ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Рішення

"28" жовтня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/137/21

За позовом Фізичної особи - підприємця Буришина Михайла Федоровича, с. Лалово Мукачівського району Закарпатської області

до відповідача Відділу освіти Мукачівської районної державної адміністрації, м. Мукачево Закарпатської області

про стягнення 254 889 грн. заборгованості за виконані роботи,

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

Секретар судового засідання - Тягнибок К.О.

представники:

Позивача - не з`явився

Відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Фізичною особою - підприємцем Буришиним Михайлом Федоровичем, с. Лалово Мукачівського району Закарпатської області заявлено позов до відповідача Відділу освіти Мукачівської районної державної адміністрації, м. Мукачево Закарпатської області про стягнення 254 889 грн. заборгованості за виконані роботи.

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема, покликається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 353 від 28.10.2020 року в частині повної оплати виконаних робіт, які передбачені вищезазначеним зобов`язанням. Вказує, що відповідні роботи, які виступали предметом договору, були прийняті замовником у повному обсязі та без зауважень, підтвердженням чого є акт, складений сторонами 20.01.2021 року. Звертає увагу, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, частиною першою статті 202 Господарського кодексу України, такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Поданою суду заявою від 28.10.2021 року позивач просив суд розглянути існуючий спір за наявними матеріалами, без участі позивача та його уповноваженого представника. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України суду не подав, натомість, власну правову позицію виклав у письмових поясненнях по суті справи. Вказав, що підстав для задоволення заявлених позивачем вимог немає з огляду на порушення останнім терміну виконання робіт, визначеного зобов`язанням, а також у зв`язку із закінченням строку дії відповідного договору підряду від 28.10.2020 року.

У додаткових письмових поясненнях, поданих до суду 28.10.2021 року, відповідач зазначив про те, що акт приймання виконаних будівельних робіт підписаний ним помилково та не може бути прийнятим до оплати за відсутності проведеного інженером технічного нагляду, що передбачений договором № 24/т/395 від 18.11.2020 року.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

У відповідності до приписів ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивача та відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками спірних правовідносин.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

суд встановив:

28.10.2020 року між Фізичною особою - підприємцем Буришиним Михайлом Федоровичем (підрядником, позивачем у справі) та Відділом освіти Мукачівської районної державної адміністрації (замовником, відповідачем у справі) було укладено Договір № 353, за умовами якого замовник доручає, а підрядник забезпечує виконання капітального ремонту об`єкту будівництва - даху Обавського ДНЗ Мукачівського району. Замовник зобов`язується прийняти закінчені роботи та оплатити їх (п. 1.1. Договору).

Пунктом. 2.3. Договору встановлені строки виконання робіт по будівництву об`єкта, зокрема: початок робіт - після підписання сторонами Договору; закінчення робіт - відразу після підписання остаточного акту виконаних робіт, але не пізніше, ніж 17 грудня 2020 року.

Відповідно до п. 2.4. Договору, при виникненні обставин, які не залежать від підрядника, та які перешкоджають виконанню ним своїх зобов`язань за Договором у встановлені терміни, строк здавання робіт, за письмовим погодженням замовника, може бути подовжено на час дії обставин, які не залежать від підрядника, з додаванням часу на відновлення підрядником робочого процесу та можливим перенесенням робіт на сприятливий час, що оформлюється додатковою угодою до Договору.

До вищевказаних обставин належать, зокрема: погодні умови; обставини, що виникли з вини постачальника (виробника) матеріалів; обставини, за які несе відповідальність замовник (зменшення розмірів фінансування, зміна кошторисної документації, виникнення додаткових робіт, ініціатором яких є замовник, тощо); форс-мажорні обставини (п. 2.5. Договору).

Згідно п. 3.1. Договору, ціна договору є твердою та складає 525 000 грн.

Акт виконаних робіт готує підрядник і передає для підписання уповноваженому представнику замовника. Уповноважений представник замовника протягом трьох днів із дня подачі документів перевіряє реальність акту і підписує в частині фактично виконаних обсягів робіт або надає обґрунтовані зауваження до акту. Сторони дійшли згоди, що перший акт виконаних робіт, наданий підрядником на оплату, повинен складати не менше десяти відсотків Договірної ціни (п. 3.6. Договору).

Пунктом 9.2. Договору визначено, що підрядник зобов`язується виконати якісно та у встановлений термін передбачені цим Договором роботи відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації.

У свою чергу, п. 9.24. передбачає обов`язок замовника проводити розрахунки з підрядником на підставі актів форми № КБ-2в та довідки № КБ-3 при наявності фактичного фінансування об`єкту.

Крім того, замовник зобов`язується забезпечити здійснення технічного нагляду протягом усього періоду будівництва об`єкта в порядку, встановленому законодавством (п. 9.25. Договору).

Договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до повного виконання робіт, але не пізніше 31 грудня 2020 року. Закінчення строку Договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (п.п. 17.1-17.2. Договору).

На підставі наявних у матеріалах справи доказів суд констатує, що на виконання умов Договору підрядником, відповідно до узгодженої проектно-кошторисної документації, було проведено будівельні роботи, які, у свою чергу, передано замовнику у два етапи.

Так, актом № 1 приймання виконаних робіт за листопад 2020 року, підписаним обома сторонами та скріпленим відповідними печатками, замовнику передано роботи на суму 262 502 грн. Вказане також підтверджується копією довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 20.11.2020 року, що міститься в матеріалах справи.

Суд бере до уваги той факт, що позивачем не заперечується факт сплати вищевказаної суми коштів відповідачем та не оспорюється виконання зобов`язання в цій частині.

Актом виконаних робіт від 20 січня 2021 року підрядником передано замовнику роботи на загальну суму 254 889 грн., що також підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт та витрати за січень 2021 року. Зазначені документи підписані замовником без будь-яких зауважень, та, водночас, як стверджує позивач, вказана сума коштів відповідачем досі не сплачена, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості у примусовому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір № 353 від 28.10.2020 року за своєю правовою природою є договором підряду, а тому, виниклі між сторонами спірні правовідносини підпадають під регулювання Цивільного кодексу України.

Разом з тим, враховуючи, що між учасниками спору склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює правовідносини у господарській сфері.

Як встановлює абзац 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

На підставі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Стаття 6 Господарського кодексу України гарантує сторонам свободу підприємницької діяльності у межах, визначених законом. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлюють положення ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст. 875 Цивільного кодексу України регламентовано, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно - кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими (ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Частиною 1 ст. 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Договору № 353 від 28.10.2020 року виконавець (позивач) виконав у листопаді 2020 року та січні 2021 року будівельні роботи на загальну суму 525 000 грн., про що склав відповідні довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми № КБ-3 та акти приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в.

Такі довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми № КБ-3 та акти приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за листопад 2020 року та січень 2021 року на загальну суму 525 000 грн. замовником (відповідачем у справі) підписані без будь-яких зауважень чи претензій.

Разом з тим, виконані підрядником та прийняті замовником роботи за актами приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за листопад 2020 року та січень 2021 року замовник оплатив частково - в розмірі 262 502 грн.

У даному контексті суд звертає увагу на те, що факт підписання відповідачем 20.01.2021 року акту приймання виконаних будівельних робіт за січень 2021 року, а також довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2021 року без-будь яких зауважень, дозволяє дійти до висновку, що виконані позивачем роботи на цю суму є прийнятими відповідачем. Відтак, в останнього об`єктивно виникає обов`язок щодо оплати таких у повному обсязі.

Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що порушення позивачем встановленого договором строку виконання робіт є підставою для несплати їх вартості, оскільки в наведеному випадку законодавець передбачає можливість застосування штрафних санкцій до сторони, що неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання.

Згідно з положеннями ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, саме акт виконаних робіт є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції, та, відповідно, є підставою для здійснення розрахунків за фактично виконані роботи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.05.2018 року у справі № 914/1556/17.

Доводи відповідача про те, що акт приймання виконаних будівельних робіт підписаний ним помилково та не може бути прийнятим до оплати за відсутності проведеного інженером технічного нагляду суд вважає безпідставними, оскільки ПП "Габіон" (виконавець за договором технічного нагляду № 24/т/395 від 18.11.2020 року, копія якого міститься в матеріалах справи) не є стороною укладеного між позивачем та відповідачем Договору № 353 від 28 жовтня 2020 року, а укладений між сторонами судового процесу договір підряду, у свою чергу, не містить умови щодо оплати виконаних робіт в залежності від дій третіх осіб.

Крім того, суд відхиляє аргументи відповідача стосовно того, що закінчення строку дії договору звільняє його від обов`язку виконати взяті на себе зобов`язання, оскільки згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України умовою припинення такого є виконання, проведене належним чином. При цьому, слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним. Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання.

Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним господарським судом Верховного Суду в постанові від 18.11.2019 року по справі № 910/16750/18.

За наведених вище обставин судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов`язання за Договором, не здійснив оплату виконаних позивачем робіт у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 254 889 грн., факт існування якої належним чином доведений та підтверджений наявними матеріалами справи.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 254 889 грн. за виконані будівельні роботи документально доведеними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав. Аргументи відповідача не знайшли свого підтвердження у матеріалах даної справи та положеннях законодавства.

З врахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 3 823 грн. 33 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

2. Стягнути з Відділу освіти Мукачівської районної державної адміністрації, вул. Штефана Августина, будинок 21, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 02143347) на користь Фізичної особи - підприємця Буришина Михайла Федоровича, АДРЕСА_1 (код ЄДРЮОФОПтаГФ НОМЕР_1 ) 254 889 (Двісті п`ятдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят дев`ять гривень) грн. заборгованості за виконані роботи, а також суму 3 823 (Три тисячі вісімсот двадцять три гривні) грн. 33 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 02.12.2021 року.

Суддя Пригара Л.І.