ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3091/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Гадірову Туралу Рафіг огли

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за первісним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Енергодар
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна компанія "ПРИЗМА", м. Харків
про та зустрічним позовом до про стягнення 56572,73 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна компанія "ПРИЗМА", м. Харків Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Енергодар стягнення 239820,41 грн.
за участю представників:

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) -

Андрієва О.В.

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) -

Феленко С.О.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (позивач за первісним позовом) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна компанія "ПРИЗМА" (відповідач за первісним позовом) про стягнення пені за прострочення поставки продукції за договором поставки № 20/05/53 у сумі 21923,74 грн., а також штрафу в сумі 34648,99 грн. за прострочення поставки більше чим на 30 днів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.08.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 06.09.2021 о 10:00.

30 серпня 2021 року до господарського суду Харківської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Інноваційна компанія "ПРИЗМА" (позивач за зустрічним позовом) із зустрічним позовом (вх.№ 20065) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (відповідач за зустрічним позовом) про стягнення з останнього заборгованості за договором поставки № 20/05/53 в сумі 17187,00 грн., 3% річних в сумі 16418,69 грн., інфляційних втрат в сумі 62470,36 грн., пені 0,1% в сумі 547,29 грн., штрафу 7% в сумі 143197,07 грн. та судових витрат. Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інноваційна компанія "ПРИЗМА" просило суд поновити процесуальний строк на подання зустрічної позовної заяви, у зв`язку з неотриманням ухвали господарського суду Харківської області від 09.08.2021.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.09.2021 було поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Інноваційна компанія "ПРИЗМА" процесуальний строк на подання зустрічної позовної заяви; прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна компанія "ПРИЗМА" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" про стягнення 239820,41 грн.; вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з первісним позовом; постановлено перейти зі спрощеного провадження до розгляду справи № 922/3091/21 за правилами загального позовного провадження; зустрічний позов призначено до розгляду разом із первісним позовом у підготовчому засіданні на 06.09.2021 о 10:00.

У підготовчому засіданні 06.09.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про відкладення підготовчого засідання на 27.09.2021 о 10:30.

Відповідач за первісним позовом, через канцелярію суду 27.09.2021 за вх.№ 22522, надав відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог за первісним позовом. При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач за первісним позовом вказує, що заявлений до стягнення зі сторони позивача за первісним позовом розмір пені в сумі 21923,74 грн. є безпідставним та необґрунтованим. Також, відповідач за первісним позовом зазначає, що вимоги щодо відшкодування витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, окрім витрат на сплату судового збору, є безпідставними та необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

У підготовчому засіданні 27.09.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про відкладення підготовчого засідання на 11.10.2021 о 11:30.

Відповідач за зустрічним позовом, через канцелярію суду 30.09.2021 за вх.№ 22896, надав відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити у стягненні пені, штрафу, інфляційних витрат у розмірі 32500,51 грн. та 3% річних у розмірі 2326,15 грн.; судовий збір покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому відповідач за зустрічним позовом зазначає, що у договорі № 20/05/53 умова про сплату покупцем неустойки (пені, штрафу) за прострочення оплати продукції відсутня, та те, що позивач за зустрічним позовом в розрахунках інфляційних втрат та 3% річних невірно визначив дату початку та закінчення розрахунку.

Позивач за первісним позовом, через канцелярію суду 06.10.2021 за вх.№ 23565, надав відповідь на відзив, в якій вказує, що він зробив розрахунок пені відповідно до умов п.7.2. договору та він має право на відшкодування витрат пов`язаних з розглядом справи.

Позивач за зустрічним позовом, через канцелярію суду 11.10.2021 за вх.№ 23844, надав відповідь на відзив, згідно якої просить суд зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

У підготовчому засіданні 11.10.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про відкладення підготовчого засідання на 25.10.2021 о 09:45.

У підготовчому засіданні 25.05.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 01.11.2021 о 12:00.

Відповідач за зустрічним позовом, через канцелярію суду 28.10.2021 за вх.№ 25312, надав письмові заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якої просить суд відмовити позивачу за зустрічним позовом у стягненні пені, штрафу, інфляційних витрат у розмірі 32500,51 грн. та 3% річних у розмірі 2310,89 грн.

У судовому засіданні 01.11.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи на 22.11.2021 о 10:30.

Представник Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" у судовому засіданні підтримав позовні вимоги за первісним позовом, проти позовних вимог за зустрічним позовом заперечував.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна компанія "ПРИЗМА" у судовому засіданні підтримав позовні вимоги за зустрічним позовом, проти позовних вимог за первісним позовом заперечував.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

10 березня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інноваційна компанія "ПРИЗМА" (постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) було укладено договір поставки № 20/05/53 (наділі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору, постачальник зобов`язався поставити в передбачені даним договором строки покупцю гранатовий абразив МЕSН 80 у кількості 107,187 т загальною вартістю 2210667,56 грн. в строк до 01.06.2020, а покупець зобов`язувався прийняти та оплатити вказану продукцію.

Додатковою угодою № 1 від 05.06.2020 до договору строк поставки продукції був продовжений: до 31.07.2020 - для продукції в кількості 20 т, до 30.09.2020 - для продукції в кількості 20 т, до 30.11.2020 - для продукції в кількості 20 т.

Згідно п. 4.1. договору оплата, поставленої продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в даному договорі, протягом 60 днів після завершення приймання продукції за якістю, за результатами якого встановлено її належну якість (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у покупця процедурою).

У відповідності до п. 4.2. договору, постачальник зобов`язаний надати покупцю електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН. У випадку, якщо постачальником податкова накладна не буде зареєстрована в ЄРПН у порядку та строк, визначені чинною редакцією ПКУ, покупець має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену пунктом 3.1 цього договору, на суму ПДВ, на яку не було зареєстровано податкову накладну.

Пунктом 4.3. договору було передбачено, що валютою договору та валютою платежу за договором є національна валюта України - гривня.

Згідно п.п. 7.2., 7.3 договору, за порушення строків поставки продукції, визначених відповідно до пунктів 5.1, 5.5, 5.6 цього договору, та/або недопоставку продукції постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленої та/або недопоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку, якщо прострочення поставки складає більше 30 днів, постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Якщо в результаті допущеного прострочення та /або недопоставки поставка продукції втратить інтерес для покупця, він має право відмовитися від прийняття продукції та вимагати відшкодування завданих збитків. У випадку поставки продукції неналежної якості та нездійснення її заміни на умовах пункту 6.2 договору, постачальник сплачує покупцеві штраф у розмірі 20% вартості неякісної продукції.

Відповідно до п. 7.4. договору, у випадку порушення покупцем строків оплати продукції він на вимогу постачальника сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Згідно п.п. 7.5., 7.6 договору, у разі ненадання із продукцією або відповідною партією продукції повного комплекту належно оформлених товаросупроводжувальних документів згідно з пунктом 5.8 цього договору, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 7% від вартості продукції, товаросупроводжувальні документи на яку не надані або надані не в повному обсязі та/або не відповідають встановленим вимогам. У разі односторонньої відмови постачальника від виконання своїх зобов`язань за договором, постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від суми договору.

Як вбачається з матеріалів справи станом на 05.06.2020 постачальником була поставлена продукція у кількості 47,187 т:

- 20 т на суму 412488,00 грн. поставлено 27.03.2020 за видатковою накладною № 2 від 27.03.2020;

- 7,187 т на суму 148227,56 грн. поставлено 08.05.2020 за видатковою накладною № 4 від 05.05.2020;

- 20 т на суму 412488,00 грн. поставлено 01.06.2020 за видатковою накладною № 5 від 01.06.2020;

- 3 т на суму 61873,20 грн. поставлено 24.07.2020 за видатковою накладною № 7 від 23.07.2020.

Залишок продукції за договором у кількості 60 т було поставлено постачальником наступним чином:

- 5 т на суму 103122,00 грн. поставлено 10.09.2020 за видатковою накладною № 9 від 09.09.2020;

- 5 т на суму 103122,00 грн. поставлено 11.09.2020 за видатковою накладною № 10 від 11.09.2020;

- 20 т на суму 412488,00 грн. поставлено 16.09.2020 за видатковою накладною № 11 від 15.09.2020;

- 22 т на суму 453736,80 грн. поставлено 18.11.2020 за видатковою накладною № 31 від 18.11.2020;

- 5 т на суму 103122,00 грн. поставлено 20.11.2020 за видатковою накладною № 32 від 19.11.2020.

Таким чином, в порушення умов договору постачання частини продукції було здійснено постачальником з порушенням строку:

- 5 т на суму 103122,00 грн. (зі строком поставки до 31.07.2020) поставлені 10.09.2020 за видатковою накладною № 9 від 09.09.2020;

- 5 т на суму 103122,00 грн. (зі строком поставки до 31.07.2020) поставлені 11.09.2020 за видатковою накладною № 10 від 11.09.2020;

- 7 т на суму 144370,80 грн. (зі строком поставки до 31.07.2020) поставлені 16.09.2020 за видатковою накладною № 11 від 16.09.2020;

- 7 т на суму 144370,80 грн. (зі строком поставки до 30.09.2020) поставлені 18.11.2020 за видатковою накладною № 31 від 18.11.2020.

У зв`язку з порушенням договірних зобов`язань позивач за первісним позовом звернувся до відповідача за первісним позовом з претензією вих. № 5338/15 від 05.10.2020 про сплату штрафних санкцій та допоставку продукції, яка була залишена постачальником без задоволення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог за первісним позовом, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи вищевикладені приписи законодавства, умови п. 7.2. договору щодо нарахування пені у розмір 0,1% від вартості несвоєчасно поставленої та/або недопоставленої продукції за кожен день прострочення та штрафу у розмірі 7% за прострочення поставки більше чим на 30 днів, перевіривши розрахунок позивача за первісним позовом пені та штрафу (додаток № 1 до позовної заяви, том 1 а.с. 11), господарським судом було встановлено, що з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню на користь позивача за первісним позовом пеня за прострочення поставки продукції за договором поставки № 20/05/53 від 10.03.2020 в сумі 21923,74 грн. та штраф в сумі 34648,99 грн.

Таким чином, вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог за зустрічним позовом, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за фактом відвантаження продукції за договором позивачем за первісним позовом було складено та зареєстровано наступні податкові накладні, а саме:

- №1 від 27.03.2020 на суму 412488,00 грн.;

- №1 від 05.05.2020 р. на суму 148227,56 грн.;

- №1 від 01.06.2020 р. на суму 412488,00 грн.;

- №1 від 23.07.2020 р. на суму 61873,20 грн.;

- №1 від 09.09.2020 р. на суму 103122,00 грн.;

- №2 від 11.09.2020 р. на суму 103122,00 грн.;

- №6 від 19.11.2020 р. на суму 103122,00 грн.

Також, на виконання умов договору позивачем з метою оплати поставленої продукції на адресу відповідача було виставлено рахунки-фактури №2 від 05.05.2020 р., №5 від 23.07.2020 р., №8 від 09.09.2020 р., №9 від 11.09.2020 р., №10 від 15.09.2020 р., №26 від 18.11.2020 р. і №27 від 19.11.2020 р.

Факт сплати відповідачем за зустрічним позовом грошових коштів на користь позивача за зустрічним позовом за поставлену згідно вказаного договору продукцію підтверджується платіжними дорученнями:

- №2581 від 04.09.2020 р. на суму 148 227,56 грн.;

- №2586 від 04.09.2020 р. на суму 412 488,00 грн.;

- №2587 від 04.09.2020 р. на суму 412 488,00 грн.;

- №2715 від 02.10.2020 р. на суму 61 873,20 грн.;

- №3130 від 05.11.2020 р. на суму 47 456,61 грн.;

- №3294 від 24.11.2020 р. на суму 55 665,39 грн.;

- №392 від 09.03.2021 р. на суму 103 122,00 грн.;

- №407 від 09.03.2021 р. на суму 343 740,00 грн.;

- №420 від 09.03.2021 р. на суму 85 935,00 грн.;

- №455 від 12.03.2021 р. на суму 34 374,00 грн.;

- №2761 від 12.07.2021 р. на суму 343 740,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем за зустрічним позовом визнається факт отримання продукції у повному обсязі за видатковою накладною №32 від 19.11.2020. Станом на момент звернення з зустрічним позовом відповідач за зустрічним позовом не розрахувався з позивачем за зустрічним позовом за поставлену продукцію за договором на суму 17187,00 грн. за видатковою накладною №32 від 19.11.2020.

При цьому суд зазначає, що несвоєчасна реєстрація (22.12.2020) в ЄРПН податкової накладної № 6 від 19.11.2020, яка відображає факт здійснення господарської операції за видатковою накладною №32 від 19.11.2020, згідно п. 4.2. договору не звільняє відповідача за зустрічним позовом від обов`язку сплати 17187,00 грн. за отриману продукцію за договором.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги за зустрічним позовом в частині стягнення заборгованості за договором поставки № 20/05/53 від 10.03.2020 в сумі 17187,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Згідно ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Отже, суд зазначає, що сторони договору мають право врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 ЦК) (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.06.2017 у справі № 910/2031/16 та у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 916/804/17).

Якщо сторони не передбачили в договорі умов про можливість сплати пені та штрафу за порушення строку оплати продукції та не визначили їх розміру, то підстави для стягненим нені та штрафу у розмірі, не погодженому сторонами в договірному порядку або прямо встановленому законом, відсутні. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.09.2019 у справі № 908/1501/18.

Враховуючи вищевикладене, та те, що у договорі № 20/05/53 умова про сплату покупцем неустойки (пені, штрафу) за прострочення оплати продукції відсутня, суд дійшов висновку, що у позивача за зустрічним позовом відсутні правові підстави для стягнення з відповідача за зустрічним позовом пені 0,1% в сумі 547,29 грн. та штрафу 7% в сумі 143197,07 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги положення ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, контррозрахунок інфляційних витрат та 3% річних відповідача за зустрічним позовом, з огляду на умови п.4.1. договору щодо оплати поставленої продукції протягом 60 днів після завершення приймання продукції за якістю, за результатами якого встановлено її належну якість (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у покупця процедурою), положення ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" про організацію вхідного контролю продукції, докази на завершення приймання продукції за договором за якістю (том 1 а.с. 246 - 254, том 2 а.с. 78 - 93), суд дійшов висновку, що з відповідача за зустрічним позовом підлягає стягненню на користь позивача за зустрічним позовом 3% річних в сумі 14107,80 грн. та інфляційні втрати в сумі 29969,85 грн.

Таким чином, позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно ч.1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, судовий збір за первісним позов у розмірі 2270,00 грн. покладається на відповідача за первісним позовом.

Враховуючи те, що зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, витрати понесені позивачем за зустрічним позовом у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають частковому відшкодуванню за рахунок відповідача за зустрічним позовом в розмірі 918,97 грн. судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 74-80, 86, 91, 120, 123, 129, 180, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна компанія "ПРИЗМА" (61166, м. Харків, пр-т Науки, буд. 36, офіс 503 А, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, ) пеню за прострочення поставки продукції за договором поставки № 20/05/53 від 10.03.2020 у сумі 21923,74 грн.; штраф за прострочення поставки більше 30 днів в сумі 34648,99 грн. та 2270,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна компанія "ПРИЗМА" (61166, м. Харків, пр-т Науки, буд. 36, офіс 503 А, ) заборгованість за договором поставки № 20/05/53 від 10.03.2020 в сумі 17187,00 грн.; 3% річних в сумі 14107,80 грн.; інфляційні втрати в сумі 29969,85 грн. та 918,97 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, ).

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): Товариство з обмеженою відповідальністю "Інноваційна компанія "ПРИЗМА" (61166, м. Харків, пр-т Науки, буд. 36, офіс 503 А, ).

Повне рішення складено "02" грудня 2021 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/3091/21