РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.11.2021Справа № 910/10412/21

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Г. П. Бондаренко - Легких,

за участю секретаря - А. В. Гиренко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи

За позовом Південно - східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (пр. Соборний, буд. 164, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69107)

До Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (вул. Жилянська, буд. 32, м. Київ 33, 01033)

Про стягнення 58 590,00 грн пені

За участі представників учасників справи:

Від позивача (відеоконференція): Чечель К. І., самопредставництво, витяг з ЄДРПОУ;

Від відповідача: Салюк М. І., адвокат, довіреність № 365 від 06.11.2020.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Запорізьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі за текстом - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 58 590, 00 грн пені за несвоєчасну сплату штрафу.

Позовні вимоги мотивовані обставинами оплати позивачем штрафу, накладеного позивачем, за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, з порушенням двомісячного строку, встановленого законодавством.

05.07.2021 Господарський суд міста Києва дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення ухвали від 05.07.2021.

02.07.2021 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача проти відкриття провадження у справі.

09.07.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача про наявність підстав для повернення позовної заяви.

13.07.2021 до канцелярії суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 05.07.2021, якою усунуто недоліки позовної заяви встановлені ухвалою суду від 05.07.2021.

20.07.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, та підготовче засідання у справі призначив на 12.08.2021.

26.07.2021 від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.

28.07.2021 від відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без руху.

09.08.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 12.08.2021 суд на місці ухвалив оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні до 07.09.2021.

25.08.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.

28.08.2021 від позивача надійшло клопотання про заміну сторони у справі правонаступником, в які позивач просив суд здійснити заміну позивача у справі - Запорізьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України його правонаступником - Південно - східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України.

В судовому засіданні 07.09.2021суд на місці ухвалив задовольнити клопотання позивача та здійснив заміну позивача його правонаступником - Південно - східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, та оголосив перерву у підготовчому судовому засіданні до 14.09.2021.

13.09.2021 від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.

13.09.2021 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача.

В судовому засіданні 14.09.2021 суд на місці ухвалив закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті на 26.10.2021.

Телефонограмою від 16.09.2021 учасників справи було повідомлено, що засідання по суті справи відбудеться 28.10.2021.

17.09.2021 від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.

В судовому засіданні 28.10.2021 суд на місці ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні до 16.11.2021.

02.11.2021 від позивача надійшли клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.

Телефонограмою від 15.11.2021 учасників справи було повідомлено, що засідання по суті справи переноситься на 23.11.2021, у зв`язку із відрядженням судді.

В судове засідання 23.11.2021 учасники справи прибули та надали суду усні пояснення по суті справи, в яких позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив.

Заслухавши вступні слова позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, Суд -

ВСТАНОВИВ:

I. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

31.07.2019, за результатами розгляду справи № 02/09-19 Адміністративною колегією Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, прийнято рішення № 15-рш яким визнано, що Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді подання інформації в неповному обсязі на вимогу голови Запорізького обласного територіального відділення від 13.12.2018 № 58-02/14-2621 у встановлений ним строк.

За вчинення вказаного порушення на АТ «Банк Кредит Дніпро» накладено штраф у розмірі 62 000, 00 грн.

Рішення Адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 15-рш від 31.07.2019 було направлено відповідачеві супровідним листом від 31.07.2019 № 58-02/14-1816 та отримано останнім 05.08.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 660.

За розрахунком позивача, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є 07.10.2019, оскільки 05.10.2019 та 06.10.2019 припали на вихідні дні.

Не погодившись з рішенням № 15-рш, відповідач звернувся із позовною заявою до Господарського суду Запорізької області про визнання недійсним зазначеного рішення, 30.08.2019 провадження за позовом відповідача було відкрито. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.11.2019 у справі № 908/2323/19 у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" відмовлено повністю, вказане рішення оскаржувалося в апеляційному порядку (апеляційне провадження було відкрите 20.01.2020), та було залишено без змін 11.02.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем штраф було сплачено 14.02.2020, про що відділення було повідомлене листом від 17.02.2020 вих. № 16-1041.

15.04.2020 було відкрито касаційне провадження у справі № 908/2323/19 та 05.05.2020 Верховним судом касаційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 19.11.2019 у справі № 908/2323/19 - без змін.

У зв`язку із сплатою штрафу поза межами двомісячного строку з моменту отримання рішення, визначеного чинним законодавством, позивач нарахував пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за періоди з 20.11.2019 до 19.01.2020 та з 12.02.2020 до 13.02.2020 - 63 дні в сумі 58 590, 00 грн (62 000, 00 *1,5%) * 63 = 58 590, 00).

Листом від 25.05.2020 вих. № 58-02/06-410 відділення повідомило відповідача про необхідність сплати пені у розмірі 58 590, 00 грн і надало відповідний розрахунок.

Відповідач, у листі від 28.02.2020 погодився з наявністю підстав для нарахування пені тільки за 3 дні, у розмірі 2 790, 00 грн.

II. Предмет позову.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 58 590, 00 грн пені за порушення двомісячного строку сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

III. Доводи позивача у справі.

Так, згідно з доводами позивача, викладеними в позовній заяві, відповідач прострочив двомісячний строк на оплату штрафу, а відтак зобов`язаний сплати пеню у розмірі розрахованому позивачем. Тривалість прострочення відповідача становить 63 календарні дні, з 20.11.2019 до 19.01.2020 та з 12.02.2020 до 13.02.2020, адже в силу положень ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» нарахування пені зупиняється лише на час розгляду чи перегляду справи про визнання недійсним рішення Комітету або рішення (постанови) господарського суду. Тривалість зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався розгляд справи в суді чи перегляд судового рішення в апеляційному чи то касаційному порядку.

IV. Заперечення відповідача у справі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що позивачем невірно розраховані періоди прострочення відповідача.

Банк, не зволікаючи, звернувся до суду із позовом від 21.08.2019 про визнання рішення Комітету недійсним, і 19.11.2019 Господарський суд Запорізької області ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову. При цьому, у тексті судового рішення, а саме в в кінці мотивувальній частині було зазначено, що «…виконання рішення …відділення …зупиняється до набранням у даній справі № 908/2323/19 законної сили». Повний текст рішення був виготовлений 27.11.2019, оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29.11.2019, та отриманий банком 03.12.2019. У встановлені строки (16.12.2019) банк подав апеляційну скаргу на рішення суду від 19.11.2019, апеляційне провадження було відкрите 20.01.2020, і 11.02.2020 постановою апеляційного суду рішення від 19.11.2019 було залишене без змін. Відповідно рішення Господарського суду Запорізької області від 19.11.2019 у справі № 908/2323/19 набрало законної сили 11.02.2020.

З урахуванням зазначеного, на думку відповідача, виконання рішення № 15-рш від 31.07.2019 Адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було зупинено за фактом його оскарження до суду та поновлено лише 11.02.2020, і відповідач сплатив штраф 14.02.2020. Відповідно нарахування пені за період з 20.11.2019 до 19.01.2020 необґрунтовано та суперечить рішенню Господарського суду Запорізької області від 19.11.2019 у справі № 908/2323/19 щодо зупинення дії рішення позивача.

Також відповідач зазначає про подання позивачем позову щодо стягнення пені поза межами строку позовної давності та зробив заяву про застосування судом позовної давності та відмову у задоволенні позовних вимог.

V. Оцінка судом доказів та висновки суду.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності та/або відсутності підстав для притягнення відповідача до такого виду відповідальності, як стягнення неустойки, за порушення двомісячного строку, встановленого законом, для сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, на переконання суду, для вирішення справи по суті суду необхідно надати відповідь на питання, що мають значення для вирішення спору:

- чи порушив відповідач строк сплати штрафу?;

- чи вірно визначені позивачем періоди прострочення відповідача?;

- чи звернувся позивач до суду з вимогами про сплату пені в межах строку позовної давності?

- чи зупиняється виконання рішення комітету під час розгляду справи щодо оскарження рішень АМК та його територіальних відділень та чи було зупинено рішення в даній справі?

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 Господарського кодексу України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 зазначеного Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Статтею 253 Цивільного кодексу України внормовано, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Копія рішення № 15-рш від 31.07.2019 Адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було отримано відповідачем 05.08.2019, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Відповідач був зобов`язаний оплатити штраф у двомісячний строк з моменту отримання копії рішення, тобто, враховуючи положення ст. 253 Цивільного кодексу України, з 06.08.2019 до 07.10.2019.

Отже, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є саме 07.10.2019.

Згідно п. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач оплатив штраф в повному обсязі 14.02.2020.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від сплати, накладеного на нього позивачем штрафу у встановлений Законом термін.

Так, господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у Господарського кодексу України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

В силу вимог закону, нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Також нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення Адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржувалося в судовому порядку Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро", відповідно нарахування пені зупинялося, в силу положень закону, з 30.08.2019 до 19.11.2019 (період розгляду судом першої інстанції справи № 908/2323/19) та з 20.0.2020 до 11.02.2020 (період розгляду судом апеляційної інстанції справи № 908/2323/19).

Тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/11550/18, від 11.06.2019 у справі №914/3050/14 та від 11.06.2019 у справі №910/9272/18.

Доводи відповідача щодо зупинення виконання рішення відділення до набрання законної сили рішенням суду у справі № 908/2323/19 (11.02.2020), відхиляються судом, з огляду на положення ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Зазначення в тексті судового рішення у справі № 908/2323/19 про зупинення виконання рішення Адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до набрання рішення у справі № 908/2323/19 законної сили, не є рішенням суду про зупинення виконання, оскільки рішення суду викладаються у резолютивній частині рішення, а не у мотивувальній. При цьому, суд у мотивувальній частині лише повторив норми статей спеціального закону, вказаного вище.

Крім того, зупинення виконання рішення органу АМК не зупиняє нарахування пені.

Сума пені за період з 20.11.2019 до 19.01.2020 та з 12.02.2020 до 13.02.2020 (загалом 63 дні) становить, 58 590, 00 грн. Зроблений позивачем розрахунок пені суд визнає обґрунтованим.

Отже, вимога позивача про стягнення пені у сумі 58 590, 00 грн за 63 дні прострочення є обґрунтованою, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню за розрахунком позивача, в розмірі 58 590, 00 грн за 63 дня прострочення.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Станом на день розгляду спору відповідачем пеня за прострочення строку сплати штрафу не сплачена, доказів на підтвердження її оплати відповідачем не надано.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності у даній справі суд зазначає.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що законами України «Про захист економічної конкуренції» та «Про захист від недобросовісної конкуренції» встановлені особливі (спеціальні) строки давності для притягнення до відповідальності за порушення конкурентного законодавства.

Так, стаття 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлює строки притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції органами Антимонопольного комітету України, а не судом у вирішенні спору про стягнення у судовому порядку накладеного за рішенням органу Антимонопольного комітету України штрафу та нарахованої за його несплату пені. Крім того, зазначена стаття Закону встановлює строки притягнення саме до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, тоді як Закон відносить до заходів відповідальності штраф і не визначає пеню як міру (захід) відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, відносячи її сплату до порядку виконання рішень (розпоряджень) органів Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України (розділ ІХ Закону).

Чинне законодавство не містить такої підстави для відмови в позові органів Антимонопольного комітету України як сплив строку давності на момент прийняття судом рішення зі справи. Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 у справі №922/4706/16.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Південно - східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" про стягнення 58 590,00 грн пені задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (вул. Жилянська, буд. 32, м. Київ 33, 01033; ідентифікаційний код 14352406) в дохід загального фонду Державного бюджету України пеню у сумі 58 590 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто) грн.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (вул. Жилянська, буд. 32, м. Київ 33, 01033; ідентифікаційний код 14352406) на користь Південно - східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (пр. Соборний, буд. 164, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69107; ідентифікаційний код 20306037) судовий збір у сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 30.11.2021.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких