ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" грудня 2021 р. м. Київ

Справа № 911/3524/21

Суддя Господарського суду Київської області А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона №3» до Березанської міської ради Київської області про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона №3» звернулось до Березанської міської ради Київської області та просить суд:

- поновити пропущений процесуальний строк для подання позову;

- визнати незаконним та скасувати рішення Березанської міської ради від 25.06.2019 №788-70-7 «Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель міста Березань Березанської міської ради Київської області».

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилаються на те, вказаним рішенням відповідачем затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Березань Березанської міської ради на підставі висновку державної експертизи землевпорядної документації від 14.06.2019 № 1950-19, який є негативним та направляє відповідну технічну документацію на доопрацювання.

Подана позовна заява не може бути прийнята до розгляду з огляду на наступне.

Згідно п. 6 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Водночас, у відповідності до п. 10 вказаної статті господарські суди розглядають, справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцева рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно ч. 12 ст. 59 такого Закону визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання.

Нормативно-правові акти - це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми. Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин, розраховані на тривале застосування; вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування.

Отже, до нормативно-правових актів відносяться прийняті уповноваженими органами акти, які встановлюють, змінюють норми права, носять загальний чи локальний характер, розраховані на невизначене коло осіб та застосовується неодноразово.

Ненормативним (індивідуальним) правовим актам притаманні такі ознаки: спрямовуються на врегулювання конкретних (одиничних) актів соціальної поведінки; поширюються лише на персонально визначених суб`єктів; містять індивідуальні приписи (веління, дозволи), розраховані на врегулювання лише окремої, конкретної життєвої ситуації, тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією; не передбачають повторного застосування одних і тих самих юридичних засобів; не мають зворотної дії в часі.

Даний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.10.2019 у справі №522/22780/16-а, від 26.11.2019 у справах № 826/4630/18 та № 183/6195/17, від 11.12.2019 у справі № 369/7296/16-а, від 21.12.2019 у справі № 826/14366/15, від 04.03.2020 № 450/1236/17.

Як вбачається, спірне рішення прийнято на підставі повноважень відповідача та таким рішенням затверджено нормативну грошову оцінку земель міста Березень Київської області, тобто таке рішення є нормативно-правовим регуляторним актом, оскільки: прийняте суб`єктом владних повноважень; поширюється на невизначене коло осіб (суб`єктів земельних відносин, коло яких не є конкретно визначеним); спрямовано на правове регулювання адміністративних відносин; розраховано на довгострокове та неодноразове застосування.

У відповідності до п. 18 ч.1 ст. 4 КАС України визначено, що нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження

За вказаних обставин, враховуючи, що позивачем у даній справі оскаржується рішення відповідача, яке прийнято ним як суб`єктом владних помножень та є нормативно-правовим актом, вказана справа не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно п.1 ч. 1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п.1 ч.1 вказаної статті, відповідно до її ч.6 суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Згідно ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, справи: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років".

Як унормовано ч.2 ст.20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 2 ст. 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Враховуючи, що відповідач у даній справі згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зареєстровано в Київській області, розгляд даного спору належить до компетенції Київського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.175, ст.ст.233-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за поданою заявою.

2. Копію ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів відповідно до порядку, встановленого ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова