ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2694/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпова Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.А.,

за участю представників: не з`явились.

розглянувши заяву представника Товариство з обмеженою відповідальністю "Петрометал Україна" (вх. № 27764 від 24.11.2021) про розподіл та стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, с. Т. Шевченка,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрометал Україна", м. Харків, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗТ Славутич», м. Краматорськ.
про стягнення коштів в розмірі 81398,88 грн.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.11.2021 по справі № 922/2694/21 у задоволенні позову відмовлено повністю.

24.11.2021 представником відповідача подано до суду заяву (вх. № 27764), в якій останній просить суд вирішити питання щодо розподілу понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в розмірі 16400,00 грн. та покласти їх на позивача.

Ухвалою господарського суду від 25.11.2021 прийнято заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрометал Україна", м. Харків, про розподіл та стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 27764 від 24.11.2021) - до розгляду. Розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 01.12.2021 об 11:00 год.

У судове засідання 01.12.2021 представники сторін та третя особа не з`явились, про причину неявки суд не повідомили.

Представником позивача надано до суду клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 7327), в якій просить суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Петрометал Україна" у стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 16400,00 грн. у повному обсязі. Позивач зазначає, що даний розмір витрат на правничу допомогу не відповідає критерію розумності, є необґрунтованим, неспівмірним з ціною позову. Позивач вказує, що адвокатом відповідача не надано детального опису наданих послуг. З акту наданих послуг не вбачається такий опис, а можливо встановити лише загальну назву послуги без визначення конкретно здійснених заходів та без надання доказів здійснення таких заходів. Позивач вказує, що відповідачем зазначена загальна вартість наданих послуг в сумі 16400,00 грн., проте, по кожному пункту акту, відсутнє зазначення вартості даної послуги, що не дає змоги оцінити доцільність та розумність цих витрат, а також не подано доказів фактичного надання кожної окремої послуги акту. Позивач наголошує, що клопотання відповідача про залучення третьої особи не містить ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права та його складення не вимагало значного обсягу технічних робіт. Окрім того, на думку позивача, враховуючи той факт, що третя особа (TOB «АЗТ «Славутич») взагалі не брала участі в жодному судовому засіданні, виникає питання про доцільність надання адвокатом даної послуги. Позивач зауважує, що про невідповідність відомостей, зазначених в акті наданих послуг тим послугам, що були фактично надані адвокатом відповідачу свідчить той факт, що в акті відсутня така послуга, як представництво інтересів відповідача адвокатом під час розгляду справи в суді (участь адвоката в судових засіданнях), що, на думку позивача, свідчить, що акт наданих послуг складено адвокатом формально для можливості стягнення судових витрат в штучно завищеному розмірі, а відомості, що в ньому містяться, не відображають фактично надані адвокатом послуги. Таким чином, позивач вказує, що відповідачем не доведено неминучість понесених витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим, у заяві слід відмовити.

01.12.2021 відповідачем надані до суду заперечення на клопотання позивача про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 7420).

Враховуючи, що неявка сторін не перешкоджає розгляду даної заяви, суд вважає за можливе, у відповідності до приписів ст. 244 ГПК України, розглядати вказану заяву без участі представників сторін, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

Розглянувши заяву представника відповідача про розподіл та стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що в якості доказів понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги відповідачем надано до суду:

- копію договору про надання правничої (правової) допомоги № АБ-01-12-20 від 01.12.2020;

- копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги № АБ-01-12-20 від 01.12.2020;

- копію протоколів погодження договірної ціни №1 та №2 до договору про надання правничої (правової) допомоги № АБ-01-12-20 від 01.12.2020;

- копії наступних рахунків-фактур: № СФ-00005 від 02.08.2021 на суму 8000,00 грн., № СФ-00006 від 02.08.2021 на суму 1400,00 грн., № СФ-00007 від 05.10.2021 на суму 1400,00 грн., № СФ-00009 від 27.10.2021 на суму 1400,00 грн., № СФ-00010 від 03.11.2021 на суму 1400,00 грн., № СФ-00011 від 11.11.2021 на суму 1400,00 грн., № СФ-00012 від 23.11.2021 на суму 1400,00 грн.

- платіжне доручення від 23.11.21 р. на суму 2800,00 грн.;

- платіжне доручення від 03.11.21 р. на суму 1400,00 грн.;

- платіжне доручення від 05.10.21р. на суму 1400,00 грн.;

- платіжне доручення від 04.08.21р. на суму 8000,00 грн.;

- платіжне доручення від 03.08.21на суму 1400,00 грн.;

- копію акту наданих послуг від 24.11.2021 до договору про надання правничої (правової) допомоги на суму 16400,00 грн.

Суд зазначає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що згідно умов укладеного між Адвокатським бюро "Василенко Ганна та партнери" (адвокатське бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрометал Україна» договору про надання правничої (правової) допомоги № АБ-01-12-20 від 01.12.2020, довіритель доручає адвокатському бюро, а останнє приймає на себе обов`язки з надання правничої (правової) допомоги на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 5.1. договору про надання правничої (правової) допомоги № АБ-01-12-20 від 01.12.2020 передбачено, що вартість послуг за цим договором, зазначається в протоколі погодження договірної ціни, який складається в разі необхідності за погодженням сторін. Послуги з договором можуть надаватися на умовах Pro-bono.

Відповідно до п.5.3. договору про надання правничої (правової) допомоги № АБ-01-12-20 від 01.12.2020, розрахунок проводиться на підставі рахунку адвокатського бюро.

Згідно п. 1 протоколу погодження договірної ціни № 1 від 19.07.2021 до договору про надання правничої (правової) допомоги № АБ-01-12-20 від 01.12.2020, договірна ціна (гонорар адвокатського бюро/адвоката) за надання правової допомоги при розгляді господарської справи № 922/2694/21 за позовом ТОВ ім. Шевченка до ТОВ «Петрометал Україна» про стягнення збитків у Господарському суді Харківської області становить 10800,00 грн. та згідно протоколу погодження договірної ціни № 2 від 03.10.2021 до договору про надання правничої (правової) допомоги № АБ-01-12-20 від 01.12.2020 така сума складає ще 5600,00 грн.

У відповідності до п. 2 протоколів, оплату фіксованих сум в розмірі 10800,00 грн. та 5600,00 грн., визначених в п.1 протоколів, довіритель зобов`язується сплатити на підставі виставленого рахунку протягом 30 банківських днів з дня отримання рахунку.

На підставі акту наданих послуг від 24.11.2021 до договору про надання правничої (правової) допомоги № АБ-01-12-20 від 01.12.2020, адвокатським бюро було надано відповідачу правову допомогу у розмірі 16400,00 грн., яка останнім була сплачена в розмірі 15000,00 грн. та в сумі 1400,00 грн. буде сплачена протягом 30 днів з дня виставлення рахунку (№ СФ-00012 від 23.11.2021) за домовленістю сторін.

Зі змісту акту приймання-передачі наданих послуг від 24.11.2021 до договору від 01.12.2020 вбачається, що на підставі вказаного вище договору адвокатським бюро були надані наступні види правової допомоги, а саме :

1. Обрання стратегії по судовій справі № 922/2694/21 за позовом ТОВ ім. Шевченка до ТОВ «Петрометал Україна» про стягнення грошових коштів;

2. Надання правової консультації по правовідносинах зобов`язального характеру - щодо засобів підтвердження факту настання гарантійною випадку;

3. Правовий аналіз первинної бухгалтерської, господарської документації, листування по взаємовідносинам ТОВ ім. Шевченка до ТОВ «Петрометал Україна»;

4. Вивчення судової практики, яка може бути застосована до даних правовідносин;

5. Підготовка відзиву по справі № 922/2694/21;

6. Підготовка клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача по справі № 922/2694/21;

7. Підготовка адвокатських запитів щодо витребування інформації по справі № 922/2694/21;

8. Підготовка та додання заперечень у справі № 922/2694/21;

9. Підготовка та подання заперечень на клопотання позивача про збільшення позовних вимог;

10. Підготовка та подати додаткових доказів та відповідних обґрунтувань;

11. Підготовка відзиву на заяву про збільшення позовних вимог.

Загальна вартість наданих послуг склала 16400,00 грн.

У наведеному вище акті визначено, що довіритель претензій до якості виконаних робіт немає.

Вказаний акт містить підписи уповноважених осіб сторін договору та відтиски печаток зазначених юридичних осіб.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги у даній справі у заявленому розмірі 16400,00 грн., судом враховано, що вартість послуг визначена за погодженням між адвокатом та клієнтом, послуги адвоката були реально надані позивачу, що підтверджується матеріалами справи.

Ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Так, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 листопада 2020 року у справі №910/13071/19 звернуто увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважує, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72). З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд відзначає, що у цій справі підставою для звернення із заявою про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є приписи ст. ст. 126, 129, 244 ГПК України, і вимога заявника обумовлена саме необхідністю вирішити питання про розподіл сплачених ним судових витрат (визначених як професійна правнича допомога), що відповідно до вказаних норм процесуального права підлягають розподілу між сторонами.

Крім цього, як вказано у ч. 5 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З цього приводу Касаційний господарський суд зазначив у Постанові від 24.11.2020 у справі № 911/4242/15, що критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Також варто зазначити, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (Постанова КГС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).

Так, заперечуючи проти заявлених до відшкодування відповідачем витрат на правничу допомогу, позивач, зокрема, наголошує, що даний розмір витрат на правничу допомогу - 16400,00 грн., не відповідає критерію розумності, є необґрунтованим, неспівмірним з ціною позову та не може бути відшкодований позивачу за рахунок відповідача.

Так, суд зазначає, що відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд звертає увагу, що відповідачем було обрано за згодою довірителя фіксований розмір оплати, який на відміну від погодинного не потребує розшифрування позиції щодо витрат часу на кожний вид робіт, такий розмір відповідач вказав у акті надання послуг у вигляді загальної кількості витраченого часу на надання правової допомоги у справі № 922/2694/21 - 20 годин.

Аналогічна правова позиція щодо розрізнення фіксованої форми оплати та погодинної і права на існування обох в адвокатській діяльності викладено у постанові Верховного суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19.

Щодо інших заперечень позивача, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 129 ГПК України - відповідач у першій процесуальній заяві (відзив від 28.07.2021 № 16) вказував про попередній розрахунок судових витрат в розмірі 10800,00 грн. та заявляв про подальше уточнення такої суми під час розгляду справи, що і зробив у поданому клопотанні від 24.11.2021, додавши суму в розмірі 5600,00 грн. та всі документи - оплата послуг, договір з додатками, акт, протоколи договірної ціни тощо. Вказані дії щодо зазначення попередньої суми було зумовлено процесуальним статусом учасника справи в якості відповідача - ТОВ «Петрометал Україна», який за процесуальним кодексом мав надавати такий обсяг аргументів і доказів, процесуальних заяв згідно правової позиції та поданим документам позивача, з огляду на те що останній подав позов, і неможливо передбачити всі його подальші дії. Що в результаті підтвердилось тим, що позивач не обмежився поданням лише позовної заяви, після цього ним було подано ще дві заяви про збільшення, одна з яких залишилась без задоволення.

Зазначене спростовує твердження позивача про необґрунтоване збільшення розміру орієнтованої суми судових витрат заявлених відповідачем з 10800,00 грн. до 16400,00 грн.

Так, відповідач в акті наданих послуг відобразив перелік робіт, який останній виконував згідно домовленостей з довірителем згідно договору, додаткової угоди та акту виконаних робіт, які у певному розмірі були сплачені останнім.

Щодо незгоди позивача з наданою відповідачем послугою - Обрання стратегії по судовій справі № 922/2694/21 за позовом ТОВ ім. Шевченка до ТОВ «Петрометал Україна» про стягнення грошових коштів, суд зазначає про наступне.

Так, на потреби конкретної судової справи адвокатським бюро було складено перелік дій, виконання яких передбачало позитивний результат для клієнта (ТОВ «Петрометал Україна»). Обрання стратегії у справі це є найважливіший та найдоцільніший етап у підготовки справи до розгляду і є актуальним з точки зору узгодження запропонованого варіанту рішення із клієнтом з метою з`ясування чи є доцільним саме такий порядок дій, які будуть наслідки або що можна зробити з альтернативи.

Більше того, вказана дія є обов`язком адвоката, про що говорять Правила адвокатської етики, а саме ст. 8, де визначено, що адвокат повинен поважати свободу вибору клієнтом захисника своїх прав (представника чи особи, яка надає йому професійну правничу (правову) допомогу), і не перешкоджати у реалізації цієї свободи. А отже адвокатом було виконано всі вимоги, як процесуального права та основ законодавства про адвокатську діяльність.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати всі види адвокатської діяльності, не заборонені законом і такий перелік не є виключним. Ч. 1 ст. 20 цього ж закону визначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги. Аналогічних правових підстав та важливості для стратегічного значення набуває консультація адвокатом клієнта. За умови, що особи звертаються за допомогою тому, що не є фахівцями в галузі права і потребують детальних роз`яснень і обговорень, що в принципі адвокат робить у рамках кожної справи.

Ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» говорить, що видами адвокатської діяльності в тому числі є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань.

Щодо заперечень позивача про залучення третьої особи та її відсутності у судових засіданнях.

Доцільність клопотання про залучення третьої особи було узгоджено адвокатом із довірителем. TOB «АЗТ Славутич» було надано пояснення у справі, де останній підтвердив необхідність сервісного обслуговування такого складного та специфічного виду обладнання, підтвердив факт звернення відповідача для направлення Суханицького В.Б. для зняття обладнання на діагностику та його огляду тощо. Також відповідач не несе відповідальності за відсутність представника третьої особи у судових засіданнях, що в свою чергу, не можу бути підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу. Тому такі твердження не беруться судом до уваги в рамках розгляду доцільності відшкодування витрат на надання правової допомоги відповідачу.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач не навів жодного доводу, що свідчив би про необґрунтованість або неспівмірність заявленого відповідачем розміру витрат на правову допомогу в сумі 16400,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що представник відповідача надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи №922/2694/21 і розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, і, відповідно, та з огляду на те, що господарським судом винесено рішення про відмову у задоволенні заявлених позивачем позовних вимог у повному обсязі, у суду наявні підстави для покладення на позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16400,00 грн.

Керуючись ст. ст. 15, 123, 129, 244 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрометал Україна" про розподіл та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 922/2694/21 (вх. № 27764 від 24.11.2021) - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка (15054, с.Т.Шевченка, Ріпкінський район, Чернігівської області, вул. Тарасевича, 1б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрометал Україна» (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 31, кімната 10, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16400,00 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення складено 01.12.2021.

Суддя Р.М. Аюпова
справа № 922/2694/21