ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

08.12.2021 року м. Дніпро Справа № 908/1674/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.,

розглянувши матеріали заяви

Приватного акціонерного товариства

"Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання"

про вжиття заходів забезпечення у справі № 908/1674/19

по розгдяду заяви Приватного акціонерного товариства

"Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання"

про перегляд за виключними обставинами

постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2020 р.

у справі № 908/1674/19

за позовом

Бердянської міської ради,

м. Бердянськ Запорізької області

до Приватного акціонерного товариства

"Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання",

м. Бердянськ Запорізької області

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

на стороні Позивача

Фонд державного майна України,

м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

на стороні Відповідача

ОСОБА_1 ,

м. Бердянськ Запорізької області

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

на стороні Відповідача

ОСОБА_2 ,

м. Бердянськ Запорізької області

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

на стороні Відповідача

ОСОБА_3 ,

м. Бердянськ Запорізької області

про передачу гуртожитку у комунальну власність територіальної громади

ВСТАНОВИВ:

Бердянська міська рада звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" про передачу на безкомпенсаційній основі частини гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , у комунальну власність територіальної громади. В позовній заяві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача зазначено Фонд державного майна України.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.12.2019р. в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2020 р. (головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Кузнецов В.О., Парусніков Ю.Б.) апеляційну скаргу Бердянської міської ради задоволено. Рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2019 р. у справі № 908/1674/19 скасовано. Прийнято нове рішення. Позовні вимоги задоволено. Зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" передати на безкомпенсаційній основі у комунальну власність територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради 17/18 частин гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" на користь Бердянської міської ради витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 1 921,00 грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" на користь Бердянської міської ради витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 881,50 грн. Видачу наказів доручено Господарському суду Запорізької області.

Приватним акціонерним товариством "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" подано заяву про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2020 р. у справі № 908/1674/19 за виключними обставинами.

Згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.11.2021 р. для розгляду справи № 908/1674/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Вечірко І.О., судді - Кузнецов Ю.Б., Парусніков Ю.Б.

29.11.2021 р. на адресу апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 908/1674/19.

01.12.2021 р. судді Центрального апеляційного господарського суду Вечірко І.О., Кузнецов В.О., Парусніков Ю.Б. подали заяву про самовідвід у справі № 908/1674/19.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2021 р. задоволено заяву суддів Центрального апеляційного господарського суду Вечірка І.О., Кузнецова В.О., Паруснікова Ю.Б. про самовідвід у справі № 908/1674/19 по розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" про перегляд за виключними обставинами постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2020 р. Справу № 908/1674/19 передано для автоматизованого розподілу.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду заяви у справі № 908/1674/19 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді ( суддя - доповідач ) - Кощеєв І.М., судді - Чус О.В., Орєшкіна Е.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2021 р..

Розпорядженням керівника апарату суду від 06.12.2021 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для розгляду заяви у справі визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.12.2021р. відкрито провадження за заявою Приватного акціонерного товариства "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" про перегляд за виключними обставинами постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2021р. у справі № 908/1674/19. Розгляд заяви призначено на 28.12.2021р. на 11:00 год..

Від Приватного акціонерного товариства "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення, в якій Заявник просить апеляційний суд: Зупинити стягнення на підставі наказу господарського суду від 01.10.2020 р. № 908/1674/19, яким зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання» передати на безкомпенсаційній основі у комунальну власність територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради 17/18 частин гуртожитку, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Горького, 7, у межах виконавчого провадження № 63819871, поновленого згідно постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Дніпро ) від 29.11.2021 р. ВП № 63819871, та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо 17/18 частки у праві власності на нерухоме майно будівлі за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Горького, 7 ( реєстраційний номер розділу у реєстрі № 4 ), власником якої є Приватне акціонерне товариство «Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання» ( Код ).

Заява про вжиття заходів забезпечення обгрунтована тим, що ПрАТ «БЗПТО» подало до апеляційного господарського суду заяву про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2020 р. у справі № 908/1674/19 за виключними обставинами на підставі п. 1 ч. 3 ст. 320 ГПК України через встановлення Конституційним Судом України неконституційності підпункту „б" пункту 1 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 р. № 500-VI зі змінами. Обставини справи та правові підстави для перегляду за виключними обставинами викладені у відповідній заяві.

Заявник зазначає, що на даний час триває стадія виконання рішення суду, в ході якої подана заява перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2020 р. у справі № 908/1674/19 за виключними обставинами. А отже, ПрАТ «БЗПТО» має право подати заяву про забезпечення на підставі ст. 136 ГПК України, в тому числі, на такій стадії як перегляд судового рішення за виключними обставинами та в цілому на стадії виконання судового рішення.

ПрАТ «БЗПТО» наголошує на тому, що жодного попереднього і повного відшкодування вартості об`єкта права приватної власності заводу не здійснено, а тому в силу норми Конституції прямої дії передача майна у комунальну власність до такої попередньої компенсації неможлива. Будь-яка передача на безкомпенсаційній основі майна ПрАТ «БЗПТО» у комунальну власність суперечитиме Конституції України як джерелу найвищої юридичної сили в України та її норма прямої дії. Однак, як стало відомо Відповідачу, всупереч нормі прямої дії Конституції та рішенню Конституційному Суду державним виконавцем знов розпочате незаконне виконавче провадження.

Водночас, на думку Заявника, державний виконавець явно виходить за межі прийнятого судового рішення та самостійно, без згоди інших співвласників, без проведення поділу (виділу), без визначення конкретних приміщень, що складають 17/18 частини будівлі намагається провести якісь виконавчі дії щодо «вилучення» у Приватного акціонерного товариства «Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання» та передачі на безкомпенсаційній основі у комунальну власність територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради 17/18 частини гуртожитку.

При цьому, Приватне акціонерне товариство «Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання» зазначає, що досліджувана будівля за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Горького, 7 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №04 ) не є гуртожитком, а у державного виконавця немає повноважень щось вилучати за судовим рішенням зобов`язального характеру. Крім того, перереєстрація права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не може відбуватися ані на підставі судового рішення, ані на підставі якихось не передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документів державного виконавця про примусове «вилучення» майна. Отже, очевидно, що дії державного виконавця, які він намагається вчинити, напряму суперечать ст. 41 Конституції України - нормам прямої дії.

Відтак, на думку Скаржника, у розумінні ст. 136 ГПК України невжиття заходів забезпечення може, унеможливить ефективний захист порушених прав та інтересів ПрАТ «БЗПТО». В разі (незаконного) виконання судового рішення це зможе завадити перегляду судового рішення за виключними обставинами, який можливий, в тому числі, якщо судове рішення не виконано (п.1 ч. 3 ст. 320 ГПК України). У даній справі є не припущення, а факт, що державний виконавець намагається провести незаконні дії з «вилучення» майна ПрАТ «БЗПТО».

Апеляційний господарський суд, дослідивши заяву Відповідача про вжиття заходів забезпечення в межах викладених доводів та встановлених фактичних обставин справи, дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Виходячи з положень ст. ст. 136, 137 ГПК України при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Таким чином, звертаючись з відповідною заявою позивач повинен обґрунтувати імовірність утруднення виконання рішення або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів - саме з урахуванням предмета позову і неможливість виконання позовних вимог у випадку їх задоволення.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Колегія суддів зауважує, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суд у кожному конкретному випадку повинен оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Тобто позивач повинен аргументувати: імовірність утруднення або невиконання рішення господарського суду, шляхом надання доказів на підтвердження існування обставини утруднення чи можливого невиконання рішення суду в разі задоволення позову; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги; взаємопов`язаність заходу забезпечення з обставиною утруднення виконання чи невиконання рішення господарського суду, а саме, що обраний спосіб забезпечення спроможний запобігти відповідним утрудненням.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2020 р. скасовано рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2019 р. у справі № 908/1674/19. Прийнято нове рішення, яким зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" передати на безкомпенсаційній основі у комунальну власність територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради 17/18 частин гуртожитку, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Горького, 7.

Приватне акціонерне товариство "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" подало до апеляційного господарського суду заяву про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2020 р. у справі № 908/1674/19 за виключними обставинами на підставі п. 1 ч. 3 ст. 320 ГПК України через встановлення Конституційним Судом України неконституційності підпункту „б" пункту 1 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 р. № 500-VI зі змінами.

Заява про вжиття заходів забезпечення обгрунтована тим, що на даний час триває стадія виконання рішення суду, а імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в даній справі за наслідками розгляду заяви про перегляд постанови за виключними обставинами пов`язується з обставиною примусового виконання наказу господарського суду виданого на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2020 р. у справі № 908/1674/19 ( зазначена постанова набрала законної сили та є чинною).

Ст. 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання.

Згідно зі ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

В свою чергу, ст. 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, враховуючи зазначені положення в сукупності, господарський суд не наділений правом зупинення виконання судового рішення в рамках забезпечення позову.

Подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.01.2020 р. у cправі № 905/1115/19.

Згідно з частиною 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

За приписами частин 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також слід зауважити, що у разі не погодження Відповідача з виконавчими діями державного виконавця, Приватне акціонерне товариство "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" з урахування положень ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" може оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом та відповідно до ст. ст. 339, 340 ГПК України має право звернутися до суду із скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено його право.

За таких обставин апеляційний господарський суд дійшов висновку, що Приватне акціонерне товариство "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" при зверненні з заявою про забезпечення позову не обґрунтовано існування обставин, які б утруднили або зробили неможливим виконання рішення в даній справі, а відтак і наявність зв`язку між визначеними заходами забезпечення і предметом позовної вимоги.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 136, 137, 234, 235 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" про вжиття заходів забезпечення у справі № 908/1674/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна