ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" грудня 2021 р. Справа № 916/856/21

За заявою: товариства з обмеженою відповідальністю „Зоря (67413, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Новоселівка, )

про визнання банкрутом

Суддя Лепеха Г.А.

Представники:

ТОВ "Украгроком" - Власенко М.О.

розпорядник майна - арбітражний керуючий Вудуд Г.І.

Суть спору: про визнання банкрутом

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.04.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Зоря, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Костіна С.О.

Ухвалою попереднього засідання від 15.06.2021 визнано вимоги кредиторів до боржника ТОВ „Зоря.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.07.2021 припинено повноваження розпорядника майна ТОВ „Зоря арбітражного керуючого Костіна С. О., призначено розпорядником майна ТОВ „Зоря арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича.

Ухвалою господарського суду від 11.11.2021 затверджено звіт арбітражного керуючого Вудуда Г.І. про нарахування основної і додаткової грошової винагороди в загальній сумі 258 347, 85 грн. та витрат в сумі 1 173 грн. за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ „Зоря за рахунок коштів боржника.

Розпорядник майна звернувся до суду з заявою про стягнення з ТОВ „Зоря на користь арбітражного керуючого Вудуда Г.І. грошової винагороди та витрат за виконанням повноважень розпорядника майна в загальній сумі 259 520, 85 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право, зокрема, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг. Розглянувши вказану заяву розпорядника майна, дослідивши наявні докази, суд вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Також, ст. ст.129, 1291 Конституції України судові рішення, що ухвалюються судами іменем України є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Зазначений принцип закріплений також ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Також, зазначені приписи наведені й Конституційним Судом України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012р., в якому вказано, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

З наведених вище приписів вбачається декларування державою права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

Законом України №475/97 від 17.07.1997р. ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. та Перший протокол до Конвенції, тому в силу ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання рішення суду залишалось невиконаним. Тобто, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення (рішення ЄСПЛ у справах "Шмалько проти України", "Горнсбі проти Греції" та ін.).

Приймаючи до уваги, що процедура розпорядження майном продовжувалась й після закінчення авансованих коштів, суд вважає за можливе здійснити сплату винагороди арбітражного керуючого Вудуда Г.І., затвердженої ухвалою суду від 11.11.2021, за рахунок коштів боржника.

З аналізу наведених норм, господарський суд на виконання цієї ухвали видає наказ.

Керуючись ч. 1 ст. 12, ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Зоря (67413, с. Новоселівка, Роздільнянський р-н, Одеська обл., ) на користь арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича (свідоцтво № 1462 від 15.07.2013, а/с 13, м. Одеса, 65012, код НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 ) 259 520 (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять) грн. 85 коп.

2. Видати наказ.

Повний текст ухвали складено 02 грудня 2021 р.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у відповідності до ст.ст. 254, 255 ГПК України .

Суддя Г.А. Лепеха