СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Харків Справа № 922/1883/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В. , суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі судового засідання Стойки В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача, Савченко П.П.,

від інших, не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, за вх. №2589 Х/1 на рішення Господарського суду Харківської області від "06" липня 2021 р. (повний текст складено 12.07.21, суддя Шатерніков М.І.) та на додаткове рішення від 20.07.21 (повний текст складено 23.07.21) у справі № 922/1883/21

за позовом ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОАП-ТЕКО", м.Харків,

про стягнення 226396,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" 19.05.2021 р. звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОАП-ТЕКО", в якому просить стягнути з останнього штрафні санкції у сумі 226396,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем обсягів поставки товару обумовлених у договорі поставки № 229, укладеним між сторонами 28.02.2020 р. Згідно позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача 226396,80 грн, з яких 45279, 36 грн. штрафу, нарахованого в порядку п. 7.5 договору та 181117,44 грн. штрафу, нарахованого в порядку п. 7.2 договору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.05.2021 прийнято позовну заяву ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1883/21, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Господарським судом Харківської області 06.07.2021 р. прийнято рішення по справі № 922/1883/21, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення обґрунтовано не доведеністю позовних вимог.

20.07.2021 р. Господарським судом Харківської області по справі № 922/1883/21 прийнято додаткове рішення, яким задоволено заяву (вх. 16021) Товариства з обмеженою відповідальністю "СОАП-ТЕКО" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (50029, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 1А; ідент. код 00191307) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОАП-ТЕКО" (61018, м. Харків, вул.Залютинська,10, ідент. код 39012813) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 000,00 грн.

Не погодившись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Харківської області від 06.07.2021 р. , скасувати рішення ( додаткове рішення) господарського суду Харківської області від 20.07.2021 р. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Вважають, що рішення по справі прийнято без врахування усіх обставин справи. Наполягають про доведеність матеріалами справи порушення відповідачем п. 3.5 та п.3.3 Договору у зв`язку чим наявні усі підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій, передбачених п. 7.2. та п.7.5 Договору.

Шляхом автоматичного розподілу судової справи між суддями для розгляду справи було визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Ільїн О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 ( з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30.08.2021 р. ) апеляційна скарга ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення господарського суду Харківської області від 06.07.2021 та на додаткове рішення від 20.07.2021 р. залишено без руху.

У зв`язку з відпусткою судді Ільїна О.В. , який входив до складу колегії суддів, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 04.10.2021 р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями за наслідками якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 поновлено позивачу процесуальний строк на апеляційне оскарження та відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

29.10.2021 від відповідача по справі на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просили рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наполягають, що позивачем не доведено, що відповідач отримував від позивача по справі: заявки № 53-15/1631 від 15.07.2020 р., електронного листа від 15.07.2020, відправленням позивачем електронного листа від 16.07.2020, електронного листа від 27.07.2020 об 14 год 43 хвил, електронного листа від 27.07.2020 об 15 год 04 хвил, отримання.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 розгляд справи призначено на 25.11.2021 р.

У зв`язку з відпусткою судді Гетьмана Р.А. який входив до складу колегії суддів, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 24.11.2021 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями за наслідками якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

У судове засідання, призначене на 25.11.2021 р. з`явився представник заявника апеляційної скарги, який підтримав свої вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Явка представників сторін не визнавалася обов`язковою.

У судовому засіданні, яке відбулося 25.11.2021 оголошувалася перерва до 02.12.2021.

Відповідно до приписів ст. 269 Господарського процесуального кодексу України Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю- доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, які з`явилися у судове засідання , перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на нижче викладене.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

28.02.2020 між Публічним акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СОАП-ТЕКО" (постачальник, відповідач) був укладений Договір поставки № 229, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався поставити і передати у власність позивача, а позивач прийняти й оплатити товар, у порядку й на умовах, передбачених даним договором.

Найменування, асортимент, кількість, комплектність товару обумовлюється сторонами у специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору (п.1.2. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору, товар за даним договором поставляється у строки, зазначені в специфікації.

У пункті 3.2. договору сторонами унормовано, що у випадку доставки товарів на склад "покупця", поставка товару може здійснюватися за письмовою заявкою "покупця". Письмова заявка повинна містити: номер і дату заявки; назву й адресу постачальника; номер і дату договору, специфікації, згідно яким проводиться дана поставка; найменування кожної асортиментної позиції товару; кількість одиниць по кожній асортиментній позиції товару; ціна за одиницю асортиментної позиції товару; загальна вартість товару; пункт доставки товару, із вказівкою точної адреси. Письмова заявка підписується уповноваженою особою "Покупця".

Письмова заявка направляється покупцем за допомогою поштового зв`язку на адресу постачальника, зазначену у реквізитах "Постачальника". Письмова заявка може направлятися покупцем за допомогою факсимільного/електронного зв`язку. Відправлення заявки за допомогою факсимільного/електронного зв`язку здійснюється покупцем виключно з номеру/електронної адреси покупця та виключно на номер/електронну адресу постачальника, зазначені у відповідній специфікації до договору (п.3.4. договору).

У відповідності до п. 3.5. договору, постачальник взяв на себе зобов`язання, не пізніше одного робочого дня, з моменту одержання заявки покупця, направити покупцеві письмове підтвердження одержання заявки за допомогою поштового зв`язку на адресу покупця, зазначену у реквізитах "Покупця". Письмове підтвердження може направлятися постачальником за допомогою факсимільного/електронного зв`язку. Відправлення письмового підтвердження за допомогою факсимільного/електронного зв`язку здійснюється постачальником виключно з номеру/електронної адреси постачальника та виключно на номер/електронну адресу покупця, зазначені у відповідній специфікації до договору.

Ціна й порядок розрахунків узгоджені сторонами у розділі 4 договору.

Відповідно до п.п. 7.2., 7.5. договору, сторонами узгоджені наступні види та підстави настання відповідальності постачальника:

- за порушення погоджених строків поставки, а також за прострочення строку повернення внесено покупцем передоплати, чи вартості товару, який не було поставлено постачальник сплачує покупцеві штраф у розмірі 20% від суми специфікації, при виконанні зобов`язання за якою відбулося таке порушення (п.2.4. договору);

- за невиконання п. 3.5. договору постачальник сплачує покупцеві штраф у розмірі 5% від суми специфікації, при виконанні зобов`язань за якою відбулось таке порушення.

Відповідно до п.10.1 договору, даний договору набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2020.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору поставки № 229 від 28.02.2020, сторонами було підписано Специфікацію № 3 від 14.07.2020 (т. 1 а.с. 13), предметом якої була поставка Мила банного власного виробництва ТОВ "Соап-Теко" у кількості 11 200 кг на загальну суму 301862,40 грн.

Пунктом 2 Специфікації № 3 визначено, що товар поставляється на умовах СРТ - склад покупця м. Кривий Ріг (Інкотепмс -2010).

Відповідно до п. 3 Специфікації № 3, сторонами вирішено, що строк поставки товару: у строк, погоджений покупцем у заявці, направленій в порядку, передбаченому п. 3.3. договору.

При цьому у пункті 9 Специфікації № 3 сторонами зафіксовано, що для направлення письмових заявок та письмових підтверджень за допомогою факсимільного/електронного зв`язку, згідно пунктів 3.4., 3.5 договору, застосовуються наступні контакти сторін:

покупець - тел./факс 0564-44-24-39, ел.пошта ІНФОРМАЦІЯ_1

постачальник - тел./факс , ел.пошта ІНФОРМАЦІЯ_2

Як зазначає позивач, на виконання умов укладеного між сторонами договору поставки № 229 від 28.02.2020 р. на електронну адресу відповідача, зазначену в договорі та обумовлену в специфікації №3, позивачем було направлено:

- Заявку № 53-15/1631 від 15.07.2020 року на поставку в липні 2020 року 4016,00 кг товару «Мило банне (туалетне)». Письмового підтвердження одержання вказаної заявки покупцем не було отримано. 29.07.2020 року ТОВ "СОАП-ТЕКО" було поставлено 1120,00 кг товару, що підтверджено видатковою накладною № 104 від 27.07.2020 року. Інших поставок в липні 2020 року ТОВ "СОАП-ТЕКО" на виконання заявки покупця №53-15/1631 від 15.07.2020 року не здійснювало.

- Заявку № 53-15/1820 від 07.08.2020 року на поставку в вересні 2020 року 4010,00 кг товару «Мило банне (туалетне)». Письмового підтвердження одержання вказаної заявки покупцем не було отримано. 14.09.2020 року ТОВ "СОАП-ТЕКО" було поставлено 2 500,00 кг товару, що підтверджено видатковою накладною № 161 від 14.09.2020 року. Інших поставок у вересні 2020 року відповідач на виконання заявки покупця № 53-15/1631 від 15.07.2020 року не здійснював.

Крім того, ТОВ "СОАП-ТЕКО" було поставлено: 26.10.2020 року - 1 120,00 кг товару, що підтверджується видатковою накладною №183 від 26.10.2020 року; 08.12.2020 року - 2 240,00 кг товару, що підтверджується видатковою накладною № 209 від 08.12.2020 року; 26.01.2021 року - 1 046,00 кг товару, що підтверджується видатковою накладною № 9 від 26.01.2021 року.

- Заявку № 53-15/101 від 30.01.2021 року на поставку у січні 2021 року 2 174,00 кг товару «Мило банне (туалетне)». Письмового підтвердження одержання вказаної заявки покупцем не було отримано. В свою чергу, ТОВ "СОАП-ТЕКО" було поставлено: 09.03.2021 року - 210,00 кг товару, що підтверджено видатковою накладною № 35 від 09.03.2021 року; 24.03.2021 року - 1 400,00 кг товару, що підтверджено видатковою накладною № 41 від 24.03.2021 року; 25.03.2021 року -564,00 кг товару, що підтверджено видатковою накладною № 44 від 25.03.2021 року.

Позивач наполягає, що відповідач у визначений у вищезазначених заявках термін не здійснив повну поставку товару на виконання договору поставки № 229 від 28.02.2021 р., а також не надав покупцю, на виконання п. 3.5 договору, письмового підтвердження одержання вказаних заявок покупця.

Обставини щодо стягнення з відповідача неустойки у зв`язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов`язань за договором поставки № 229 від 28.02.2020 р. в загальній сумі 226396,80 грн. (45 279,36 грн - штраф 5% нарахований в порядку п. 7.5 договору; 181 117,44 грн - штраф 20 % нарахований в порядку п. 7.2 договору) стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Як зазначалося вище, рішенням по справі у задоволені позовних вимог було відмовлено у зв`язку з їх безпідставністю.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на нижче викладене.

Відповідно до приписів ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. ( ст.530 ЦК України)

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до приписів ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 551 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача на підставі п.7.2. Договору, штраф у розмірі 181 117,44 грн.

Пунктом 7.2 Договору встановлено, що за порушення погоджених строків поставки, а також за прострочення строку повернення внесеної «Покупцем» передоплати, чи вартості товару, який було не поставлено, «Постачальник» сплачує «Покупцеві» штраф у розмірі 20 % від суми специфікації, при виконанні зобов`язань за якою відбулося таке порушення.

Строки і умови поставки сторони визначили у розділі 3 Договору.

Так, п.3.2. Договору встановлено, що Товар за даним договором поставляється у строки, зазначені у специфікації.

В даному випадку, поставка товару відбувалася на підставі Специфікації № 3 ( а.с.13) в тексті якої зазначено, що строк поставки товару : у строк погоджений Покупцем у заявці, направленій в порядку передбаченому п.3.3 Договору.

Пунктом 3.3. Договору встановлено, що у випадку доставки товарів на склад «Покупця» поставка товару може здійснюватися за письмовою заявкою «Покупця». Письмова заявка повинна містити: номер і дату заявки, назву й адресу Постачальника; номер і дату договору, специфікації, згідно яким проводиться дана поставка; найменування кожної асортиментної позиції товару; ціна за одиницю асортиментної позиції товару, загальна вартість товару із вказівкою точної адреси. Письмова заявка підписується уповноваженою особою «Покупця».

Пунктом 3.4. Договору встановлено, що письмова заявка направляється Покупцем за допомогою поштового зв`язку на адресу «Постачальника», зазначену у реквізитах «Постачальника», Письмова заявка може направлятися «Покупцем» за допомогою факсимільного/ електронного зв`язку. Відправлення заявки за допомогою факсимільного/ електронного зв`язку здійснюється Покупцем виключно з номеру/ електронної адреси «Покупця» та виключно на номер/ електронну адресу «Постачальника», зазначені у відповідній специфікації до Договору.

У тексті Специфікації № 3 зазначено наступне:

Для направлення письмових заявок та письмових підтверджень за допомогою факсимільного/ електронного зв`язку згідно пунктів 3.4, 3.5 договору, застосовуються наступні контакти «Сторін»:

покупець - тел./факс НОМЕР_1 , ел.пошта ІНФОРМАЦІЯ_1

постачальник - тел./факс , ел.пошта ІНФОРМАЦІЯ_2

Судова колегія зазначає, що дата поставки товару повинна бути визначена Постачальником саме у письмовому підтвердженні одержання заявки, відповідно до п.3.5. Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач письмові підтвердження одержання заявок саме в порядку, визначеному п.3.5. Договору, не адресу позивача не надсилав.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку, що між сторонами не було узгоджено строків поставки товару в порядку, визначеному ними у розділом 3 Договору, оскільки відповідачем на адресу позивача не надсилалися письмові підтвердження одержання заявок.

Таким чином, відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій відповідно до п.7.2. Договору ( за порушення погоджених строків поставки), оскільки такі строки не було погоджено взагалі.

Що стосується штрафних санкцій нарахованих за не виконання п.3.5. Договору.

Пунктом 7.5 Договору встановлено, що за невиконання п.3.5 договору Постачальник сплачує Покупцеві штраф у розмірі 5 % від суми специфікації, при виконанні зобов`язань за якою відбулося таке порушення.

Пунктом 3.5. Договору встановлено, що Постачальник зобов`язаний не пізніше одного робочого дня з моменту одержання заявки «Покупця» направити «Покупцеві» письмове підтвердження одержання заявки за допомогою поштового зв`язку на адресу «Покупця», зазначену у реквізитах «Покупця». Письмове підтвердження може направлятися «Постачальником» за допомогою факсимільного/електронного зв`язку. Відправлення письмового підтвердження за допомогою факсимільного/електронного зв`язку здійснюється «Постачальником» виключно з номеру/ електронної адреси «Постачальника» та виключно на номер/ електронну адресу «Покупця», зазначені у відповідній Специфікації до договору.

У письмовому підтвердженні «Постачальник» вказує:

-дату й номер заявки «Покупця», дату одержання заявки. Дату поставки товару. Письмове підтвердження підписується уповноваженою особою «Постачальника».

З матеріалів справи вбачається, що сторонами узгоджено умову щодо використання у своїх правовідносинах ВИКЛЮЧНО електронних адрес зазначених у Специфікації, тобто як електронної адреси постачальника, так і електронної адреси покупця.

Погодженою електронною адресою покупець визначено ел.пошту ІНФОРМАЦІЯ_1

В той же час, позивачем не доведено суду, що на визначену у Специфікації № 3 електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювались направлення заявок, а також не доведено, що постачальник погодився використовувати як офіційну електронну адресу покупця - ел.пошту "@, з якої фактично надсилались заявки на поставку товару, та визнав, що така адреса належить саме позивачу.

Враховуючи викладене судова колегія також приходить до висновку, що подані позивачем роздруківки заявок на поставку товару не підтверджують як направлення так і отримання заявки на поставку товару з дотримання саме умов договору № 229 від 28.02.2020р.

За таких обставин, враховуючи той факт, що позивачем не доведено направлення та отримання спірних заявок саме з офіційної електронної адреси покупця зазначеної у Специфікації № 3 - "ІНФОРМАЦІЯ_1", судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафу, встановленому п.7.5. Договору.

Судова колегія погоджується зі ствердженням відповідача, викладеним у відзиві на позовну заяву та у відзиві на апеляційну скаргу, що надані до справи роздруківки електронного листування не може вважатися електронним документом ( копіями електронних документів) з огляду на нижче викладене.

На відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів поширюється дія Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Статтею 5 зазначеного Закону визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

За змістом статей 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Отже, електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Відповідно до статей 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Надані позивачем роздруківки електронного листування не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів), оскільки не відповідають вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належними доказами у справі.

З огляду на викладене, судова колегія відхиляє посилання заявника апеляційної скарги на те, що судом першої інстанцій безпідставно не взято до уваги наявні в матеріалах справи докази ведення між сторонами електронної переписки.

Відповідно до приписів ст.275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ( ст.276 ГПК України)

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що рішення по справі прийнято судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим, відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Оскільки підставами для скасування додаткового рішення є посилання заявника апеляційної скарги на те, що рішення по справі про відмову у задоволенні позовних вимог прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та не підтвердження цих обставин під час апеляційного перегляду, апеляційна скарга в частині оскарження додаткового рішення також не підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область, на рішення Господарського суду Харківської області по справі №922/1883/21 від 06.07.2021 та на додаткове рішення від 20.07.2021 - залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Харківської області по справі № 922/1883/21 від 06.07.2021 та додаткове рішення від 20.07.2021 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.12.21

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян