ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви за нововиявленими обставинами

29.11.2021 Справа № 904/399/20

Суддя Ліпинський О.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград

про стягнення коштів у розмірі 85 287 856, 54 грн.

Представники:

від позивача Сапунцов В.Д.

від відповідача Бова О.Ю.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі Позивач) звернулось до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» із позовом, якім з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просило стягнути грошові кошти в розмірі 85 287 856,54 грн. за надані послуги з передачі електричної енергії в період із липня 2019 року по березень 2020 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2020 року в задоволенні заявлених вимог відмовлено в повному обсязі.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою від 09.03.2021 року, постановленою відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 296 ГПК України за наслідками розгляду касаційної скарги ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2020 року та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2020 року, Верховний Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду закрив касаційне провадження.

07.10.2021 року ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до суду з заявою про перегляд справи за новивиявленими обставинами, за змістом якої просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з Відповідача заборгованості за надані послуги з передачі електричної енергії за період лютий-березень 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість в розмірі 14 500 498,32 грн.

Подану заяву мотивовано тим, що відповідно до мотивувальних частин судових рішень першої та апеляційної інстанцій, суди, відмовляючи Позивачу в частині стягнення плати за послуги з передачі експортованих обсягів електричної енергії за період лютого-березня 2020 року, виходили з того, що на момент прийняття цих рішень, дія постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 07.02.2020 № 360 «Про затвердження змін до Кодексу системи передачі» була зупинена ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.02.2020 року у справі № 640/3041/20, а в подальшому, рішенням цього суду від 13.07.2020, яке було залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 року, визнана протиправною в частині змін до пунктів 5.1., 5.3., 6.6. глави 5, пунктів 6.2., 6.5. глави 6 розділу ХІ, та змін до додатків 5 та 6 Кодексу систем передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 309, що виключає підстави для нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електричної енергії у цей період часу.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.09.2021 року, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі 640/3041/20 про визнання протиправною та нечинною з моменту прийняття постанови НКРЕКП від 07.02.2020 № 360 - скасовано.

Таким чином, як зазначає Позивач, постанова НКРЕКП від 07.02.2020 № 360 вважається прийнятою 07.02.2020 року та набула чинності 08.02.2020 року, а відтак, тимчасове зупинення дії наведеної постанови НКРЕКП в порядку забезпечення позову та її визнання протиправною і нечинною адміністративним судом першої інстанції, рішення якого на сьогодні є скасованим, не звільняє відповідача від обов`язку оплачувати послуги позивача за лютий-березень 2020 року.

З урахуванням наведених обставин, Позивач просить переглянути судове рішення у даній справі з підстав, передбачених п. 1, 3, ч. 2 ст. 320 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021 року заяву позивача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами залишено без руху.

01.11.2021 року, після усунення Позивачем недоліків заяви, суд відкрив провадження з перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, з призначенням засідання на 18.11.2021 року.

Відповідач проти задоволення заяви Позивача заперечував, посилаючись на відсутність процесуальних підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, а також, з огляду на відсутність підстав для нарахування плати за послуги передачі при експорті електричної енергії.

18.11.2021 року Відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі з розгляду заяви Позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до вирішення Окружним адміністративним судом міста Києва справи № 640/27130/21 за позовом про визнання протиправною та нечинною з моменту прийняття постанови НКРЕКП від 07.02.2020 № 360 в частині змін до пунктів 5.1., 5.3., 6.6. глави 5, пунктів 6.2., 6.5. глави 6 розділу ХІ, та змін до додатків 5 та 6 Кодексу систем передачі.

В судовому засіданні 18.11.2021 року оголошувалася перерва до 29.11.2021 року.

В засіданні 29.11.2021 року суд, без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про відхилення клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі з розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Під час розгляду по суті заяви про перегляд судового рішення за новивиявленими обставинами, представник Позивача підтримав подану заяву, просив суд скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з Відповідача заборгованості за надані послуги з передачі електричної енергії за період лютий-березень 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість у розмірі 14 500 498,32 грн.

Представник Відповідача проти задоволення заяви про перегляд справи за новивиявленими обставинами заперечував.

В порядку ст. 233 ГПК України, в судовому засіданні 29.11.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини ухвали, складання повного тексту якої відкладено на строк п`ять днів із дня оголошення вступної та резолютивної частини.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог і заперечень сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2020 року, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2020 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» 85 287 856,54 грн. заборгованості за надані послуги з передачі електричної енергії в період із липня 2019 року по березень 2020 року.

Рішення судів першої та другої інстанції мотивовані наступним:

- нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії не передбачено умовами укладеного договору про надання послуг з передачі електричної енергії;

- оскільки протягом липня - листопада 2019 року відповідач не здійснював постачання електричної енергії споживачам, а всі обсяги електроенергії були поставлені ним виключно на експорт, згідно умов укладеного договору у відповідача відсутній обов`язок здійснювати сплату послуг щодо передачі спірних обсягів електричної енергії, поставленої ним на експорт;

- обов`язок щодо сплати тарифу за передачу, зокрема, щодо обсягів експортованої електричної енергії було запроваджено із прийняттям постанови НКРЕКП, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.02.2020 №360 «Про затвердження змін до Кодексу системи передачі», яка набула чинності 08.02.2020. Враховуючи те, що частиною предмета спору є вимога про стягнення послуг за період липень 2019 року - січень 2020 року, тобто за період, що передує прийняттю Постанови НКРЕКП від 07.02.2020 № 360, а також те, що відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, правові підстави для стягнення з відповідача відповідної частини заборгованості за вказаний період відсутні;

- відмовляючи у стягненні плати за послуги з передачі експортованих обсягів електричної енергії протягом лютого-березня 2020 року, суди виходили з того, що на момент прийняття рішення судом першої інстанції у даній справі, дія постанови НКРЕКП від 07.02.2020 №360 «Про затвердження Змін до Кодексу системи передачі» була зупинена ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №640/3041/20 в частині змін до пунктів 5.1, 5.3, 5.6 глави 5, пунктів 6.2, 6.5 глави 6 Розділу ХІ, та змін до додатків 5 та 6 Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, що виключає підстави для нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електричної енергії протягом решти спірного періоду (лютий-березень 2020 року). При цьому, судом апеляційної інстанції також зазначено, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі № 640/3041/20 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2020, яким визнано протиправною та нечинною з моменту прийняття постанову НКРЕКП від 07.02.2020 №360 в частині змін до пунктів 5.1, 5.3, 5.6 глави 5, пунктів 6.2, 6.5 глави 6 Розділу ХІ, та змін до додатків 5 та 6 Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309.

- посилаючись на приписи ст. 11 ГПК України, ч.ч. 1, 6, 11 ст. 2 Закону України «Про ринок електричної енергії», суди дійшли висновку, що нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії, порушує міжнародні зобов`язання України, передбачені статтею 41 Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, ратифікованого Верховної Радою України 15.12.2010 року. З огляду на викладене, враховуючи неправомірність дій Позивача щодо нарахування послуг з передачі на обсяги експортованої електричної енергії, суди дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог.

Здійснивши оцінку доводів Позивача на предмет наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, суд дійшов наступних висновків.

Як на підстави для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення у даній справі, Позивач посилається на п. 1, 3, ч. 2 ст. 320 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно положень ч. 2 ст. 320 ГПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України); скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (п. 3 ч. 2 ст. 230 ГПК України).

У відповідності до приписів ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умови наявності підстав для такого перегляду, встановлених Господарським процесуальним кодексом України та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Оскільки прийняття постанови Верховного Суду у справі 640/3041/20 від 08.09.2021 року, якою відновлено чинність постанова НКРЕКП № 360, і на яку Позивач посилається як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, мало місце після ухвалення рішень судів першої та другої інстанції у справі, про перегляд якої подається заява, зазначені обставини не можуть бути визнані підставою для перегляду рішення згідно з п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України, адже зазначені обставини не існували на час ухвалення рішень у справі № 904/339/20.

З урахуванням наведеного, факт скасування Верховним Судом рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі 640/3041/20 про визнання протиправною та нечинною з моменту прийняття постанови НКРЕКП від 07.02.2020 № 360, не може вважатися новивиявленою обставиною в розумінні положень п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України.

Вирішуючи питання про перегляд судового рішення з підстав, визначених п. 3 ч. 2 ст. 230 ГПК України (скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду), слід зазначити, що скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував судове рішення, що переглядається, скасованим судовим рішенням (актом) чи виходив із вказаного акта, не посилаючись прямо на нього.

Як убачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі 904/399/20 було ухвалено 02.07.2020 року, при цьому, Окружний адміністративний суд міста Києва виніс постанову по справі № 640/3041/20 лише 13.07.2020 року, а отже, остання не могла бути підставою для ухвалення судового рішення, що переглядається, яке прийнято раніше скасованого.

Як вище зазначено судом, відмовляючи в задоволенні заявлених позовних вимог ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення вартості послуги з передачі електричної енергії, суд першої інстанції в тому числі посилався на те, що на час прийняття рішення у даній справі, дія постанови НКРЕКП від 07.02.2020 №360 «Про затвердження змін до Кодексу системи передачі» зупинена ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №640/3041/20, що виключає підстави для нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електричної енергії протягом решти спірного періоду (лютий-березень 2020 року).

Суд апеляційної інстанції в постанові від 05.11.2020 року зазначив, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі № 640/3041/20 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2020, яким визнано протиправною та нечинною з моменту прийняття постанову НКРЕКП від 07.02.2020 №360 в частині змін до пунктів 5.1, 5.3, 5.6 глави 5, пунктів 6.2, 6.5 глави 6 Розділу ХІ, та змін до додатків 5 та 6 Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309.

Отже, суд апеляційної інстанції, та певною мірою суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову посилалися на судові рішення у справі 640/3041/20, скасування яких постановою Верховного Суду від 08.09.2021 року, Позивач вважає підставою для перегляду рішення господарського суду за нововиявленими обставинами.

Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Тобто, необхідною ознакою таких обставин, є їх істотність для розгляду справи (коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Як убачається з матеріалів справи, обставини зупинення Окружним адміністративним судом міста Києва дії постанови НКРЕКП № 360 та її визнання протиправною і нечинною постановою зазначеного суду по справі № 640/3041/20, не являлося єдиною підставою для ухвалення судового рішення у справі № 904/399/20.

Так, окремою та самостійною підставою для відмови в задоволені позову у справі, про перегляд якої подається заява, стали висновки суду про те, що нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електричної енергії, порушує міжнародні зобов`язання України, передбачені статтею 41 Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, ратифікованого Верховної Радою України 15.12.2010 року.

З урахуванням наведеного слід визнати, що неврахування судового рішення у справі № 640/3041/20, скасування якого Позивач вважає підставою для перегляду рішення суду по справі 904/399/20, не мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте у справі, що переглядається (рішення про відмову в задоволенні позову), а отже, факт скасування судового рішення у справі № 640/3041/20 позбавлений такої необхідної ознаки існування нововиявлених обставин, як істотність для розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2020 року у справі № 904/399/20.

Згідно положень ч. 4 ст. 325 ГПК України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.

Відповідно до загальних приписів ст. 129 ГПК України судові витрати, у зв`язку із відмовою у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 320, 325 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/399/20 від 02.07.2020 року.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/399/20 від 02.07.2020 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 06.12.2021

Суддя О.В. Ліпинський