ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Справа № 918/289/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Мельник О.В. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - в.о. виконавчого директора Лавренюк Валентин Миколайович

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-Агро-Зерно"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2021 р.

ухвалене у м.Рівному, повний текст складено 11.08.2021 р.

у справі № 918/289/21 (суддя Войтюк В.Р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-Агро-Зерно"

про стягнення заборгованості в сумі 432614 грн. 49 коп. пені, відсотків річних, інфляційних втрат

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2021 р. у справі № 918/289/21 позов задоволено частково. Відповідно до рішення підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-Агро Зерно" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" 80097 грн. 23 коп. інфляційних втрат, 27542 грн. 52 коп. 3% річних та 1614 грн. 60 коп. судових витрат. Відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 324974 грн. 74 коп. пені.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТ-Агро-Зерно" подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити частково та стягнути 75336 грн. інфляційних втрат і 26315,87 грн. 3% річних.

Зазначає, що судом першої інстанції встановлено, що на час розгляду справи № 918/289/21 відповідачем остаточний розрахунок за отриманий товар здійснено 22 грудня 2018 року. Щодо 3% річних та інфляційних втрат суд, здійснивши власний розрахунок за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА: ЗАКОН ENTERPRISE, встановив, що позивачем вірно нараховано суму 3% річних та інфляційних втрат. Відповідач вважає, що суд першої інстанції неправильно з`ясував обставини, що мають значення до справи, взявши до уваги розрахунки інфляційних та 3 % річних та обґрунтування черговості зарахування платежів, надані позивачем, та не взяв до уваги розрахунки, надані відповідачем.

Пояснює, що пунктом 3.6 договору встановлено право позивача на власний розсуд відносити отримані суми оплати за товар до оплати поставок за минулі періоди.

Зазначає, що для розрахунку бралися періоди прострочення розраховані на основі правила першочергового погашення більш старшої заборгованості, на яке в основному посилається позивач, надаючи коментарі відносно зарахування того чи іншого платежу, які проводилися відповідачем в рамках погашення заборгованості по договору поставки № КВ 08/18 від 08 лютого 2018 року.

Вважає, що зазначені позивачем періоди прострочення заборгованості, відносно яких жодних пояснень та обґрунтувань позивачем не надано. Зокрема, вказує, що платежом від 12.09.2018 р. на суму 600000,00 грн. згідно коментарів оплачено додаток 3 (строк оплати 11.07.2018 р.) на суму 183504,00 грн., додаток 7 (строк оплати 11.07.2018 р.) на суму 319236,76 грн. та додаток 8 (строк оплати 24.07.2018 р.) на суму 97259,24 грн. До всіх даних платежів в коментарях зазначено про застосування правила першочергового погашення більш старшої заборгованості. Однак, станом на проведення даного платежу більш старшою була заборгованість по додатку 2 (строк оплати 05.06.2018 р.) на суму 100000,00 (закрито згідно коментарів 18.09.2018 р.), додатку 1 (строк оплати 18.06.2018 р.) на суму 10198,28 грн. (закрито згідно коментарів 05 10.2018 р.) та 39054,30 грн. (закрито згідно коментарів 08.10.2018 р.), додатку 4 (строк оплати 18.06.2018 р.) на загальну суму 437284,86 грн. (закрито згідно коментарів 18.09.2018 р., 28.09.2018 р., 04.10.2018 р. та 05.10.2018 р.).

Пояснює, що в платежі від 10.04.2018 р. є дійсно посилання на рахунок та відповідно надано коментар «грошові кошти були спрямовані на оплату по додатку, до якого оформлено рахунок, вказаний у призначенні платежу». Однак дане твердження не має можливості перевірити, оскільки позивачем не було надано жодного рахунку, в тому числі рахунку № 857 від 04.04.2018 р.

Звертає увагу також на коментар до платежу від 27.07.2018 р. - «Платіж був віднесений на той додаток по якому була заборгованість за засоби захисту рослин». Фактично засоби захисту рослин були предметом договору по всіх додатках до договору крім додатку 14. Враховуючи, що даний платіж було віднесено позивачем на оплату заборгованості по додатку 1 (строк оплати 18.06.2018 р.) то на той час також мала місце заборгованість за засоби захисту рослин також по додатку 2 (строк оплати 05.06.2018 р.) на суму 100000,00 грн. (закрито згідно коментарів 18.09.2018 р.). Відповідач надав суду власні розрахунки (розрахунки додаються), які відрізняються від розрахунків позивача, і згідно з розрахунками відповідача розмір інфляційних втрат за прострочення платежів складає 75336,00 грн., а розмір 3 % річних складає 26315,87 грн.

Відповідач доводить, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги розрахунки та доводи відповідача під час ухвалення рішення по суті.

Просить врахувати викладене та скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2021 р. у справі № 918/289/21 і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, частково та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-Агро Зерно" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" 75336 грн. інфляційних втрат, 26315,87 грн. 3% річних.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" відзиву на апеляційну скаргу суду не подав.

Позивач не забезпечив явку представників у судове засідання, тоді як був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення /а.с.91 у т.1/.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка учасників справи, повідомлених в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Визначальним з урахуванням наведених норм є можливість розгляду справи в даному судовому засіданні, а не явка в судове засідання представників сторін/учасників.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 23.11.2021 р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-Агро Зерно" підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

08 лютого 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас"/продавець та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТ-Агро Зерно"/покупець уклали договір поставки № КС 08/18 /а.с.63-66 у т.1/.

Відповідно до п.2.2, 2.3., 2.4 договору ціна продукції, що поставляється за цим договором, вказується у додатках в національній валюті та визначається, в залежності від виду товару (засоби захисту рослин (ЗЗР), Насіння, Міндобрива та Мікродобрива). Для товару (ЗЗР, Насіння та Мікродобрив) сторони встановлюють ціну та його вартість у гривнях, а також визначають їх еквівалент у доларах США або Євро. Загальна сума договору визначається сукупністю додатків та/або накладних, що зазначені в п. 2.1., та які є невід`ємною частиною цього договору. У випадку розбіжностей даних у додатках щодо кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невід`ємною частиною договору та підписується з боку покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару). Вартість тари, упаковки, в якій постачається товар, входить до ціни товару.

Відповідно до п.3.1 договору порядок розрахунків за поставлений товар визначається в додатках до даного договору. Відповідно до п.3.2 договору сторони погодили, що в тому випадку коли курс іноземної валюти до гривні, що склався на міжбанківському валютному ринку України на день проведення розрахунків є вище за курс іноземної валюти на день укладення додатку, сторони для визначення суми належної до оплати використовують таку формулу: С= А1/А2*В, де С- сума належна до оплати, B-ціна товару на момент підписання додатку, А1 курс МВР дол. США чи Євро до гривні на день перерахування коштів; А2 - курс МВР дол. США чи Євро до гривні на день підписання відповідного додатку.

Згідно з п. 3.3. договору всі платежі за цим договором здійснюються покупцем з врахуванням п. 3.2. договору. На підтвердження виконання покупцем зобов`язань з оплати товару з врахуванням п. 3.2. даного договору сторони продовж трьох днів від дня остаточного розрахунку за відповідним додатком або договором в цілому підписують "Акт звіряння взаємних розрахунків". Ініціатива підписання "Акту звіряння взаємних розрахунків" покладається на покупця.

У п. 3.4 договору сторони погодили, що при відсутності підписаного сторонами "Акту звіряння взаємних розрахунків" зобов`язання покупця щодо повної оплати вартості отриманого товару не вважається виконаним, що є підставою для застосування відповідних штрафних санкцій згідно з умовами договору.

Пунктом 3.6. договору визначено, що товар, який був переданий покупцю в межах цього договору тільки згідно з накладними (без укладення інших письмових угод - додатків), має бути ним оплачений не пізніше 60 днів з моменту його отримання за відповідною накладною. Покупець при перерахуванні коштів за товар в платіжному дорученні (в графі "Призначення платежу") повинен зазначити згідно якого договору та якого додатку перераховано даний платіж. В разі не зазначення цих даних, постачальник має право на свій розсуд віднести отримані суми за продукцію, в тому числі, за ту, що поставлена в минулі періоди. Оплата товару вважається здійсненою в момент зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до п. 7.1.1. договору крім відповідальності, встановленої п. 7.1. даного договору, покупець: за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення; за відмову від отримання або в разі необґрунтованого повернення продукції, якою є ЗЗР або Мінеральні добрива, сплачує штраф в розмірі 10% процентів вартості не отриманої або повернутої продукції; за відмову від отримання продукції або в разі необґрунтованого повернення продукції, якою є Насіння, сплачує штраф у розмірі 100% процентів вартості не отриманої продукції або повернутої продукції.

Згідно до п. 7.7. договору в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов`язань, передбачених розділом 3 цього договору покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості, три відсотки річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним додатком до договору. Річні нараховується на загальну суму простроченої оплати.

Договір набуває чинності з дня його підписання представниками обох сторін і діє до повних розрахунків (п. 11.2. договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Додатками до договору поставки, а саме: № 1 від 28.02.2018 р., № 2 від 02.04.2018 р., № 3 від 04.04.2018 р., № 4 від 11.04.2018 р., № 5 від 18.04.2018 р., № 7 від 04.05.2018 р., № 1 від 28.02.2018 р. № 8 від 10.05.2018 р., № 9 від 21.05.2018 р., № 10 від 23.05.2018 р., №11 від 25.05.2018 р., № 11 від 25.05.2018 р., № 12 від 25.05.2018 р., № 13 від 31.05.2018 р., № 14 від 27.07.2018 р., № 15 від 17.08.2018 р., № 16 від 28.08.2018 р., № 17 від 04.09.2018 р., № 18 від 27.09.2018 р. /а.с.67-84 у т.1/ погоджено асортимент, кількість, ціну, умови поставки та порядок розрахунків за товар, що поставляється.

На виконання умов договору поставки позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" поставив засоби захисту рослин, насіння, міндобрива та мікродобрива на загальну суму 4155831,29 грн. відповідно до додатків до договору, а відповідач - прийняв вказаний товар, що підтверджується видатковими накладними /а.с.85-115 у т.1/.

Відповідач грошові зобов`язання з оплати коштів за отриманий товар виконав повністю, що підтверджується випискою по рахунку та не заперечується сторонами /а.с. 136-172 у т.1/. Разом з тим, платежі виконані з порушенням строків, визначених договором, і позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 432614 грн. 49 коп., що складається з 324974 грн. 74 коп. пені, 80097 грн. 23 коп. інфляційних втрат та 27542 грн. 52 коп. 3% річних.

Господарський суд Рівненської області відповідно до оскаржуваного рішення частково задоволив позовні вимоги, ухваливши рішення про стягнення 80097 грн. 23 коп. інфляційних втрат, 27542 грн. 52 коп. 3% річних, та відмовив у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 324974 грн. 74 коп. пені, і колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі договору поставки № КС 08/18 від 28.02.2018 р. між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані нормами пар.1-3 гл.54 Цивільного кодексу України та гл.30 Господарського кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, а також покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегії суддів розглянувши позовні вимоги в частині стягнення 80097,23 грн. інфляційних втрат, 27542,52 грн. 3% річних доходить висновку, що вони є обґрунтованими, а розрахунки позивача є арифметично правильними.

Пунктом 3.6. договору визначено, що товар, що був переданий покупцю в межах цього договору тільки згідно накладних (без укладення інших письмових угод - додатків), має бути ним оплачений не пізніше 60 днів з моменту його отримання за відповідною накладною.

Первинними документами та банківськими виписками з рахунку позивача підтверджено, платежі виконані відповідачем з порушенням строків, визначених умовами договору поставки № КС 08/18 від 28.02.2018 р.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТ-Агро Зерно" оспорює віднесення платежу у сумі 600000 грн. на погашення боргу за додатком 3 (строк оплати 11.07.2018 р.) на суму 183504,00 грн., додатком 7 (строк оплати 11.07.2018 р.) на суму 319236,76 грн. та додатком 8 (строк оплати 24.07.2018 р.) на суму 97259,24 грн. До всіх даних платежів в коментарях зазначено про

Доводить про необхідність застосування правила першочергового погашення більш старшої заборгованості та стверджує, що станом на час проведення платежу у сумі 600000 грн. більш старшою була заборгованість по додатку 2 (строк оплати 05.06.2018 р.) на суму 100000,00 грн., додатку 1 (строк оплати 18.06.2018 р.) на суму 10198,28 грн. та 39054,30 грн. , додатку 4 (строк оплати 18.06.2018 р.) на загальну суму 437284,86 грн., тоді як ці суми були закриті 18.09.2018 р., 28.09.2018 р., 04.10.2018 р. та 05.10.2018 р.).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до банківської виписки 12.09.2018 р. ТОВ «ЮТ-АГРО Зерно» перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" кошти в сумі 600000 грн., вказавши в платіжному документі у графі "призначення платежу": за ЗЗР згідно договору № КС 08/18 від 28.08.2018 р. в т.ч. ПДВ 20% 28019,37 грн. Тобто відповідачем призначення платежу не визначено чітко, з кореспонденцією до накладної чи додатку, як це передбачено умовами п. 3.6 договору.

Відповідно до п.3.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Національного банку України № 22 від 21.01.2004 (в редакції на час спірних правовідносин), саме платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "призначення платежу", тому має заповнювати реквізити так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу.

За умовами п.3.6 договору сторони погодили, що у такому випадку, коли платник/відповідач не зазначив згідно якого договору та якого додатку перераховано даний платіж, позивач/постачальник має право на свій розсуд віднести отримані суми за продукцію, в тому числі, за ту, що поставлена в минулі періоди.

Така умова договору узгоджується із свободою договору, встановленою ст.627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Також скаржник стверджує про незастосування правила про погашення більш старішої заборгованості при зарахуванні платежів від 10.04.2018 р. та 27.07.2018 р., разом з тим відповідач в порядку ст.ст. 74, 76-79 ГПК України не надав доказів на спростування, правомірності зарахувань, зокрема, самостійно не подав рахунок № 857 від 04.04.2018 р.

Випискою про зарахування коштів позивач підтвердив спрямування оспорюваних платежів, призначення яких не було чітко визначене платником/відповідачем у платіжних документах, на оплату саме заборгованості по розрахункам за поставки минулих періодів за договором КС 08/18 від 28 лютого 2018 року, що відповідає умовам п.3.6 цього договору.

Відповідачем не доведено, що позивач зарахував одержані ним платежі з порушенням таких умов договору, натомість відповідач безпідставно наполягає, що платежі мають бути зараховані на його/відповідача розсуд.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з п. 3.4 договору сторони погодили, що при відсутності підписаного сторонами "Акту звіряння взаємних розрахунків", зобов`язання покупця щодо повної оплати вартості отриманого товару не вважається виконаним, що є підставою для застосування відповідних штрафних санкцій згідно з умовами договору. Суду не надані акти звіряння взаємних розрахунків за спірні періоди, тому зобов`язання покупця щодо повної оплати вартості отриманого товару не вважається виконаним. При цьому ініціатива підписання "Акту звіряння взаємних розрахунків" покладається на покупця відповідно до умов п.3.2 договору, і дотримання такої умови договору покупцем/відповідачем дозволило б сторонам врегулювати спірні питання виконання договору.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач правомірно зарахував спірні платежі як оплату з погашення заборгованості попередніх періодів, як це погоджено сторонами у п.3.6 договору КС 08/18 від 28 лютого 2018 року.

Розрахунки боргу з урахуванням індексу інфляціі та відсотків річних, виконані позивачем і судом першої інстанції, перевірені судом апеляційної інстанції і є арифметично правильними та такими, що відповідають первинними обліковим документам у справі.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2021 р. у справі № 918/289/21 ґрунтується на матеріалах справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-Агро-Зерно" залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2021 р. у справі № 918/289/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 918/289/21 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений 06.12.2021 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Петухов М.Г.