ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2021 р. Справа № 910/13585/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - Барабаш О.В.

відповідача - не з`явилися

розглянувши апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "МХП" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс"

на рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2021 (повне рішення складено 16.07.2021)

у справі №910/13585/20 (суддя - Сокуренко Л.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс"

до Приватного акціонерного товариства "МХП"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "МХП" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2823086,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору про надання транспортно-експедиторських послуг №13ТЕО/19 від 15.05.2019 не оплатив надані позивачем транспортно-експедиторські послуги з організації перевезень вантажів у залізничному рухомому складі, послуги з організації проведення поточного ремонту вагонів та плату за незадіяні вагони.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 у справі №910/13585/20 позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами передано за встановленою підсудністю до Господарського суду Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.09.2020 відкрито провадження у справі №910/13585/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

22.10.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом з заявою про застосування строків позовної давності для звернення до суду.

В судовому засіданні 19.05.2021 представник позивача заявив усне клопотання про зменшення позовних вимог на суму 84870,28 грн, яку судом прийнято до розгляду.

Також 25.05.2021 позивачем подано до суду клопотання про уточнення заяви про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач зменшив позовні на 79835,15 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.06.2021 (повне рішення складено 16.07.2021) у справі №910/13585/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "МХП" на користь позивача 42411,60 грн заборгованості за послуги з організації перевезень та 2329018,32 грн плати за незадіяні вагони, в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "МХП" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення 2329018,32 грн плати за незадіяні вагони та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в зазначеній частині відмовити.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та за умов невідповідності висновків суду обставинам справи.

Зокрема, Приватне акціонерне товариство "МХП" заперечує з приводу наявності заборгованості за незадіяні вагони та посилається на ті обставини, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам відповідача з приводу недотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" порядку та умов подачі вагонів під завантаження.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 10.06.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" також подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 366786,24 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також тим, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено приписи процесуального закону.

Так, позивач не погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову в частині відмови у стягненні заборгованості в сумі 366786,24 грн за актами №№01/53/19 від 08.07.2019 та 17/113/19 від 20.11.2019, оскільки, на його переконання, Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" вірно нараховано вартість наданих послуг та правильно визначено період їх надання - з дати (включно) прибуття вагону на вказану замовником станцію до дати (включно) прибуття порожнього та очищеного вагону на станцію.

Також позивач вказує на те, що судом першої інстанції неправильно встановлено фактичні обставини справи в частині того, що вагони №№95141057, 95146759, 95147674, 95150918, 95206777, 95660171, 161055, 95162418, 95692463, 95694634 та 65719860 на вимогу позивача були вилучені для власних потреб. Позивач зазначає, що на заміну вказаних 12 вагонів було задіяно інші вагони з аналогічними технічними характеристиками, проте, відповідач не надав реквізити для їх направлення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "МХП" у справі №910/13585/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Буравльов С.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "МХП" у справі №910/13585/20, призначено її до розгляду на 28.09.2021, а також встановлено позивачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

До суду 25.08.2021 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "МХП", у якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" заперечує проти доводів скарги та просить залишити її без задоволення.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" у справі №910/13585/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" у справі №910/13585/20 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/4707/21 від 27.09.2021 у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/13585/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "МХП" у справі №910/13585/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "МХП" у справі №910/13585/20 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У призначеному засіданні суду 28.09.2021 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "МХП" до 26.10.2021 з огляду на подання апеляційної скарги іншим учасником справи та необхідність їх розгляду в одному провадженні.

До суду 11.10.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

На підставі службової записки головуючого судді та витягу з протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 з метою розгляду апеляційних скарг у справі №910/13585/20 в єдиному складі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 позивачу поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за його скаргою, зупинено дію оскаржуваного рішення, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати спільно зі скаргою Приватного акціонерного товариства "МХП" у призначеному судовому засіданні 26.10.2021, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

У призначеному засіданні суду 26.10.2021 оголошено перерву до 23.11.2021 з огляду на необхідність надання можливості Приватному акціонерному товариству "МХП" подати відзив на апеляційну скаргу позивача.

10.11.2021 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс", у якому Приватне акціонерне товариство "МХП" заперечує проти доводів скарги та просить залишити її без задоволення.

До суду 22.11.2021 представником Приватного акціонерного товариства "МХП" подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 23.11.2021 з`явився представник позивача. Натомість, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг повідомлений належним чином, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою та протоколом судового засідання від 26.10.2021.

Колегія суддів у призначеному засіданні суду поставила на обговорення подане представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи. Присутній представник позивача вирішення даного питання залишив на розсуд суду.

Судом ухвалено відмовити у задоволенні поданого клопотання з огляду на наступне.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

При цьому, відповідно до ч. 11 вказаної статті суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Частиною 2 статті 202 ГПК України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

У клопотанні про відкладення зазначено, що представник Приватного акціонерного товариства "МХП" братиме участь у судовому засіданні у справі №910/10916/20, а тому не може з`явитися у судове засідання у даній справі.

Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що у судових засіданнях 28.09.2021 та 26.10.2021 оголошувалися перерви у розгляді справи. Таким чином, подальше відкладення судового розгляду призведе до безпідставного затягування розгляду апеляційних скарг.

При цьому, слід зазначити, що юридична особа не обмежена у праві представництва в суді виключно однією особою та у разі неможливості взяти участь у судовому засіданні одним представником має право направити у судове засідання іншу уповноважену особу, зокрема, безпосереднього керівника товариства або іншу особу, повноваження якої визначені статутом.

З огляду на викладене, неявка представника відповідача у призначене судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційних скарг.

Після розгляду клопотання відповідача судом розпочато розгляд апеляційних скарг та заслухано пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс".

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що 15.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" (експедитор, контрагент) та Приватним акціонерним товариством "МХП" (замовник) укладено договір №13ТЕО/19. Також між сторонами укладено низку додаткових угод до вказаного договору.

Предметом договору відповідно до п. п. 1.2 та 1.3 є надання експедитором за плату замовнику транспортно-експедиторських послуги із організації перевезення вантажів у залізничному рухомому складі ("послуги ТЕО" або "послуги"), які замовник приймає та сплачує на умовах договору. Експедитор не є власником вантажу, не набуває в процесі послуги ТЕО за цим договором права володіння, користування та розпорядження вантажем.

Відповідно до п. п. 1.1-1.3 додаткової угоди №1 до договору в період з 01.07.2019 по 30.06.2020 (включно) замовник зобов`язується щомісячно задіяти 100 вагонів для перевезень вантажів замовника та надавати експедитору заявки на перевезення вантажів, необхідних для завантаження 100 вагонів. В період з 01.07.2019 по 30.06.2020 (включно) експедитор зобов`язується організувати надання вагонів для організації перевезення вантажів замовника в кількості не менше ніж 100 вагонів щомісячно. У разі задіяння замовником приватних вагонів у місяць у кількості, меншій ніж зазначено в п. 1.1. цієї додаткової угоди, замовник сплачує експедитору плату у розмірі 1570,80 грн з ПДВ за кожний не задіяний вагон за кожну добу, якщо таке невиконання сталося не з вини експедитора. У разі організації надання експедитором приватних вагонів у місяць на перевезення вантажів у кількості, меншій ніж зазначено в п. 1.2. цієї додаткової угоди, експедитор сплачує замовнику плату у розмірі 1570,80 грн з ПДВ за кожний такий вагон за кожну добу, якщо таке невиконання сталося не з вини замовника.

Період, за який нараховується вартість послуг експедитора, визначається за весь термін надання послуг по кожному окремому вагону, включаючи час знаходження вагону на коліях залізниць, підприємств-вантажовідправників і вантажоодержувачів, підприємств залізничного транспорту, за виключенням часу знаходження вагонів в планових ремонтах. Датою початку надання послуг за цією додатковою угодою є дата (включно) прибуття придатного до перевезення в технічному та комерційному стані порожнього вагону на вказану замовником станцію першого навантаження. Технічна несправність вагонів підтверджується повідомленням ВУ-23, комерційний стан вагонів підтверджується лабораторією підприємства, де проводиться первинне завантаження, з наступним паданням акту огляду вагону та фотофіксацією. Датою закінчення падання послуг за цією додатковою угодою є дата (включно) прибуття порожнього та очищеного від залишків вантажів вагону на станцію, вказану експедитором. Зазначені дати визначаються відповідно до даних електронної бази ГІОЦ Укрзалізниці.

Згідно з п. п. 1.1-1.3 додаткової угоди №3 в період з 01.01.2020 по 30.06.2020 (включно) замовник зобов`язується щомісячно задіяти 100 вагонів для перевезень вантажів замовника та надавати експедитору заявки на перевезення вантажів, необхідних для завантаження 100 вагонів, якщо інше не погоджено сторонами додатково у наступній додатковій угоді. В період з 01.01.2020 по 30.06.2020 (включно) експедитор зобов`язується організувати надання вагонів для організації перевезення вантажів замовника в кількості не менше ніж 100 вагонів щомісячно, якщо інше не погоджено сторонами додатково у наступній додатковій угоді. У разі задіяння замовником приватних вагонів у місяць у кількості, меншій ніж зазначено в п. 1.1. цієї додаткової угоди, замовник сплачує експедитору плату, яка діяла у цей період та зазначена у п. 1.5 цієї додаткової угоди, за кожний не задіяний вагон за кожну добу, якщо таке невиконання сталося не з вини експедитора, якщо інше не погоджено сторонами додатково у наступній додатковій угоді.

У разі організації надання експедитором приватних вагонів у місяць на перевезення вантажів у кількості, меншій ніж зазначено в п. 1.2. цієї додаткової угоди, експедитор сплачує замовнику плату, яка діяла у цей період та зазначена у п. 1.5 цієї додаткової угоди, за кожний такий вагон за кожну добу, якщо таке не виконання сталося не з вини замовника, якщо інше не погоджено сторонами додатково у наступній додатковій угоді. Період, за який нараховується вартість послуг експедитора, визначається за весь термін надання послуг по кожному окремому вагону, включаючи час знаходження вагону на коліях залізниць, підприємств-вантажовідправників і вантажоодержувачів, підприємств залізничного транспорту, за виключення часу знаходження вагонів в планових ремонтах.

Датою початку надання послуг за цією додатковою угодою є дата (включно) прибуття придатного до перевезення в технічному та комерційному стані порожнього вагону на вказану замовником станцію першого навантаження. Технічна несправність вагонів підтверджується повідомленням ВУ-23, комерційний стан вагонів підтверджується лабораторією підприємства, де проводиться первинне завантаження, з наступним наданням акту огляду вагону та фотофіксацією. Датою закінчення надання послуг за цією додатковою угодою є дата (включно) прибуття порожнього та очищеного від залишків вантажів вагону на станцію, вказану експедитором. Зазначені дати визначаються відповідно до даних електронної бази ГІОЦ Укрзалізниці.

Також пунктом 1.1 додаткової угоди №4 вирішено викласти п. 1.5 додаткової угоди №3 в наступній редакції: "Вартість послуг експедитора з організації перевезення вантажів замовника за один вагон на добу з ПДВ становить за період з 01.01.2020 по 31.01.2020 - 1400,04 грн, а з 01.02.2020 - 1071,00 грн. Період, за який нараховується вартість послуг експедитора, визначається за весь термін надання послуг по кожному окремому вагону, включаючи час знаходження вагону на коліях залізниць, підприємств-вантажовідправників і вантажоодержувачів, підприємств залізничного транспорту, за виключенням часу знаходження вагонів в планових ремонтах. Датою початку надання послуг за цією додатковою угодою є дата (включно) прибуття придатного до перевезення в технічному та комерційному стані порожнього вагону на вказану замовником станцію першого навантаження. Технічна несправність вагонів підтверджується повідомленням ВУ-23, комерційний стан вагонів підтверджується лабораторією підприємства, де проводиться первинне завантаження, з наступним наданням акту огляду вагону та фотофіксацією. Датою закінчення надання послуг за цією додатковою угодою є дата (включно) прибуття порожнього та очищеного від залишків вантажів вагону на станцію, вказану експедитором. Зазначені дати визначаються відповідно до даних електронної бази ГІОЦ Укрзалізниці".

Вартість послуг експедитора з організації перевезення вантажів замовника за один вагон на добу з ПДВ становить за період з 01.01.2020 по 31.01.2020 - 1400,04 грн з ПДВ, за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 - 1071,00 грн з ПДВ та з 01.03.2020 - 790,02 грн з ПДВ (п. 1.5 додаткової угоди №3 у редакції додаткової угоди №5).

Вартість послуг експедитора з організації перевезення вантажів замовника за один вагон на добу з ПДВ становить за період з 01.01.2020 по 31.01.2020 - 1400,04 грн з ПДВ, за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 - 1071,00 грн з ПДВ, за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 - 790,02 грн з ПДВ та з 01.04.2020 - 640,02 грн з ПДВ (п. 1.5 додаткової угоди №3 у редакції додаткової угоди №7).

Відповідно до п. п. 2.3.1 та 2.3.2 договору замовник зобов`язується не пізніше, ніж за 10 робочих днів до початку навантаження, надавати експедитору заявку на організацію перевезень із зазначенням: найменування вантажу, пункту і станції навантаження, запланованих обсягів перевезень, термінів початку навантаження, найменування станції призначення і одержувача вантажу, чітких інструкцій щодо заповнення залізничних перевізних документів, якісних та кількісних показників вантажу, порядок погодження змін маршруту та іншу необхідну інформацію. 3а 7 робочих днів до запланованої дати початку навантаження надавати експедитору документи, необхідні для надання послуг по договору.

Договір вступає в дію з моменту підписання і діє до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо будь-яка зі сторін не заявить про його розірвання протягом 30 (тридцяти) робочих днів до закінчення терміну його дії (п. 8.1 договору).

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, відповідач на виконання умов договору та додаткових угод склав та направив позивачу заявку №3 від 25.06.2019 та заявку №4 від 26.06.2019, відповідно до змісту яких Приватне акціонерне товариство "МХП" просило позивача організувати надання не менше 100 вагонів зерновозів щомісячно в період з 01.07.2019 по 30.06.2020 для організації перевезень. При цьому, зі змісту листа позивача №1105 від 05.07.2019, адресованого відповідачу, убачається, що відповідачем, окрім вищенаведених заявок, також було складено та направлено позивачу і, відповідно, отримано останнім, заявки від 20.06.2019 та 21.06.2019.

Відповідно до п. п. 2.1.2 та 2.1.3 договору експедитор зобов`язується на підставі узгоджених заявок замовника та умов перевезень здійснювати попередній розрахунок вартості послуг та надавати замовнику рахунки на передплату послуг експедитора. Для здійснення навантаження вантажів замовника відповідно до узгоджених експедитором заявок експедитор також зобов`язаний організовувати подачу залізничного рухомого складу (вагони) під перше навантаження.

Позивачем складено та направлено відповідачу лист №1105 від 05.07.2019, у якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс", розглянувши заявки відповідача з організації перевезень від 20.06.2019 та 21.06.2019, а також дві заявки від 26.06.2019, повідомило Приватне акціонерне товариство "МХП", що позивач підтверджує надання вагонів-зерновозів в кількості 100 одиниць для здійснення перевезень вантажів відповідача з наступних станцій: Красне, Львівська жд. - 28 вагонів, Звенигородка, Одеська жд. - 5 вагонів, Вендичани, Півн-Західна жд. - 35 вагонів та Мостиска-2, Львівська жд. - 32 вагони. Розрахункова вартість організації транспортно-експедиторського обслуговування у липні 2019 року складе 4869480,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 2.1.15 договору експедитор зобов`язується при наданні ТЕО використовувати технічно справні і комерційно придатні залізничні вагони. Технічна несправність вагонів підтверджується повідомленням ВУ-23, комерційний стан вагонів підтверджується лабораторією підприємства, де проводиться первинне завантаження, з наступним наданням акту огляду вагону та фотофіксацією.

Згідно з п. п. 3.1 та 3.2 договору розрахунки по цьому договору здійснюються в національній валюті України. Загальна сума цього договору визначається на підставі всіх актів наданих послуг, оформлених сторонами у порядку, передбаченому договором, та не перевищує 100000000,00 грн з урахуванням ПДВ. Вартість послуг з організації перевезень вантажів визначається в додаткових угодах, у разі необхідності проведення додаткових послуг, такі послуги будуть вказуватися в додаткових угодах до цього договору, підписаних сторонами, які є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. п. 3.5-3.7 договору замовник здійснює попередню оплату вартості послуг експедитора шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок експедитора в розмірі 100% від розрахункової вартості на 30 діб на задіяні вагони згідно цього договору до початку перевезення на підставі рахунку експедитора. Замовник здійснює розрахунки з експедитором згідно з рахунками, виставленими останнім протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання рахунку. При надходженні грошових коштів від замовника в першу чергу погашається існуюча заборгованість, залишок грошових коштів зараховується в рахунок передплати наступних послуг. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок експедитора.

Умовами п. 3.4 договору сторонами узгоджено, що факт надання послуг експедитором замовнику підтверджується актами наданих послуг. За підсумками роботи за місяць сторони не пізніше останнього дня звітного місяця оформлюють акт наданих послуг, який є первинним документом для відображення операцій в бухгалтерському та податковому обліку. За ініціативою експедитора або замовника можуть оформлюватися декілька актів на місяць за підсумками роботи в періоді, який вказано в акті наданих послуг.

Експедитор зобов`язується складати та надавати па підпис замовнику акти наданих послуг, а також надавати рахунки та податкові накладні (п. 2.1.13 договору).

Позивачем на виконання умов договору та додаткових угод складено акт наданих послуг №01/53/19 від 08.07.2019 на суму 131947,20 грн з розрахунком зазначених послуг у додатку №1, а також акт наданих послуг №17/113/19 від 20.11.2019 на суму 277250,64 грн з розрахунком зазначених послуг у додатках №№1 та 2.

При цьому, як встановлено місцевим господарським судом, за актом № 01/53/19 від 08.07.2019 на суму 131947,20 грн позивачем розраховані послуги за період з 25.06.2019 по 30.06.2019, а за актом №17/113/19 від 20.11.2019 на суму 277250,64 грн позивачем здійснено нарахування вартості послуг експедитора, пов`язаних з організацією перевезень, на суму 224624,40 грн за 7 вагонів за період з 01.11.2019 по 09.11.2019 та за 5 вагонів за період з 01.11.2019 по 16.11.2019, а також витрат експедитора, пов`язаних з організацією перевезень, на суму 52626,24 грн.

Окрім цього, позивачем складено акти наданих послуг з організації проведення поточного ремонту вагонів, а саме:

- акт наданих послуг №09/89/19 від 30.09.2019 на суму 38734,74 грн;

- акт наданих послуг №12/97/19 від 21.10.2019 на суму 28038,41 грн;

- акт наданих послуг №15/110/19 від 20.11.2019 на суму 18097,13 грн, що разом складає 84870,28 грн.

Також, оскільки відповідачем у період з 01.07.2019 по 30.06.2020 (включно) задіяно менше ніж 100 вагонів щомісячно (88 вагонів/12 діб), позивач також нарахував відповідачу плату за кожний незадіяний вагон у загальному розмірі 2329018,32 грн, що підтверджується наступними актами наданих послуг:

- №24/06/20 від 28.01.2020 на суму 925201,20 грн;

- №27/17/20 від 10.02.2020 на суму 506814,48 грн;

- №30/28/20 від 29.02.2020 на суму 372708,00 грн;

- №35/42/20 від 10.04.2020 на суму 293887,44 грн;

- №39/57/20 від 14.05.2020 на суму 230407,20 грн.

Відповідно до п. 2.3.5 договору замовник зобов`язується приймати і затверджувати акти наданих послуг протягом 3 банківських днів з моменту отримання від експедитора такого акту. У разі виникнення розбіжностей по акту наданих послуг замовник зобов`язаний затвердити (підписати) акт наданих послуг протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту одержання акту з розбіжностями і обов`язковим письмовим обґрунтуванням розбіжностей. У разі не підписання та не передачі замовником експедитору наданого акту послуги, що були зазначені в такому акті, вважаються наданими належним чином і у повному обсязі та прийняті замовником без зауважень. Такий акт наданих послуг вважається затвердженим (підписаним) замовником без розбіжностей та зауважень у повному обсязі. При цьому, датою затвердження (підписання) замовником акту наданих послуг є останній день триденного терміну після отримання акту наданих послуг.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач листом №1536 від 01.11.2019 просив відповідача підписати та повернути акт наданих послуг №01/53/19 від 08.07.2019 на суму 131947,20 грн та здійснити оплату за послуги по даному акту.

У свою чергу, відповідач листом №04/11-УМТ01 від 04.11.2019 повідомив позивача про те, що за попередніми домовленостями рухомий склад, що передавався відповідачу в оперування, мав бути переданий не раніше ніж 01.07.2019 та не пізніше першої декади липня. При цьому, передача усіх узгоджених вагонів у кількості 100 шт. відбулася лише станом на 20.07.2019.

У подальшому відповідач листом №19/11-УМТ01 від 19.11.2019 повідомив позивача, що він не узгоджує акт наданих послуг №4/107/19 та додатки №1 і №2 до нього. В листі відповідач також навів перелік вагонів по акту №17/113/19 від 20.11.2019.

Також, відповідач листами №№15/01-2 від 15.01.2020, 17/02-1 від 17.02.2020, 12/03-1 від 12.03.2020 та 22/05-1 від 22.05.2020 повідомив позивача про незгоду з наступними актами: №№24/06/20 від 28.01.2020 на суму 925201,20 грн, 27/17/20 від 10.02.2020 на суму 506814,48 грн, №30/28/20 від 29.02.2020 на суму 372708,00 грн, 35/42/20 від 10.04.2020 на суму 293887,44 грн та 39/57/20 від 14.05.2020 на суму 230407,20 грн. Підставою незгоди з актами стало те, що саме позивачем було відкликано у відповідача 12 вагонів. Доказів направлення зазначених листів матеріали справи не містять.

Звертаючись до суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" вказує на те, що ним були надані відповідачу наступні послуги:

- транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів у залізничному рухомому складі на загальну суму 409197,84 грн, що підтверджується актами наданих послуг №№01/53/19 від 08.07.2019 на суму 131947,20 грн та 17/113/19 від 20.11.2019 на суму 277250,64 грн;

- послуги з організації проведення поточного ремонту вагонів на загальну суму 84870,28 грн з ПДВ, що підтверджується актами наданих послуг №№09/89/19 від 30.09.2019 на суму 38734,74 грн, 12/97/19 від 21.10.2019 на суму 28038,41 грн та 15/110/19 від 20.11.2019 на суму 18097,13 грн;

- плата за кожний незадіяний вагон у період з 01.07.2019 по 30.06.2020 (включно) у загальному розмірі 2329018,32 грн, що підтверджується актами наданих послуг №№24/06/20 від 28.01.2020 на суму 925201,20 грн, 27/17/20 від 10.02.2020 на суму 506814,48 грн, 30/28/20 від 29.02.2020 на суму 372708,00 грн, 35/42/20 від 10.04.2020 на суму 293887,44 грн та 39/57/20 від 14.05.2020 на суму 230407,20 грн.

При цьому, як зазначив позивач, всі вищенаведені акти були належним чином направлені відповідачу поштою для підписання. Проте, відповідач, в порушення умов договору, акти наданих послуг не підписав та заборгованість у загальному розмірі 2823086,44 грн не сплатив. Зазначене стало підставою для звернення з позовом.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, стверджував, що вимоги позивача в частині оплати транспортно-експедиторських послуг за актом №02/53/19 від 08.07.2019 на суму 131947,20 грн та актом №17/113/19 від 20.11.2019 на суму 277250,64 грн є необґрунтованими. За доводами Приватного акціонерного товариства "МХП", у нього відсутній обов`язок щодо оплати акту №02/53/19 від 08.07.2019 на загальну суму 131947,20 грн з огляду на неузгодження сторонами відповідною угодою дострокового надання позивачем та прийняття відповідачем відповідних послуг в частині подання вагонів раніше ніж було замовлено відповідачем, а саме раніше 01.07.2019.

Також, щодо оплати транспортно-експедиторських послуг за актом №17/113/19 20.11.2019 на суму 277250,64 грн відповідач вказував на відсутність у нього обов`язку щодо оплати зазначеного акту, оскільки безпосередньо позивачем було витребувано у відповідача 12 вагонів за вимогою позивача для власних потреб згідно листа №1514 від 30.10.2019 на станції відвантаження відповідача. При цьому, відповідач зазначає, що згідно офіційно отриманих відомостей з ГІОЦ вказані вагони були вилучені у наступні дати: 02.11.2019 - 7 вагонів та 05.11.2019 - 5 вагонів. Починаючи з зазначених дат спірні вагони були задіяні та використовувались за їх призначенням саме позивачем. Отже, враховуючи умови додаткової угоди №1 до договору щодо визначення дати закінчення надання послуг, у відповідача наявний обов`язок щодо оплати послуг ТЕО виключно за період з 30.10.2019 по 04.11.2019, тобто, у той час, коли вагони перебували на станції призначення, що вказана експедитором. Отже, відповідач вважає, що у нього виник обов`язок щодо оплати послуг відповідача виключно за період до дати прибуття вагонів на станцію призначення експедитора та задіяння експедитором їх під інші перевезення, а саме: за 01.11.2019 - за вагони №№95141057, 95146759, 95147674, 95150918, 95206777, 95660171, 95708681 та за період з 01.11.2019 по 04.11.20219 - за вагони №№ 95161055, 95162418, 95692463, 95694634, 65719860, що, за розрахунком відповідача, відповідає сумі 42411,60 грн.

Окрім цього, відповідач також заперечив щодо нарахування плати за незадіяні вагони з огляду на те, що Приватним акціонерним товариством "МХП" були надані позивачу заявки, у яких визначений період, у якому відповідач вказав на необхідність надання вагонів (з 01.07.2019 по 30.06.2020) та їх кількість (100 шт.) та зазначив відповідні станції призначення. При цьому, відповідач стверджував, що саме з вини позивача (за його ініціативою) 12 вагонів були па початку листопада 2019 витребувані. Тобто, саме позивач за власною волею забрав відповідні вагони від відповідача. Тобто, на думку відповідача, невиконання обсягу задіяння вагонів відбулося саме з вини позивача, що, у свою чергу, виключає право позивача вимагати оплату спірних актів на загальну суму 2329018,32 грн.

В частині обов`язку оплати послуг з організації проведення поточного ремонту вагонів на загальну суму 84870,28 грн за актами наданих послуг №№09/89/19 від 30.09.2019 на суму 38734,74 грн, 12/97/19 від 21.10.2019 на суму 28 38,41 грн та 15/110/19 від 20.11.2019 на суму 18097,13 грн, відповідач вказував, що на момент подання позовної заяви зазначена сума була сплачена відповідачем, що підтверджується банківською випискою.

Частково задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3 та 5 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частиною 2 ст. 193 ГК України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням (ч. 1 ст. 929 ЦК України).

Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату (ст. 931 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 ЦК України також установлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. ст. 525 та 526 ЦК України,

Як було встановлено вище, відповідно до п. п. 2.3.1 та 2.3.2 укладеного договору замовник зобов`язується не пізніше, ніж за 10 робочих днів до початку навантаження, надавати експедитору заявку на організацію перевезень із зазначенням: найменування вантажу, пункту і станції навантаження, запланованих обсягів перевезень, термінів початку навантаження, найменування станції призначення і одержувача вантажу, чітких інструкцій щодо заповнення залізничних перевізних документів, якісних та кількісних показників вантажу, порядок погодження змін маршруту та іншу необхідну інформацію, а також за 7 робочих днів до запланованої дати початку навантаження надавати експедитору документи, необхідні для надання послуг по цьому договору.

Відповідачем на виконання умов договору та додаткових угод до нього складено та направлено позивачу заявку №3 від 25.06.2019 та заявку №4 від 26.06.2019, відповідно до яких відповідач просив Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" організувати надання не менше 100 вагонів зерновозів щомісячно в період з 01.07.2019 по 30.06.2020 з метою організації перевезень, а саме: за заявкою №3 - 20 вагонів, за заявкою №4 - 20 вагонів. Судом першої інстанції також досліджено лист позивача №1105 від 05.07.2019, адресованого відповідачу, зі змісту якого встановлено, що Приватним акціонерним товариством "МХП" окрім вищенаведених заявок також було складено та направлено позивачу та отримано останнім заявки від 20.06.2019 та 21.06.2019.

Як встановлено судом, позивачем на виконання умов договору та додаткових угод до нього здійснювалося надання послуг з організації перевезення вантажів у залізничному рухомому складі.

На підтвердження наданих послуг позивачем надано до матеріалів справи копії наступних актів наданих послуг:

- №01/53/19 від 08.07.2019 на суму 131947,20 грн;

- №17/113/19 від 20.11.2019 на суму 277250,64 грн.

Також позивачем складено акти наданих послуг з організації проведення поточного ремонту вагонів, а саме:

- № 09/89/19 від 30.09.2019 на суму 38734,74 грн;

- №12/97/19 від 21.10.2019 на суму 28038,41 грн;

- №15/110/19 від 20.11.2019 на суму 18097,13 грн.

Всі вищенаведені акти разом з супровідними листами та рахунками на оплату були направлені відповідачу кур`єрською службою доставки, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями накладних. Отримання вказаних актів не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.3.5 договору сторонами узгоджено, що замовник зобов`язується приймати і затверджувати акти наданих послуг протягом 3 банківських днів з моменту отримання від експедитора такого акту. У разі виникнення розбіжностей по акту наданих послуг замовник зобов`язаний затвердити (підписати) акт наданих послуг протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту одержання акту з розбіжностями і обов`язковим письмовим обґрунтуванням розбіжностей. У разі не підписання та не передачі замовником експедитору наданого акту послуги, що були зазначені в такому акті, вважаються наданими належним чином і в повному обсязі та прийняті замовником без зауважень. Такий акт наданих послуг вважається затвердженим (підписаним) замовником без розбіжностей та зауважень у повному обсязі. Датою затвердження (підписання) замовником акту наданих послуг є останній день триденного терміну після отримання акту наданих послуг.

Позивач надіслав відповідачу лис №1536 від 01.11.2019, у якому просив відповідача підписати та повернути акт наданих послуг №01/53/19 від 08.07.2019 на суму 131947,20 грн та здійснити оплату за послуги.

Приватне акціонерне товариство "МХП", у свою чергу, листом №04/11-УМТ01 від 04.11.2019 повідомило позивача про те, що за попередніми домовленостями рухомий склад, що передавався відповідачу в оперування, мав бути переданий не раніше, ніж 01.07.2019 та не пізніше першої декади липня. При цьому, передача усіх узгоджених вагонів у кількості 100 шт. відбулася лише станом на 20.07.2019. Також відповідачем складено лист №19/11-УМТ01 від 19.11.2019, у якому останній повідомив позивача, що він не узгоджує акт наданих послуг №14/107/19 та додатки №1 та №2 до нього. Проте, в самому листі відповідач наводить перелік вагонів по іншому акту №17/113/19 від 20.11.2019.

Отже, місцевим господарським судом вірно встановлено, що відповідач не погодив та не підписав акти наданих послуг №01/53/19 від 08.07.2019 на суму 131947,20 грн та №17/113/19 від 20.11.2019 на суму 277250,64 грн. При цьому, відповідачем також надано заперечення позивачу щодо погодження вищенаведених актів із порушенням строку, визначеного сторонами у п. 2.3.5 договору.

Дослідивши зміст актів наданих послуг та додатків до них із детальним розрахунком, суд першої інстанції встановив, що позивач, фактично, безпідставно здійснив нарахування по акту наданих послуг №01/53/19 від 08.07.2019 на суму 131947,20 грн та частково по акту наданих послуг №17/113/19 від 20.11.2019 на суму 277250,64 грн в частині 182212,80 грн вартості послуг експедитора, пов`язаних з організацією перевезень, та 52626,24 грн витрат експедитора, пов`язаних з організацією експедитором перевезень.

Так, місцевим господарським судом встановлено, що за актом наданих послуг №01/53/19 від 08.07.2019 на суму 131947,20 грн позивачем розраховано вартість послуг з організації перевезення вантажів у залізничному рухомому складі за період з 25.06.2019 по 30.06.2019. За актом наданих послуг №17/113/19 від 20.11.2019 на суму 277250,64 грн позивачем здійснено нарахування вартості послуг експедитора, пов`язаних з організацією перевезень, на суму 224624,40 грн за 7 вагонів за період з 01.11.219 по 09.11.2019 та за 5 вагонів за період з 01.11.2019 по 16.11.2019, а також витрат експедитора, пов`язаних з організацією перевезень, на суму 52626,24 грн.

Разом з цим, пунктом 1.1 додаткової угоди №1 сторони чітко визначили початок строку надання позивачем відповідачу послуг, а саме з 01.07.2019. При цьому, пунктом 1.5 додаткової угоди №1 визначено вартість послуг експедитора та період надання послуги з 01.06.2019. Однак, відповідно до п. 2.3.1 договору замовник зобов`язаний надавати експедитору заявку на організацію перевезень із чітким зазначенням, окрім іншого, термінів початку навантаження та іншу необхідну інформацію.

Як убачається з заявок №3 від 25.06.2019 та №4 від 26.06.2019, відповідач просив позивача організувати надання не менше 100 вагонів зерновозів щомісячно саме в період з 01.07.2019 по 30.06.2020 для організації перевезень.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Умовами п. 9.4 укладеного договору визначено, що зміна та доповнення договору здійснюється за письмовою згодою сторін.

Як обґрунтовано зазначено місцевим господарським судом, матеріали справи не містять доказів зміни сторонами умов договору або наявних додаткових угод до нього в частині передування дії з надання послуг позивачем дії щодо здійснення відповідачем заявок на такі послуги, а також щодо обов`язковості зазначення відповідачем у таких заявках строку надання послуг.

Відтак, беручи до уваги початок строку надання послуг, визначений у п. 1.1 додаткової угоди №1, а також дату, зазначену у заявках відповідача (01.07.2019), з урахуванням періоду, визначеного позивачем, за який він і здійснив нарахування відповідачу плати за послуги (з 25.06.2019 по 30.06.2019), зазначений період не є таким, що погоджений відповідачем. Зазначене свідчить про зміну в односторонньому порядку позивачем умов договору та додаткової угоди №1 до нього без погодження з Приватним акціонерним товариством "МХП".

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що нарахування плати за послуги за спірним актом позивачем здійснено неправомірно та з порушенням умов договору. Тому, у відповідача відсутній обов`язок щодо здійснення оплати послуг на підставі акта наданих послуг №01/53/19 від 08.07.2019 на суму 131947,20 грн.

Щодо акта наданих послуг №17/113/19 від 20.11.2019 на суму 277250,64 грн та додатків №№ 1 та 2 до нього, місцевим господарським судом встановлено наступне.

Вищенаведений акт наданих послуг містить два види нарахувань, а саме: 224624,10 грн вартості послуг експедитора, пов`язаних з організацією перевезень, розрахунок яких наведено у додатку № 1 до акту, а також 52626,24 грн витрат експедитора, пов`язаних з організацією експедитором перевезень, розрахунок яких наведено у додатку №2 до акту.

Як убачається з додатку №1 до акту №17/113/19, позивачем здійснено нарахування вартості послуг експедитора, пов`язаних з організацією перевезень, на суму 224624,40 грн за 7 вагонів за період з 01.11.2019 по 09.11.2019 та за 5 вагонів за період з 01.11.2019 по 16.11.2019.

При цьому, у матеріалах справи наявний лист позивача №1514 від 30.10.2019, у якому останній повідомляє Приватне акціонерне товариство "МХП" про вимушену ротацію парку вагонів-зерновозів, які задіяні під перевезення вантажів, а саме вагонів №№ 95719860, 95694634, 95692463, 95161055, 95162418, 95147674, 95708681, 95660171, 95141057, 95146759, 95150918 та 952067770, у зв`язку із виробничою необхідністю.

У відповідь на зазначений лист, відповідачем листом №31/10-УМТ від 31.10.2019 було погоджено передачу вищенаведених 12 вагонів.

Відповідно до п. 1.5 додаткової угоди №1 до договору датою закінчення надання послуг за цією додатковою угодою є дата (включно) прибуття порожнього та очищеного від залишків вантажів вагону на станцію, вказану експедитором. Зазначені дати визначаються відповідно до даних електронної бази ГІОЦ Укрзалізниці.

Згідно з п. 9.13 договору дані електронної бази ГІОЦ Укрзалізниці є достатнім доказом фактів, на які посилаються сторони.

Як убачається з матеріалів справи, а саме даних електронної бази ГІОЦ Укрзалізниці, та не заперечується позивачем, 7 вагонів були вилучені позивачем 02.11.2019, а 5 вагонів - 05.11.2019. Також, матеріали справи містять докази використання спірних вагонів у період з 02.11.2019 та 05.11.2019 відповідно безпосередньо позивачем.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що дійсний період, у якому позивач надав, а відповідач прийняв транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів за актом №17/113/19, є 1 день за 7 вагонів - 01.11.2019 та 4 дні з 01.11.2019 по 04.11.2019 за 5 вагонів.

Відповідно до п. 1.5 додаткової угоди №1 вартість послуг експедитора за один вагон на добу з ПДВ становить 1570,80 грн.

З урахуванням встановленого періоду надання позивачем відповідачу послуг за актом №17/113/19 в частині організації перевезення вантажів, а також розміру плати, погоджених сторонами, місцевий господарський суд вірно встановив, що позивачем надано відповідачу послуги лише на загальну суму 42411,60 грн.

Стосовно другої частини нарахувань по акту №17/113/19 на суму 52626,24 грн, місцевим господарським судом встановлено наступне.

З додатку №2 до акту №17/113/19 убачається, що позивачем здійснено нарахування відповідачу тарифу за перевезення по території України та додаткових зборів за 12 пустих вагонів №№ 95719860, 95694634, 95692463, 95161055, 95162418, 95147674, 95708681, 95660171, 95141057, 95146759, 95150918 та 95206777 з датами документів: 02.11.2019 за 7 вагонів та 05.11.2019 за 5 вагонів.

Відповідно до п. 2.3 додаткової угоди №1 до договору замовник за власний рахунок проводить оплату тарифу за перевезення по території України вагону у порожньому стані при його направленні після завершення останнього завантаженого рейсу замовника па станцію, вказану експедитором.

Однак, матеріали справи не містять доказів здійснення позивачем оплати тарифу за перевезення по території України вищенаведених 12 вагонів, що, у свою чергу, виключає виникнення права у позивача на нарахування позивачем відповідачу та включення останнього до акту наданих послуг такого тарифу у розмірі 52626,24 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду з приводу того, що послуги у зазначеному розмірі не є наданими позивачем відповідачу.

Відповідно до п. п. 3.5-3.7 договору замовник здійснює попередню оплату вартості послуг експедитора шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок експедитора в розмірі 100% від розрахункової вартості на 30 діб на задіяні вагони згідно цього договору до початку перевезення на підставі рахунку експедитора. Замовник здійснює розрахунки з експедитором згідно з рахунками, виставленими останнім, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання рахунку. При надходженні грошових коштів від замовника в першу чергу погашається існуюча заборгованість, залишок грошових коштів зараховується в рахунок передплати наступних послуг. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок експедитора.

Позивач 21.11.2019 направив відповідачу лист №1626 від 21.11.2019 разом з додатками до нього, у тому числі, актом наданих послуг №17/113/19 від 20.11.2019 та рахунком №978 від 20.11.2019, які отримані Приватним акціонерним товариством "МХП" 22.11.2019.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, строк виконання відповідачем свого зобов`язання в частині оплати отриманих послуг за актом №17/113/19 від 20.11.2019 в сумі 42411,60 грн є таким, що настав 29.05.2019. У свою чергу, відповідачем вказані послуги не оплачені.

Також, на момент звернення позивачем з позовом до суду останнім було заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за послуги з організації проведення поточного ремонту вагонів на загальну суму 84870,28 грн на підставі актів наданих послуг №№09/89/19 від 30.09.2019, 12/97/19 від 21.10.2019 та №15/110/19 від 20.11.2019. Зазначені акти з боку відповідача не підписані.

Однак, під час розгляду справи позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог з урахуванням клопотання про уточнення, відповідно до якої, позивач зменшив зазначені вимоги з 84870,28 грн до 5035,13 грн. При цьому, обґрунтовуючи зменшення позовних вимог в зазначеній частині, позивач посилався на підписаний між сторонами акт звірки взаєморозрахунків з розбіжностями, копія якого наявна у матеріалах справи.

Також, під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідачем надано письмові пояснення, відповідно до яких останній підтвердив здійснення оплати за надані позивачем послуги за актами наданих послуг ще до звернення до суду з позовом, доказом чого є банківська виписка та акт звірки взаєморозрахунків.

Оскільки спірні послуги оплачені відповідачем у повному обсязі в сумі 84870,28 грн, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду з приводу того, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості у сумі 5035,13 грн не підлягають задоволенню.

Поряд з цим, у поданій апеляційній скарзі позивач не погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову в частині відмови у стягненні заборгованості в сумі 366786,24 грн за актами №№01/53/19 від 08.07.2019 та 17/113/19 від 20.11.2019.

На переконання позивача, ним вірно нараховано вартість наданих послуг та правильно визначено період їх надання - з дати (включно) прибуття вагону на вказану замовником станцію до дати (включно) прибуття порожнього та очищеного вагону на станцію.

Проте, апеляційний суд наголошує на тому, що позивачем не спростовано правомірних тверджень суду першої інстанції з приводу того, що період надання послуг з 25.06.2019 по 30.06.2019 не є таким, що погоджений сторонами. При цьому, судом вірно зазначено, що зі сторони позивача, фактично, відбулася зміна в односторонньому порядку умов договору та додаткової угоди №1 без погодження іншого періоду надання послуг, ніж того, що було узгоджено сторонами.

Також позивач вказує на те, що судом першої інстанції неправильно встановлено фактичні обставини справи в частині того, що вагони №№95141057, 95146759, 95147674, 95150918, 95206777, 95660171, 161055, 95162418, 95692463, 95694634 та 65719860 на вимогу позивача були вилучені для власних потреб. Позивач зазначає, що на заміну вказаних 12 вагонів було задіяно інші вагони з аналогічними технічними характеристиками, проте, відповідач не надав реквізити для їх направлення.

Разом з цим, місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні правильно встановлено, що вказані вагони використовувалися безпосередньо позивачем, а отже не могли бути використані Приватним акціонерним товариством "МХП". При цьому, в матеріалах справи відсутні докази здійснення заміни 12 вагонів на вагони з аналогічними технічними характеристиками та їх безпосереднього використання відповідачем.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача не підтверджені належними і допустимими доказами та не узгоджуються зі встановленими обставинами справи.

З урахуванням усього вищезазначеного, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за актами наданих послуг №№01/53/19 від 08.07.2019 та 17/113/19 від 20.11.2019, а також з висновками про відмову у задоволенні позову в частині актів наданих послуг №№09/89/19 від 30.09.2019, 12/97/19 від 21.10.2019 та №15/110/19 від 20.11.2019.

Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 2329018,32 грн, як плати за незадіяні вагони, слід зазначити наступне.

Згідно з п. п. 1.1 додаткових угод №№1-3 до договору в період з 01.07.2019 по 30.06.2020 (включно) замовник зобов`язується щомісячно задіяти 100 вагонів для перевезень вантажів замовника та надавати експедитору заявки на перевезення вантажів, необхідних для завантаження 100 вагонів, якщо інше не погоджено сторонами додатково у наступній додатковій угоді.

Судом першої інстанції встановлено, що за вказаний період відповідачем було задіяно менше 100 вагонів щомісячно, а саме 88 вагонів/12 діб.

При цьому, позивач листом №1514 від 30.10.2019 повідомив відповідача про вимушену ротацію парку вагонів-зерновозів, які задіяні під перевезення вантажів, а саме вагонів №№95719860, 95694634, 95692463, 95161055, 95162418, 95147674, 95708681, 95660171, 95141057, 95146759, 95150918 та 95206777 у зв`язку з виробничою необхідністю. У відповідь на вказаний лист відповідач листом №31/10-УМТ від 31.10.2019 погодив передачу вищенаведених 12 вагонів.

Судом також досліджено численні листи позивача, а саме №№1514 від 30.10.2019, 1537 від 01.11.2019, 1583 від 06.11.2019, 1639 від 26.11.2019, 1646 від 28.11.2019, 1819 від 27.12.2019, 26 від 03.01.2020, 46 від 11.01.2020 та 62 від 16.01.2020, у яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" просить відповідача надати позивачу реквізити відправлення 12 вагонів-зерновозів під навантаження.

Проте, як убачається з матеріалів справи, відповідачем так і не надано позивачу реквізити для відправлення 12 вагонів-зерновозів під навантаження, з урахуванням умов, встановлених п. 2.3.1 договору (найменування вантажу, пункту і станції навантаження, термінів початку навантаження, найменування станції призначення і одержувача вантажу, чітких інструкцій щодо заповнення залізничних перевізних документів, якісних та кількісних показників вантажу порядок погодження змін маршруту та іншу необхідну інформацію).

Відповідно до п. п. 1.3 додаткових угод №№ 1-3 у разі задіяння замовником приватних вагонів у місяць у кількості, меншій ніж зазначено в п. 1.1 додаткової угоди, замовник сплачує експедитору плату, яка діяла у цей період та зазначена у п. 1.5 додаткової угоди, за кожний не задіяний вагон за кожну добу, якщо таке невиконання сталося не з вини експедитора, якщо інше не погоджено сторонами додатково у наступній додатковій угоді.

З урахуванням додаткової угоди №1, вартість зазначена у п. 1.5 додаткової угоди №1 становила 1570,80 грн; у додатковій угоді №3 - 1400,04 грн; у додатковій угоді №4 за період з 01.01.2020 по 31.01.2020 - 1400,04 грн та з 01.02.2020 - 1071,00 грн; у додатковій угоді №7 за період з 01.01.2020 по 31.01.2020 - 1400,04 грн, за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 - 1071,00 грн, за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 - 790,02 грн та з 01.04.2020 - 640,02 грн.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивачем складено та направлено на адресу відповідача наступні акти наданих послуг: №№24/06/20 від 28.01.2020 на суму 925201,20 грн, 27/17/20 від 10.02.2020 на суму 506814,48 грн, 30/28/20 від 29.02.2020 на суму 372708,00 грн, 35/42/20 від 10.04.2020 на суму 293887,44 грн та 39/57/20 від 14.05.2020 на суму 230407,20 грн. Разом з цим, відповідачем зазначені акти хоч і отримані, але не погоджені та не підписані, заборгованість у загальному розмірі 2329018,32 грн не сплачено.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Перевіривши правильність нарахування позивачем плати за незадіяні вагони у погодженій сторонами місячній кількості, судом першої інстанції встановлено правильність її обчислення. З наведеними висновками погоджується і колегія суддів.

Приватне акціонерне товариство "МХП" у поданій апеляційній скарзі заперечує з приводу наявності заборгованості за незадіяні вагони та посилається на ті обставини, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам відповідача з приводу недотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" порядку та умов подачі вагонів під завантаження.

Натомість, колегія суддів вказує на те, що на підставі аналізу положень укладеного договору та додаткових угод до нього слід зробити висновок, що єдиною підставою для звільнення відповідача від внесення плати за незадіяні вагони є вина експедитора або інші умови, які сторони мали погодити у наступних додаткових угодах.

Разом з цим, матеріалами справи не підтверджується наявність доведеної належним чином вини експедитора у незадіянні вагонів або ж укладення додаткових угод, які б змінювали положення договору та додаткових угод.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем так і не надано позивачу реквізити для відправлення 12 вагонів-зерновозів під навантаження, з урахуванням умов, встановлених п. 2.3.1 договору (найменування вантажу, пункту і станції навантаження, термінів початку навантаження, найменування станції призначення і одержувача вантажу, чітких інструкцій щодо заповнення залізничних перевізних документів, якісних та кількісних показників вантажу порядок погодження змін маршруту та іншу необхідну інформацію). Тобто, вагони не були задіяні саме з вини замовника послуг, а не експедитора.

Отже, доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "МХП" судом відхиляються, як необґрунтовані.

Також апеляційним суд вважає правомірним висновок суду першої інстанції з приводу того, що позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення з позовом за актами наданих послуг №№01/53/19 та 24/06/20, а також щодо оплати за незадіяні вагони по актах №№24/06/20, 27/17/20 та 30/28/20.

Обґрунтовуючи зазначену заяву, відповідач стверджував, що за умовами укладеного між сторонами договору, позивач, як експедитор, в даному випадку частково є і перевізником, а тому до заявлених позовних вимог щодо невиконання умов договору внутрішнього перевезення має бути застосовано скорочений строк позовної давності у шість місяців відповідно на підставі ч. 5 ст. 315 ГК України.

Місцевим господарським судом з огляду на зміст правочину та правовідносини сторін вірно встановлено, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є саме договором про транспортно-експедиторські послуги, а не договором перевезення. Тому на правовідносини, які виникли між сторонами, поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки, визначена ст. 257 ЦК України.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо часткового задоволення позову та стягнення з Приватного акціонерного товариства "МХП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" заборгованості за договором про надання транспортно-експедиторських послуг №13ТЕО/19 від 15.05.2019 у розмірі 2371429,92 грн.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2021 у справі №910/13585/20 прийнято з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "МХП" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційних скарг, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за їх подання покладаються на скаржників.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "МХП" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2021 у справі №910/13585/20 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду Київської області від 10.06.2021 у справі №910/13585/20.

4. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг покласти на скаржників.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 06.12.2021.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В.Андрієнко

С.І. Буравльов