ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2021 р. Справа№ 910/9248/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Козир Т.П.

Коробенка Г.П.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2021

у справі № 910/9248/21 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал", м. Полтава

до Моторного (транспортного) страхового бюро України, м. Київ

про стягнення 19 770,14 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (далі - позивач, ТОВ "Маркс.Капітал") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - відповідач, МТСБУ) про стягнення 19 770,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок ДТП, що мала місце 04.01.15., у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" (далі - ПрАТ "СК "Україна") (як страховика винної в ДТП особи) виник обов`язок виплатити страхове відшкодування потерпілому - фізичній особі ОСОБА_1 . Вказана фізична особа відступила своє право вимоги виплати страхового відшкодування Фізичній особі-підприємцю Шияну Денису Сергійовичу, а позивач, за Договором про надання послуг факторингу № 5/31-07/2015 від 31.07.15, отримав від вказаної фізичної особи-підприємця усі права вимоги за вказаними вище грошовими зобов`язаннями. Позивач стверджує, що в подальшому, в судовому порядку грошові вимоги позивача до ПрАТ "СК "Україна" визнано в повному обсязі та внесено до реєстру кредиторів, а ПрАТ "СК "Україна" було ліквідовано. З огляду на вказане, в порядку підпункту ґ п. 41.1 ст. 41 Закону №196-IV, саме у відповідача виник обов`язок виконати зобов`язання перед позивачем, що було виконано МТСБУ частково - на суму 40 201,56 грн, а розмір невиконаного зобов`язання становить: 3 033,29 грн 3% річних та 16 736,85 грн інфляційних втрат.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" 3 033,29 грн 3% річних, 16 736,85 грн інфляційних втрат, 2 270,00 грн судового збору та 4 600,00 витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що враховуючи встановлений факт переходу до відповідача обов`язку здійснити відшкодування суми 3% річних, інфляційних втрат, нарахованих за прострочення ліквідованим страховиком виплати суми страхового відшкодування, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Втім, відповідач під час розгляду справи заявив про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк на звернення до суду за захистом свого права. Місцевий господарський суд встановив, що у зв`язку із відкриттям провадження у справі про банкрутство ПрАТ "СК "Україна" та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів до моменту ліквідації боржника, у період з 02.03.18 по 17.07.19 перебіг позовної давності був зупинений на підставі п. 2 ч. 1 ст. 263 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а в межах зазначених строків позивач звернувся до Господарського суду міста Києва у справі № 910/842/18 із заявою про грошові вимоги до ПрАТ "СК "Україна", у тому числі, за договором № АІ/0706075, чим перервав перебіг трирічного строку позовної давності, таким чином, позивач звернувся з позовом в межах загального строку позовної давності, а тому заява відповідача про її застосування щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягала.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, МТСБУ 20.09.2021 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 у справі № 910/9248/21, відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі; здійснити розподіл судових витрат.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує на неналежне дослідження судом першої інстанції обставин справи та поданих доказів. Так, за твердженням відповідача, судом першої інстанції не встановлено коли позивач дізнався про своє порушене право та помилково прийшов до висновку, що строк позовної давності обраховується не з моменту ДТП, а з моменту визнання ПрАТ "СК "України" банкрутом.

Також апелянтом зазначено, що відповідальність за порушення грошового зобов`язання не входить до зобов`язання страховика, що визнаний банкрутом та не може бути покладено на МТСБУ, оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2021 справу № 910/9248/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Козир Т.П., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 у справі № 910/9248/21 апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишено без руху на підставі ст. 174, ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з огляду на невідповідність скарги п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України. Надано скаржнику десять днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 скаржник отримав 07.10.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

18.10.2021 (до суду надійшло 19.10.2021) скаржником було усунуто недоліки апеляційної скарги та надано суду докази сплати судового збору та докази направлення копії апеляційної скарги іншій стороні.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 у справі № 910/9248/21, розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиція інших учасників справи.

01.11.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач вважає рішення суду першої інстанції від 30.08.2021 у даній справі законним та обґрунтованим. За твердженням позивача, МТСБУ не звільняється від обов`язку сплачувати за страховика, що допустив прострочення виплати суми страхового відшкодування, передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" суми 3% річних, інфляційних втрат, нарахованих за прострочення ліквідованим страховиком виплати суми страхового відшкодування, оскільки ці нарахування в силу закону є невід`ємною складовою частиною боргу зі сплати страхового відшкодування за договором страхування.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

04.01.15 о 16 год. 00 хв. на 347 км + 991 м а/д Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Daewoo, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.04.21 в справі № 760/740/15-п водія автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, внаслідок якого здійснено ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно з договором (полісом) серії АІ № 0706075 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільна правова відповідальність водія автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована ПрАТ "СК "Україна" із встановленим розміром франшизи 00,00 (нуль) грн та лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно до звіту № 216 про оцінку автомобіля Daewoo, д.н.з. НОМЕР_2 , складеного 24.01.15, звіту № 239 про оцінку автомобіля Daewoo, д.н.з. НОМЕР_2 , складеного 29.06.15, визначено вартість матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, та вартості відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

За доводами позивача, власник пошкодженого автомобіля Daewoo, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 28.05.15 подав до страховика винної у ДТП особи - ПрАТ "СК "Україна" заяву про страхове відшкодування.

03.07.15 між ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем Шияном Денисом Сергійовичем було укладено договір відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування, за умовами та на підставі якого власник пошкодженого автомобіля Daewoo, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 відступив цесіонарію - Фізичній особі-підприємцю Шияну Денису Сергійовичу всі права вимоги, які виникли у цедента, у зв`язку із фактом настання дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , відповідальність якого застрахована згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ № 0706075 у страховій компанії ПрАТ "СК "Україна".

Пунктом 1.2 означеного договору цесії передбачено, що внаслідок укладення цього договору цесіонарій займає місце цедента (як кредитора) в зобов`язаннях, що виникли із вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, у тому числі права одержання грошового відшкодування понесеної шкоди майну цедента від винної особи, страхової компанії або від Моторного (транспортного) страхового бюро України, у передбачених законом випадках.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

В подальшому 31.07.15 між Фізичною особою-підприємцем Шияном Денисом Сергійовичем (клієнт) та ТОВ "Маркс.Капітал" (фактор) було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 5/31-07/2015 (далі - Договір факторингу).

Відповідно до пункту 1.1 Договору факторингу в порядку та на умовах, визначених цим Договором, клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов`язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта з договорів відступлення права вимоги (цесії) виплати страхового відшкодування відповідно до Додатку № 1 до цього Договору, зокрема, з договору відступлення права вимоги від 03.07.15 (пункт 3 Додатку № 1).

В силу цього Договору фактор займає місце клієнта (як кредитора) в зобов`язаннях, що виникли із вищезазначеного договору, відносно усіх прав клієнта, у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі (пункт 1.2 Договору факторингу).

За умовами пункту 1.4 Договору факторингу зобов`язаною особою (боржником) є Полятикін О.М. (пункт 3 Додатку № 1 до Договору факторингу); страхова компанія ПрАТ "СК "Україна"; МТСБУ у порядку, передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За умовами ч. 1 ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилався на те, що починаючи з 31.07.15 кредитором у договірному зобов`язанні за страховою подією (дорожньо-транспортною пригодою, що відбулася 04.01.15.) є ТОВ "Маркс.Капітал".

Також позивач вказував на те, що в порушення умов договору страхування (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ № 0706075, ПрАТ "СК "Україна" не здійснило виплату страхового відшкодування у передбачений законом строк (протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування), тобто до 27.08.15.

Водночас ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.18 було відкрито провадження у справі № 910/842/18 про банкрутство ПрАТ "СК "Україна".

27.03.18 ТОВ "Маркс.Капітал" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про грошові вимоги до ПрАТ "СК "Україна", у тому числі за зобов`язанням, яке виникло на підставі страхової події від 04.01.15. за договором (полісом) серії АІ № 0706075.

23.04.18 ТОВ "Маркс.Капітал" було подано уточнення до заяви про грошові вимоги ПрАТ "СК "Україна" у справі № 910/842/18. Уточнення стосувалися детального розрахунку заборгованості ПрАТ "СК "Україна" перед ТОВ "Маркс.Капітал".

Таким чином, ТОВ "Маркс.Капітал" у заяві про грошові вимоги до ПрАТ "СК "Україна" просило визнати відповідні грошові вимоги та включити їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі 14 268 524,30 грн, у тому числі за страховою подією від 04.01.15 на суму 70 022,09 грн, з яких: 40 201,56 грн страхового відшкодування, 3 033,29 грн 3% річних, 16 736,85 грн інфляційних втрат, 10 050,39 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.18 у справі №910/842/18 позивача визнано кредитором ПрАТ "СК "Україна" першої черги на суму 9 547 674,57 грн, четвертої черги на суму 3 916 198,78 грн та шостої черги на суму 1 835 120,95 грн (загальна сума 15 298 994,30 грн).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.19 у справі № 910/842/18 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, постановлено ліквідувати ПрАТ "СК "Україна", у зв`язку з неможливістю останнього виконати свої зобов`язання перед кредиторами, а також встановлено, що вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів, не задоволені, у зв`язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог.

Враховуючи ліквідацію ПрАТ "СК "Україна", листом від 27.08.19 позивач звернувся до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування в сумі 70 022,09 грн, з яких: 40 201,56 грн страхового відшкодування, 3 033,29 грн 3% річних, 16 736,85 грн інфляційних втрат, 10.050,39 грн пені.

Листом від 12.09.19. № 3.1-05/29631 відповідач повідомив ТОВ "Маркс.Капітал" про прийняте ним рішення за результатами розгляду вищенаведеної заяви позивача, а також зазначив про виплату ТОВ "Маркс.Капітал" страхового відшкодування за спірною ДТП у розмірі 40 201,56 грн.

12.09.19 відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування за вищевказаною страховою подією у розмірі 40 201,56 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку ТОВ "Маркс.Капітал".

Зважаючи на часткове задоволення відповідачем вимог позивача, та сплату останнім лише основної суми страхового відшкодування у розмірі 40 201,56 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогами про стягнення з МТСБУ 3 033,29 грн 3% річних та 16 736,85 грн інфляційних втрат.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV).

Закон № 1961-IV регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 9.1 ст. 9 Закону № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У частині третій ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

З наведеного можна зробити висновок, що правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Така правова позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 06.06.2012 у справі № 303/2147/14-ц (провадження № 6-49цс12), а також Верховного Суду, викладеними у постановах від 30.01.2018 у справі № 910/17993/15, від 28.02.2018 у справі № 149/344/15-ц, від 06.06.2019 у справі № 758/8819/16-ц, від 26.06.2019 у справі № 760/2905/16-ц, від 04.09.2019 у справі № 280/2625/13-к, від 16.10.2019 у справі № 452/3519/15.

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що ст. 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, з яким погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18).

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі № 910/842/18 ТОВ "Маркс.Капітал" визнано кредитором ПрАТ "СК "Україна", в тому числі за зобов`язаннями (3% річних, інфляційних втрат), що є предметом спору у даній справі.

Враховуючи встановлені обставини у даній справі, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 3 033,29 грн 3% річних та 16 736,85 грн інфляційних втрат.

Щодо доводів апелянта в частині неправильного встановлення судом першої інстанції обставин обізнаності позивача про своє порушене право та помилковість висновку суду, що строк позовної давності обраховується не з моменту ДТП, а з моменту визнання ПрАТ "СК "України" банкрутом, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за грошовим зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання зобов`язання.

Як зазначалось вище, правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням.

Тож у контексті спірних правовідносин таке право на позов має бути пов`язане, зокрема, з початком виникнення відповідного обов`язку у МТСБУ щодо виконання зобов`язань ліквідованого страховика.

Аналіз положень п. 2, 3 ст. 20 та п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV свідчить, що обов`язок із виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладено на страхову компанію до завершення процедури її ліквідації в особі ліквідаційної комісії, а у разі недостатності коштів (майна) на МТСБУ.

Тому на переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням положень п.п. "ґ" п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV, обов`язок МТСБУ щодо відшкодування шкоди замість ліквідованого страховика виникає з моменту встановлення судом факту недостатності коштів та майна такого страховика, чим, у цьому випадку, є дата постановлення ухвали господарського суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, закриття провадження у справі про банкрутство страховика - банкрута. Важливим при цьому є врахування судами обставин того, що вимоги кредиторів не були задоволені, у зв`язку з відсутністю достатніх майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси.

Право вимоги потерпілого до МТСБУ за невиконаними зобов`язаннями ліквідованого страховика виникає саме з моменту ліквідації такого страховика ухвалою господарського суду у справі про банкрутство, а не від дати настання страхової події.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.09.2021 у справі №910/14293/19.

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено факт ліквідації ПрАТ "СК "Україна", що підтверджується ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 у справі № 910/842/18 у зв`язку з неможливістю останнього виконати свої зобов`язання перед кредиторами, що стало підставою для звернення ТОВ "Маркс.Капітал" з позовом у цій справі, що розглядається.

За вказаних висновків, 17.07.2019 є початком перебігу строку позовної давності за вимогами позивача до відповідача у даній справі, що, в свою чергу свідчить про звернення з позовом до МТСБУ (04.06.2021) в частині вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат в межах загального строку позовної давності.

Тому колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що заява відповідача про її застосування щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягала.

Виходячи з вищевикладеного, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 у справі №910/9248/21 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (відповідача).

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 у справі №910/9248/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 у справі №910/9248/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/9248/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Т.П. Козир

Г.П. Коробенко