

В той же час, п. 5.2.3. Іпотечних договорів передбачено, що будь-які суми, отримані Іпотекдержателями в результаті звернення стягнення (у судовому, позасудовому чи іншому порядку) на Предмет іпотеки за цим договором, розподіляються між Іпотекодержателями, що брали участь у зверненні стягнення, пропорційно до існуючої на дату, на яку розпочато звернення стягнення на Предмет іпотеки, основної заборгованості Іпотекодавця перед такими Іпотекодержателями за відповідними Кредитними договорами (без врахування процентів, штрафних санкцій, комісій та інших платежів). Кошти, що залишаються після повного задоволення всіх вимог (в тому числі витрат., понесених в результаті звернення стягнення) Іпотекодержателів, які брали участь у зверненні стягнення, повертаються іпотекодавцю.

Тож, зазначеним вище майном забезпечуються не лише вимоги АТ «Альфа-Банк» за Кредитним договором №06.1-20/124 від 02.04.2013 року, а й вимоги інших учасників консорціумної угоди, а саме Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» за Кредитним договором №13-КБ від 26.12.2005 року та Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» за Кредитним договором №159 CL від 24.11.2011 року.

Пунктом. 5.2.4. Іпотечних договорів передбачено, що датою, на яку розпочато звернення стягнення на предмети іпотеки вважається дата, що наступає через 30 днів з моменту належного надіслання Іпотекодавцю висьмового повідомлення про порушення забезпечених зобов`язань.

Кредитор зазначає, що такі повідомлення було надіслано Боржнику 10.11.2016 року, отже частка кожного учасника спільного фінансування розраховується із загальної суми боргу за тілом кредиту станом 10.12.2016 року за офіційним курсом Національного банку у гривні до долл США 25,77249 грн. за 1 долл США.

Загальна вартість предметів забезпечення становить 829 164 100,00 грн., а частка АТ «Альфа-Банк» в загальній заборгованості становить - 28,738580%

Таким чином, виходячи із зазначеної частки АТ «Альфа-Банк» в загальній заборгованості Боржника перед банками учасниками консорціумної угоди, сума забезпечених кредиторських вимог АТ «Альфа-Банк» становить 238 289 992,14 грн.

Крім того, АТ «Альфа-Банк» включено до кредиторських вимог суми судового збору, що підлягають стягненню з Боржника на користь АТ «Альфа-Банк» в загальному розмірі 3 424 499,78 грн. що складається з: 206 700,00 грн. у справі №917/1400/16, 672 350,00 грн. у справі №917/512/19, 672 350,00 грн. у справі №917/513/19, 672 350,00 грн. у справі №917/514/19, 528 399,78 грн. у справі №917/532/19, 672 350,00 грн. у справі №925/333/19.

Таким чином, кредитор зазначає, що, враховуючи все наведене загальна заборгованість ТОВ «Гадячсир» перед Банком за офіційним курсом Національного банку України на день подання заяви з кредиторськими вимогами 01.07.2020 року (26,6676 грн. за 1 дол. США) становить 465 115 985,85 (чотириста шістдесят п`ять мільйонів сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 85 коп., та складається з:

1) прострочена заборгованість по кредиту станом на 01.06.2020р. - 15 917 434,35 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день подання цієї заяви (26,6676 грн. за 1 дол. США) становить 424 479 772,27 грн.

2) 3% річних на прострочену заборгованість по тілу кредиту за період з 01.07.2017 року по 01.06.2020 року - 1 395 390,43 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день подання цієї заяви (26,6676 грн. за 1 дол. США) становить 37 211 713,80 грн.

6) Сума судового збору, що підлягає стягненню з Боржника на користь АТ «Альфа-Банк» - 3 424 499,78 грн.

Із них сума забезпечених вимог складає 238 289 992,14 (двісті тридцять вісім мільйонів двісті вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 14 коп.

Розпорядник майна згідно повідомлення про результати розгляду грошових вимог в редакції уточнень (вхід. №12561 від 15.11.2021 р.) кредиторські вимоги АТ "Альфа-банк" (в редакції пояснень до заяви) визнає повністю.

Згідно заяви боржника про результати розгляду кредиторських вимог АТ "Альфа-Банк" в редакції уточнень (вхід. №7822 від 22.07.2020) ТОВ "Гадячсир" не заперечує проти кредиторських вимог АТ "Альфа-Банк" з тіла кредиту в розмірі 15 917 424,46 долл. США, що еквівалентно 424479508,53 грн за курсом НБУ станом на 01.07.2020.

Враховуючи викладене, приписи ст. 18, 75, 326, 327 ГПК України (наведені вище), суд вважає за необхідне визнати кредиторські вимоги АТ «Алтфа-банк» в частині простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15 917 434,35 доларів США.

Відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Враховуючи, що прострочена заборгованість по кредиту станом на 01.07.2020 становить 15 917 434,35 доларів США, то за офіційним курсом Національного банку України на день подання цієї заяви (26,6676 грн. за 1 дол. США) еквівалент у гривнях складає 424 479 772,27 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа N 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа N 14-154цс18) та від 31.10.2018 (справа N 202/4494/16-ц) зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

В своїх запереченнях Боржник заявляє про застосування судом наслідків пропуску позовної давності до вимог, що виникли до 02.07.2017 року, а також зазначає, що кінцевою датою періоду нарахування 3% річних має бути 07.10.2019 року дата подання ініціюючим кредитором до Господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.

Однак з такими твердженнями Боржника не можна погодитись виходячи з наступного.

· Щодо застосування позовної давності та визначення початкової дати періоду нарахування відсотків Банк зазначає, що відповідно до ч. 1 статті 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Отже при зворотному обрахунку дати початку нарахування відсотків виходячи з трирічного строку позовної давності з огляду на подання Банком заяви до суду 01.07.2020 року, початкова дата періоду нарахування є 01.07.2017 року.

· Щодо кінцевої дати періоду нарахування процентів Боржник виходив із поняття «Грошове зобов`язання», визначене у ст. 1 КзПБ зазначаючи, що таке зобов`язання визначається на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, однак залишає поза увагою, повну версію цієї норми, якою зазначено: Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Так ч.1. ст. 45 КзПБ зазначає, що Конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Також ч. 2 цієї статті регламентує, що Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

З цього витікає, що конкурсні кредитори подають до суду заяви з кредиторськими вимогами, які виникли саме до дня відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, а не до моменту звернення ініціюючим кредитором до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, з огляду на те, що провадження у справі про банкрутство відкрито 02.06.2020 року, кінцевою датою періоду нарахування 3% річних є 01.06.2020 року.

А отже вимога в частині 3% річних, нарахованих на тіло кредиту (з врахуванням погашення) за період з 01.07.2017 року по 01.06.2020 року становить 1 395 390,43 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день подання кредиторської вимоги (26,6676 за 1 дол. США) становить 37 211 713,80 грн. є правомірною.

Також суд визнає правомірними вимоги кредитора в частині заявлених кредиторських вимог, що складається з суми судового збору, що підлягають стягненню з Боржника на користь АТ «Альфа-Банк» в загальному розмірі 3 424 499,78 грн.

В своїх запереченнях Боржник зазначав, що визнає лише частину цих вимог з огляду на те, що рішення суду у справах №917/514/19, №917/532/19 та №925/333/19 не набрали законної сили, але станом на дату подання цих пояснень всі зазначені рішення набрали законної сили та Банком отримано виконавчі документи.

Щодо статусу боржника як забезпеченого кредитора.

Відповідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори це кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

У заяві АТ «Алтфа Банк» зазначив, що частка вартості заставних предметів АТ «Альфа-Банк» складає 238 289 992,14 грн., відтак вказані вимоги в цій частині є забезпеченими.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання (частина 3 ст. 3 Закону України «Про заставу»). Право застави припиняється, зокрема, у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою (пункт 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Аналогічні положення також передбачено ч. 5, ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», в яких зазначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов`язання. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (ч. 2 ст. 589 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про заставу»).

У разі реалізації предмета застави у зв`язку зі зверненням на нього стягнення заставодаводержателем відповідне забезпечувальне зобов`язання припиняється (абз. 5 ст. 28 Закону України «Про заставу»).

За наведеними вище положеннями законодавства заставодержатель має право задовольнити всі свої забезпечені заставою чи іпотекою вимоги до боржника за рахунок заставодавця/іпотекодавця у розмірі вартості фактичної реалізації предмета застави/поруки, що здійснюється в порядку, передбаченому законодавством (якщо інше не передбачено договором або законом).

Отже, виражений у грошовій формі розмір зобов`язання заставодавця визначається виходячи із дійсних на відповідний момент зобов`язань боржника, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), з урахуванням обсягу забезпечення за умовами забезпечувального договору. Оцінка предмета забезпечення (майна) сторонами на момент укладення договору не впливає на обсяг забезпечених вимог у разі звернення стягнення на предмет забезпечення.

Кодекс України з процедур банкрутства, не містить іншого порядку та способу визначення забезпечених вимог, ніж наведені вище положення законодавства та не пов`язує визначення вимог, забезпечених заставою (іпотекою) майна боржника, для включення їх до реєстру вимог із договірною вартістю предметів забезпечення.

Натомість правове значення в цьому випадку мав розмір підтверджених документально зобов`язань боржника за основним зобов`язанням та вартість фактичної реалізації предмета забезпечення, яка на стадії попереднього засідання ще невідома.

Отже, забезпеченими зобов`язаннями в розумінні ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства та, відповідно, вимогами забезпеченого кредитора, є вci вимоги кредитора, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), i є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства.

Подібні за змістом висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 902/492/17, а також у постановах Верховного Суду від 15.01.2020 р. у справі № 908/592/19, від 04.02.2021 р. у справі № 904/1360/19.

Заперечення боржника, в частині того, що всі вимоги АТ "Альфа-банк" є забезпечиними, викладені без врахувань умов Договору про спільне фінансування від 05.04.2013 та судом до уваги не беруться.

Таким чином, враховуючи наведене, а також те що АТ «Альфа Банк» заяву про відмову від забезпечення до суду не подавало, заявлені ним вимоги, що виникли за кредитними договорами складають 424 479 772,27 грн, вартість майна забезпечуваного заставою складає 238 289 992,14 грн., то суд погоджується з твердженнями кредитора, що в цій частині вимоги є забезпечені заставою, а в частині 226 825 993,85 грн., як вимоги, які не забезпечені заставою.

Враховуючи викладене, суд визнає кредиторські вимоги Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) (вхід. №1193/20 від 06.07.2020 р. в редакції пояснень від 10.11.2021 (вхід. №12573 від 15.11.2021) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Гвардійська, буд. 45 А, ) в сумі 238 289 992,14 грн. - як вимоги, які забезпечені заставою, 226 825 993,85 грн., як вимоги, які не забезпечені заставою, 4204,00 грн. - судового збору сплаченого за подання кредиторської вимоги.

Керуючись ст.ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

1. Визнати кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Герафак (65003, м.Одеса, вул. Отамана Головатого, 58, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Гвардійська, буд. 45 А, ) в сумі 636 126,60 грн., з них: 607 600,00 грн. - основної заборгованості, 13 185,78 грн. - пені, 1 798,06 грн. - 3 % річних, 9 338,76 грн. - судового збору, 4204,00 грн. - судового збору сплаченого за подання кредиторської вимоги.

2. Кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будища" (51230, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, 10, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Гвардійська, буд. 45 А, ) в розмірі 66474,95 грн. - основного боргу, інфляційних нарахувань - 2282,84 грн., проценти річних від простроченої суми - 2491,44 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань - 5886,21 грн., 4204,00 грн. - судових витрат - відхилити.

3. Визнати кредиторські вимоги Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) (вхід. №1193/20 від 06.07.2020 р. в редакції пояснень від 10.11.2021 (вхід. №12573 від 15.11.2021) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Гвардійська, буд. 45 А, ) в сумі 238 289 992,14 грн. - як вимоги, які забезпечені заставою, 226 825 993,85 грн., як вимоги, які не забезпечені заставою, 4204,00 грн. - судового збору сплаченого за подання кредиторської вимоги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (ст.ст.235,255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.12.2021р.

Головуючий суддя В.В. Паламарчук

Суддя В.А. Ціленко

Суддя С.М. Білоусов