ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/942/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-МК"

до відповідача: Дочірнього підприємства "Авіком Рівне"

про: стягнення 100 906,55 грн.

секретар судового засідання: Коваль С.М.;

представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ОПИС СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал-МК" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" про стягнення 696 712,34 грн., з яких: 595 805,79 грн. заборгованість, 85 048,53 грн. пені, 15 733,71 грн. 3% річних, 124,31 грн. інфляційних втрат.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Термінал-МК" та Дочірнім підприємством "Авіком Рівне" було укладено договір поставки нафтопродуктів №37-11/01/21, на виконання якого позивач поставив відповідачу товар, який відповідачем в належні строки не оплачені, за розрахунком позивача борг за поставлений товар становить 595 805,79 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору позивач нарахував відповідачу 85 048,53 грн. пені, 15 733,71 грн. 3% річних, 124,31 грн. інфляційних втрат.

Відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву з відображенням своєї правової позиції у строки встановлені ухвалою суду.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року спір визнано малозначним, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, справу призначено до слухання в засіданні на 30 листопада 2021 року.

12 листопада 2021 року позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до змісту якої позивач просить суд стягнути з відповідача 646 712,34 грн., з яких: 545 805,79 грн., 85 048,53 грн. пені, 15 733,71 грн. 3% річних, 124,31 грн. інфляційних втрат.

29 листопада 2021 року позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до змісту якої позивач просить суд стягнути з відповідача 606 712,34 грн., з яких: 505 805,79 грн., 85 048,53 грн. пені, 15 733,71 грн. 3% річних, 124,31 грн. інфляційних втрат.

Також 29 листопада 2021 року позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до змісту якої позивач просить суд стягнути з відповідача 100 906,55 грн., з яких: 85 048,53 грн. пені, 15 733,71 грн. 3% річних, 124,31 грн. інфляційних втрат.

Згідно з положеннями статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Враховуючи положення статті 46 ГПК України, судом прийнято подані заяви про зменшення розміру позовних вимог.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

11 січня 2021 року між ТОВ "Термінал-МК" (позивач/постачальник) та ДП "Авіком Рівне" (відповідач/покупець) було укладено договір поставки нафтопродуктів №37-11/01/21 (надалі договір), відповідно до предмету якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця (поставити), а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти у свою власність й оплатити нафтопродукти, далі за текстом - "товар", у відповідності до умов договору та додаткових угод до нього.

Поставка товару відбувається на підставі додаткових угод до цього договору, які підписуються повноважними представниками сторін і скріплюються печатками сторін, та є невід`ємною частиною цього договору, в яких сторонами узгоджується ціна та загальна вартість, кількість, асортимент, умови поставки, терміни відправлення, терміни поставки та оплати товару й інші умови поставки.

Згідно з умовами пункту 4.10. договору, приймання - передача (поставка) товару оформлюється актом приймання - передачі товару або видатковою накладною.

На постачальника покладається обов`язок оформити акт приймання-передачі товару або видаткову накладну та передати зазначені документи покупцю. На покупця покладається обов`язок підписати зі своєї сторони та скріпити печаткою акт приймання - передачі товару (підписати видаткову накладну) одразу після отримання зазначених документів від постачальника, після чого покупець зобов`язується повернути постачальнику один екземпляр вказаного акту (видаткову накладну) в оригіналі. Покупець зобов`язується також повернути постачальнику копії транспортних (перевізних) документів (у разі поставки товару залізничним транспортом - копію залізничної накладної, а у разі поставки товару автомобільним транспортом - копію товаротранспортної накладної).

Згідно з умовами пунктів 5.1. та 5.2. договору, відповідач (покупець) зобов`язаний сплатити вартість товару шляхом перерахування грошових коштів сумі, яка зазначена відповідній/них додатковій/вих угоді/ах до цього договору, на поточний рахунок постачальника, якщо інше не передбачено додатковою/ими угодою/ами. Оплата здійснюється покупцем за умовами, попередньої оплати або на умовах, визначених у додатковій/их угоді/ах.

04 червня 2021 року між позивачем та відповідачем (надалі сторонами) було укладено додаткову угоду №4 до договору, за умовами якої позивач зобов`язався поставити відповідачу наступні нафтопродукти - бітум дорожній марки 70/100: у кількості 23,300 тон.

Згідно з видатковою накладною №1230 від 04 червня 2021 року позивач поставив відповідачу товар на суму 362 314,91 грн.

Відповідно до пункту 1.6. додаткової угоди №4 сторони дійшли згоди, що відповідач (покупець) оплачує товар на умовах відстрочки платежу 14 календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Кінцевий термін розрахунків за видатковою накладною №1230 від 04 червня 2021 року є 18 червня 2021 року.

Згідно з платіжним дорученням №129 від 22 червня 2021 року відповідач сплатив грошові кошти в сумі 295 245,09 грн.

Згідно з платіжним дорученням №1334 від 24 червня 2021 року, відповідач сплатив грошові кошти в сумі 69 069,82 грн.

16 червня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду №6 до договору, за умовами якої позивач зобов`язався поставити відповідачу нафтопродукти - бітум дорожній марки 70/100.

Згідно з видатковою накладною №1428 від 16 червня 2021 року позивач передав відповідачу товар на суму 398 980,56 грн.

Пунктом 1.6. додаткової угоди №6 сторони дійшли згоди, що відповідач (покупець) оплачує товар на умовах відстрочення платежу протягом 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Таким чином, кінцевий термін розрахунків за видатковою накладною №1428 від 16 червня 2021 року є 30 червня 2021 року.

Згідно з платіжним дорученням №1370 від 02 липня 2021 року відповідач сплатив позивачу 398 980,56 грн.

18 червня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду №7 до договору, за умовами якої позивач зобов`язався поставити відповідачу нафтопродукти - бітум дорожній марки 70/100.

Згідно з видатковою накладною №1466 від 18 червня 2021 року позивач передав відповідачу товар на суму 372 876,10 грн.

Пунктом 1.6. додаткової угоди №7 сторони дійшли згоди, що відповідач (покупець) оплачує товар на умовах відстрочення платежу протягом 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Таким чином, кінцевий термін розрахунків за видатковою накладною №1466 від 18 червня 2021 року є 02 липня 2021 року.

Згідно з платіжним дорученням №180 від 05 липня 2021 року відповідач сплатив позивачу 342 876,10 грн.

Згідно з платіжним дорученням №1410 від 07 липня 2021 року відповідач сплатив позивачу 30 000,00 грн.

19 червня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду №8 до договору, за умовами якої позивач зобов`язався поставити відповідачу нафтопродукти - бітум дорожній марки 70/100.

Згідно з видатковою накладною №1473 від 19 червня 2021 року позивач передав відповідачу товар на суму 392 035,09 грн.

Пунктом 1.6. додаткової угоди №8 сторони дійшли згоди, що відповідач (покупець) оплачує товар на умовах відстрочення платежу протягом 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Таким чином, кінцевий термін розрахунків за видатковою накладною №1473 від 19 червня 2021 року є 03 липня 2021 року.

Згідно з платіжним дорученням №1429 від 07 липня 2021 року відповідач сплатив позивачу 392 035,09 грн.

25 червня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду №10 до договору, за умовами якої позивач зобов`язався поставити відповідачу нафтопродукти - бітум дорожній марки 70/100.

Згідно з видатковою накладною №1551 від 25 червня 2021 року позивач передав відповідачу товар на суму 395 016,00 грн.

Пунктом 1.6. додаткової угоди №7 сторони дійшли згоди, що відповідач (покупець) оплачує товар на умовах відстрочення платежу протягом 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Таким чином, кінцевий термін розрахунків за видатковою накладною №1551 від 25 червня 2021 року є 09 липня 2021 року.

Згідно з платіжним дорученням №1760 від 03 вересня 2021 року відповідач сплатив позивачу 395 016,00 грн.

28 червня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду №11 до договору, за умовами якої позивач зобов`язався поставити відповідачу нафтопродукти - бітум дорожній марки 70/100.

Згідно з видатковою накладною №1577 від 28 червня 2021 року позивач передав відповідачу товар на суму 386 023,50 грн.

Пунктом 1.6. додаткової угоди №7 сторони дійшли згоди, що відповідач (покупець) оплачує товар на умовах відстрочення платежу протягом 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Згідно з положеннями частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Оскільки останній день строку припадає на вихідний, відтак кінцевий термін розрахунків за видатковою накладною №1577 є 12 липня 2021 року.

Таким чином, кінцевий термін розрахунків за видатковою накладною №1577 від 28 червня 2021 року є 12 липня 2021 року.

Згідно з платіжними дорученнями №1770 від 06 вересня 2021 року та №1771 від 06 вересня 2021 року відповідач сплатив позивачу 125 664,00 грн.

Згідно з платіжним дорученням №1796 від 10 вересня 2021 року відповідач сплатив позивачу 250 000,00 грн.

28 червня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду №12 до договору, за умовами якої позивач зобов`язався поставити відповідачу нафтопродукти - бітум дорожній марки 70/100.

Згідно з видатковою накладною №1576 від 28 червня 2021 року позивач передав відповідачу товар на суму 379 320,00 грн.

Пунктом 1.6. додаткової угоди №12 сторони дійшли згоди, що відповідач (покупець) оплачує товар на умовах відстрочення платежу протягом 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Таким чином, кінцевий термін розрахунків за видатковою накладною №1576 від 28 червня 2021 року є 12 липня 2021 року

Згідно з платіжним дорученням №1761 від 03 вересня 2021 року відповідач сплатив позивачу 74 984,00 грн.

Згідно з платіжним дорученням №1769 від 03 вересня 2021 року відповідач сплатив позивачу 304 336,00 грн.

02 липня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду №13 до договору, за умовами якої позивач зобов`язався поставити відповідачу нафтопродукти - бітум дорожній марки 70/100.

Згідно з видатковою накладною №1679 від 02 липня 2021 року позивач передав відповідачу товар на суму 406 056,00 грн.

Пунктом 1.6. додаткової угоди №13 сторони дійшли згоди, що відповідач (покупець) оплачує товар на умовах відстрочення платежу протягом 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Таким чином, кінцевий термін розрахунків за видатковою накладною №1679 від 02 липня 2021 року є 16 липня 2021 року.

05 липня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду №14 до договору, за умовами якої позивач зобов`язався поставити відповідачу нафтопродукти - бітум дорожній марки 70/100.

Згідно з видатковою накладною №1703 від 05 липня 2021 року позивач передав відповідачу товар на суму 407 490,00 грн.

Пунктом 1.6. додаткової угоди №14 сторони дійшли згоди, що відповідач (покупець) оплачує товар на умовах відстрочення платежу протягом 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Таким чином, кінцевий термін розрахунків за видатковою накладною №1703 від 05 липня 2021 року є 19 липня 2021 року.

07 липня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду №15 до договору, за умовами якої позивач зобов`язався поставити відповідачу нафтопродукти - бітум дорожній марки 70/100.

Згідно з видатковою накладною №1740 від 07 липня 2021 року позивач передав відповідачу товар на суму 427 040,09 грн.

Пунктом 1.6. додаткової угоди №14 сторони дійшли згоди, що відповідач (покупець) оплачує товар на умовах відстрочення платежу протягом 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Таким чином, кінцевий термін розрахунків за видатковою накладною №1740 від 07 липня 2021 року є 21 липня 2021 року.

08 липня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду №16 до договору, за умовами якої позивач зобов`язався поставити відповідачу нафтопродукти - бітум дорожній марки 70/100.

Згідно з видатковою накладною №1743 від 08 липня 2021 року позивач передав відповідачу товар на суму 434 860,10 грн.

Пунктом 1.6. додаткової угоди №14 сторони дійшли згоди, що відповідач (покупець) оплачує товар на умовах відстрочення платежу протягом 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Таким чином, кінцевий термін розрахунків за видатковою накладною №1743 від 08 липня 2021 року є 22 липня 2021 року.

Позивач у своєму позові вказує, що відповідачем згідно з платіжним дорученням №1807 від 13 вересня 2021 року було частково та з простроченням строку розрахунку перераховано позивачу в якості оплати за товар по 8-й, 9-й, 10-й та 11-й поставкам (у призначенні платежу відсутня конкретизація оплати окремої поставки) грошові кошти в сумі 320 000,00 грн.

Загальна заборгованість зменшилась та після оплати становила 1 355 446,29 грн.

Згідно з платіжним дорученням №369 від 16 вересня 2021 року та №1835 від 16 вересня 2021 року відповідач частково та з простроченням строку розрахунку перерахував позивачу в якості оплати за товар по 8-й, 9-й, 10-й та 11-й поставкам (у призначенні платежу відсутня конкретизація оплати окремої поставки) грошові кошти в сумі 180 000,00 грн.

Загальна заборгованість зменшилась та після оплати становила 1 175 446,29 грн.

Згідно з платіжним дорученням №372 від 20 вересня 2021 року відповідач частково та з простроченням строку розрахунку перерахував позивачу в якості оплати за товар по 9-й, 10-й та 11-й поставкам (у призначенні платежу відсутня конкретизація оплати окремої поставки) грошові кошти в сумі 270 000,00 грн.

Загальна заборгованість зменшилась та після оплати становила 905 446,29 грн.

Згідно з платіжним дорученням №394 від 30 вересня 2021 року відповідач частково та з простроченням строку розрахунку перерахував позивачу в якості оплати за товар по 9-й, 10-й та 11-й поставкам (у призначенні платежу відсутня конкретизація оплати окремої поставки) грошові кошти в сумі 220 000,00 грн.

Загальна заборгованість зменшилась та після оплати становила 685 446,29 грн.

Згідно з платіжним дорученням №2030 від 18 жовтня 2021 року відповідач частково та з простроченням строку розрахунку перерахував позивачу в якості оплати за товар по 10-й та 11-й поставкам (у призначенні платежу відсутня конкретизація оплати окремої поставки) грошові кошти в сумі 100 000,00 грн.

Загальна заборгованість зменшилась, та після оплати становила 595 446,29 грн.

Згідно з умовами пункту 7.4. договору, у разі не оплати, несвоєчасної або неповної оплати товару покупець оплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочки, від суми невиконаних обов`язків за кожен день прострочення платежу та за весь період прострочки. Оплата пені не звільняє покупця від виконання узятих на себе зобов`язань за даним договором.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою поставленого товару позивач нарахував відповідачу 85 048,53 грн. пені.

Крім того, керуючись статтею 625 ЦК України нарахував відповідачу 15 733,71 грн. 3% річних та 124,31 грн. інфляційних втрат.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються постачання товару/продукції за договором поставки. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права в частині своєчасної оплати отриманого відповідачем товару порушеними.

Як унормовано положеннями статті 11 ЦК України та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно з нормами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 ЦК України, та частини 6 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1, 3 статті 202 ГК України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами частини 1 статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як визначено умовами договору, оплата товару здійснюється покупцем протягом 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Судом встановлено, що на виконання умов договору постачальник поставив відповідачу товар, проте, всупереч умовам договору, відповідач допустив прострочення оплати поставленого товару та не здійснив повну оплату товару.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як було зазначено вище, за умовами пункту 7.4. договору сторони передбачили, що у разі несвоєчасної або неповної оплати товару покупець оплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочки, від суми невиконаних обов`язків за кожен день прострочення платежу та за весь період прострочки.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись положеннями пункту 7.4. договору, позивач нарахував відповідачу 85 048,53 грн., та керуючись положеннями статті 625 ЦК України 15 733,71 грн. 3% річних та 124,31 грн. інфляційних втрат.

За поставку згідно з видатковою накладною №1230 від 04 червня 2021 року (кінцевий термін розрахунків 18 червня 2021 року) за період з 19 червня 2021 року по 21 червня 2021 року нараховано 446,69 грн. пені та 89,34 грн. 3% річних.

За поставку згідно з видатковою накладною №1230 від 04 червня 2021 року (кінцевий термін розрахунків 18 червня 2021 року) за період з 22 червня 2021 року по 23 червня 2021 року нараховано 55,13 грн. пені та 11,03 грн. 3% річних.

За поставку згідно з видатковою накладною №1428 від 06 червня 2021 року (кінцевий термін розрахунків 30 червня 2021 року) за період з 01 липня 2021 року по 02 липня 2021 року нараховано 327,93 грн. пені та 65,59 грн. 3% річних.

За поставку згідно з видатковою накладною №1466 від 08 червня 2021 року (кінцевий термін розрахунків 02 липня 2021 року) за період з 03 липня 2021 року по 04 липня 2021 року нараховано 306,47 грн. пені та 61,29 грн. 3% річних.

За поставку згідно з видатковою накладною №1466 від 08 червня 2021 року (кінцевий термін розрахунків 02 липня 2021 року) за період з 05 липня 2021 року по 06 липня 2021 року нараховано 24,66 грн. пені та 4,93 грн. 3% річних.

За поставку згідно з видатковою накладною №1473 від 19 червня 2021 року (кінцевий термін розрахунків 03 липня 2021 року) за період з 04 липня 2021 року по 06 липня 2021 року нараховано 483,33 грн. пені та 96,67 грн. 3% річних.

За поставку згідно з видатковою накладною №1551 від 25 червня 2021 року (кінцевий термін розрахунків 09 липня 2021 року) за період з 10 липня 2021 року по 02 вересня 2021 року нараховано 9 382,98 грн. пені та 1 785,69 грн. 3% річних.

За поставку згідно з видатковою накладною №1577 від 28 червня 2021 року (позивач вказує, що кінцевий термін розрахунків 11 липня 2021 року).

Відповідно до приписів частини 5 статті 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Оскільки останній день строку припадає на вихідний, відтак кінцевий термін розрахунків за видатковою накладною №1577 є 12 липня 2021 року.

За період з 13 липня 2021 року по 05 вересня 2021 року обґрунтованим є нарахування пені на суму 9 202,11 грн. та 1 745,04 грн. 3% річних.

За період з 06 вересня 2021 року по 09 вересня 2021 року обґрунтованим є нарахування пені на суму 456,52 грн. та 85,60 грн. 3% річних.

За період з 10 вересня 2021 року по 18 жовтня 2021 року обґрунтованим є нарахування пені на суму 188,17 грн. пені та 33,21 грн. 3% річних.

Відтак, в задоволенні вимог про стягнення 157,53 грн. пені та 31,73 грн. 3% річних необхідно відмовити.

За поставку згідно з видатковою накладною №1576 від 28 червня 2021 року кінцевий термін розрахунків є 12 липня 2021 року, оскільки останній день строку припадає на вихідний.

За період з 13 липня 2021 року по 02 вересня 2021 року обґрунтованим є нарахування пені на суму 8 542,89 грн. пені та 1 621,20 грн. 3% річних.

За період з 09 вересня 2021 року по 05 вересня 2021 року обґрунтованим є нарахування пені на суму 400,22 грн. пені та 75,04 грн. 3% річних.

А тому в задоволенні вимог про стягнення 155,48 грн. пені та 31,18 грн. 3% річних необхідно відмовити.

За поставку згідно з видатковою накладною №1679 від 02 липня 2021 року кінцевий термін розрахунків є 16 липня 2021 року.

За період з 17 липня 2021 року по 19 липня 2021 року обґрунтованим є нарахування пені на суму 500,62 грн. пені та 100,12 грн. 3% річних.

За поставку згідно з видатковою накладною №1703 від 05 липня 2021 року кінцевий термін розрахунків є 19 липня 2021 року.

За період з 20 липня 2021 року по 21 липня 2021 року за прострочення оплати товару поставленого згідно з видатковими накладними №1679 та №1703 обґрунтованим є нарахування пені на суму 668,67 грн. пені та 133,73 грн. 3% річних.

За поставку згідно з видатковою накладною №1740 від 07 липня 2021 року кінцевий термін розрахунків є 21 липня 2021 року.

За період з 22 липня 2021 року по 23 липня 2021 року за прострочення оплати товару поставленого згідно з видатковими накладними №1679, №1703 та №1740 обґрунтованим є нарахування пені на суму 1 053,65 пені та 203,93 грн. 3% річних.

За поставку згідно з видатковою накладною №1743 від 08 липня 2021 року кінцевий термін розрахунків є 22 липня 2021 року.

За період з 23 липня 2021 року по 12 вересня 2021 року за прострочення оплати товару поставленого згідно з видатковими накладними №1679, №1703, №1740 та №1743 обґрунтованим є нарахування пені на суму 38 328,70 грн. пені та 7 023,10 грн. 3% річних.

За період з 13 вересня 2021 року по 15 вересня 2021 року за прострочення оплати товару поставленого згідно з видатковими накладними №1679, №1703, №1740 та №1743 обґрунтованим є нарахування пені на суму 1 893,91 грн. та 334,22 грн. 3% річних.

За період з 16 вересня 2021 року по 19 вересня 2021 року за прострочення оплати товару поставленого згідно з видатковими накладними №1679, №1703, №1740 та №1743 обґрунтованим є нарахування пені на суму 2 189,87 грн. та 386,45 грн. 3% річних.

За період з 20 вересня 2021 року по 29 вересня 2021 року за прострочення оплати товару обґрунтованим є нарахування пені на суму 4 217,15 грн. та 744,20 грн. 3% річних.

За період з 30 вересня 2021 року по 18 жовтня 2021 року за прострочення оплати товару обґрунтованим є нарахування пені на суму 6 065,73 грн. та 1 070,42 грн. 3% річних.

Крім того, за прострочення оплати товару, поставленого згідно з видатковою накладною №1577 за період з 10 вересня 2021 року по 18 жовтня 2021 року позивачем нараховано 124,31 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до положень статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Висновки суду

На думку суду, встановлені обставини щодо прострочення виконання відповідачем договірних зобов`язань з оплати поставленого товару свідчать про порушення відповідачем прав позивача.

Суд погоджується з аргументами позивача стосовно обґрунтованості позовних вимог про стягнення 84 735,52 грн. пені, 15 670,80 грн. 3% річних, та 124,31 грн. інфляційних втрат.

Разом з тим, в задоволенні позовних вимог про стягнення 313,01 грн. пені та 62,91 грн. 3% річних необхідно відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання даного позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 10 450,70 грн. виходячи з ціни позову що становить 696 712,34 грн.

Згідно з нормами статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Разом з тим у зв`язку зі зменшенням ціни позову до 100 906,55 грн., судовий збір в розмірі 8 937,10 грн. може бути повернутий позивачу за його клопотанням в порядку передбаченому статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

У зв`язку з частковим задоволенням позову, судовий збір в розмірі 1 507,96 грн. покладається на відповідача і підлягає до стягнення на користь позивача, решта судового збору в розмірі 5,64 грн. покладається на позивача.

Крім того, позивачем разом з позовом заявлено вимоги про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Приписами статті 126 ГПК України унормовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до статті 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В якості доказів понесення судових витрат позивачем долучено до позовної заяви договір про надання правничої допомоги №12-10/21 від 12 жовтня 2021 року та надано акт здачі приймання робіт (надання послуг) від 13 жовтня 2021 року та платіжне доручення про сплату витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 450,70 грн.

Згідно з актом здачі приймання робіт (надання послуг) сторони погодили розмір гонорару за належне надання послуг в сумі 10 450,70 грн.

З аналізу статті 129 ГПК України видно, що за результатами розгляду спору суд може розподілити не лише судові витрати, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, але й витрати, які на час розгляду ще не сплачені, але мають бути сплачені стороною.

Суд встановив, що докази щодо розміру судових витрат які мають бути сплачені позивачем подані в межах строків встановлених статтею 129 ГПК України.

Оцінивши докази, надані у підтвердження судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

За приписами статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суд, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд враховує п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009, яким передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Суд встановив, що позивач надав суду договір про надання правової допомоги за предметом якого адвокат зобов`язується надавати позивачу юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з правилами статті 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивач зазначені правила дотримав та вказав у позові попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в сумі 10 450,69 грн.

Водночас згідно з нормами частини 6 статті 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте, відповідач не заявляв клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги, не навів доводів та доказів нерозумності цих витрат, їх неспівмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для сторін тощо.

За таких умов загальна сума витрат позивача на адвокатські послуги складає 10 450,69 грн., що на думку суду, не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. Такі витрати відповідають критеріям реальності, розумності, співмірності та обґрунтованості.

Суд, керуючись правилами статті 129 ГПК України, вирішив покласти на сторін витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 10 411,77 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, решта 38,93 грн. покладається на позивача з огляду на часткову відмову в позові.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 130, 233, 238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "АВІКОМ РІВНЕ" (33009, Рівненська область, м. Рівне, провулок Робітничий 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-МК" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Генерала Жадова 10, оф. 1, ) 84 735 (вісімдесят чотири тисячі сімсот тридцять п`ять) грн. 52 коп. пені, 15 670 (п`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят) грн. 80 коп. 3% річних, 124 (сто двадцять чотири) грн. 31 коп. інфляційних втрат, 1 507 (одна тисяча п`ятсот сім) грн. 96 грн. судового збору та 10 411 (десять тисяч чотириста одинадцять) грн. 77 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В задоволенні вимог про стягнення 313,01 грн. пені та 62,91 грн. 3% річних відмовити.

4. Судові витрати що складаються з судового збору в розмірі 5,64 грн. та 38,93 грн. витрат на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Позивач (Стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал-МК" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Генерала Жадова 10, оф. 1, ).

Відповідач (Боржник): Дочірнє підприємство "АВІКОМ РІВНЕ" (33009, Рівненська область, м. Рівне, провулок Робітничий 5, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Суддя А.Качур