РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021Справа № 910/14926/21
за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ольгопіль"

до Фізичної особи-підприємця Кулинич Наталії Іванівни

про стягнення 26 679,11 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Ольгопіль» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Кулинич Наталії Іванівни про стягнення 26 679,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поворотної фінансової допомоги № 6 від 22.11.2019 щодо повернення 23000,00 грн, з огляду на що просить суд стягнути з відповідача 23 000,00 грн основного боргу, 1 706,51 грн. інфляційних втрат, 506,43 грн. 3% річних та 1 466,17 грн пені.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

28.10.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета на стороні відповідача.

Розглянувши заяву про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілла Мілк Груп», суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи необхідність залучення до участі у справі третьої особи, відповідач посилається на ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України та стверджує, що жодних правовідносин з позивачем не мав, тому рішення у справі може вплинути на права та обов`язки ТОВ «Вілла Мілк Груп», як строни Договору поворотної фінансової допомоги № 6 від 22.11.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Так, провадження у справі № 910/14926/21 було відкрито 20.09.2021, отже, відповідач мав право подати клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, не пізніше 20.10.2021, однак, зазначене клопотання подане до суду 28.10.2021, тобто, поза межами встановленого процесуального строку.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 50 ГПК України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

У вирішенні відповідного питання щодо наявності юридичного інтересу у третьої особи, суд з`ясовує, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Суд зазначає, що відповідачем не обґрунтовано, яким чином рішення у даній справі, про стягнення з Фізичної особи-підприємця Кулинич Наталії Іванівни заборгованості за Договором поворотної фінансової допомоги № 6 від 22.11.2019, право вимоги за яким відповідно до Договору про відступлення права вимоги № ВПВ-3 від 12.07.2020 передано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілла Мілк Груп» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Ольгопіль», вплине на права та/або обов`язки ТОВ «Вілла Мілк Груп», враховуючи ту обставину, що ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України, на яку посилається у клопотанні відповідач, встановлює наслідки неповідомлення боржника про зміну кредитора, саме для нового кредитора, яким у даному випадку є позивач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ольгопіль".

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета на стороні відповідача.

Також, 28.10.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву у справі №910/14926/21.

Розглянувши клопотання про продовження строку на подання відзиву у справі №910/14926/21, суд зазначає наступне.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвала про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 08.10.2021, при цьому відповідач не має можливості подати відзив у визначений судом строк, оскільки, для його підготовки є необхідним отримання копій документів, що мають суттєве значення для справи і яких наразі немає у відповідача, однак для їх отримання відповідачем направлено запити.

За приписами ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з ч. 4 ст. 119 ГПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Як вбачається з п. 3 резолютивної частини ухвали про відкриття провадження у справі від 20.09.2021 судом запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала суду від 20.09.2021 одержана відповідачем 08.10.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення №230, відтак встановлений судом строк на подачу відзиву на позовну заяву сплинув 25.10.2021 (оскільки 23.10.2021 та 24.10.2021 є вихідними днями).

Поряд з цим, клопотання про продовження строку подано до суду 28.10.2021, тобто, після сплику строку на подання відзиву, тоді-як відповідно до імперативних приписів ч. 2 ст. 119 ГПК України, таке клопотання може бути подано до закінчення цього строку.

З огляду на вищевказане, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву у справі №910/14926/21.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку разом з одночасним вчиненням відповідної процесуальної дії (подачею відзиву на позовну заяву).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 суд ухвалив: відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Кулинич Наталії Іванівни про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілла Мілк Груп»; відмовити у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Кулинич Наталії Іванівни про продовження строку на подання відзиву у справі №910/14926/21.

05.11.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли письмові пояснення.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповідачем у письмових поясненнях, суд

ВСТАНОВИВ:

22.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вілла Мілк Груп» («Сторона 1») та Кулинич Наталією Іванівною (відповідач, «Сторона 2») укладено Договір поворотної фінансової допомоги №6 (далі - Договір № 6 від 22.11.2019), відповідно до п.1.1 якого Сторона 1 передає у користування Стороні 2 суму грошових коштів у розмірі встановленому Договором (далі - «поворотна фінансова допомога»), а Сторона 2 зобов`язується повернути їх Стороні 1.

Відповідно до п. 2.1. Договору № 6 від 22.11.2019 сума поворотної фінансової допомоги за Договором становить 23 000,00 грн.

За цим Договором проценти за надання поворотної фінансової допомоги не нараховуються та не сплачуються. Інші види компенсації у вигляді плати за користування поворотною фінансовою допомогою також не надаються (п. 2.2 Договору № 6 від 22.11.2019).

Згідно п. 7.1. Договору № 6 від 22.11.2019 цей Договір набуває чинності з моменту надання Стороною 1 суми поворотної фінансової допомоги Стороні 2 та діє до повного виконання Стороною 2 своїх зобов`язань за Договором.

Відповідно до п. 7.3 Договору № 6 від 22.11.2019 зміни в цей Договір можуть бути внесені за взаємною згодою Сторін, що оформляється додатковим договором до цього Договору.

Договір № 6 від 22.11.2019 підписано сторонами (від Сторони 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілла Мілк Груп» директор Кулинич С.М.; від Сторони 2 підприємець Кулинич Н.І.) та скріплено відтисками печаток сторін.

Судом встановлено, що 25.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вілла Мілк Груп» та Кулинич Н.І. укладено Додаткову угоду № 6 до Договору поворотної фінансової допомоги №6 від 22 листопада 2019 р., у якій зазначено наступне: « 1. У відповідності до п. 3.2. Поворотна фінансова допомога надається терміном 22.11.2023; 2. 7.8.Жодна із сторін не має право передавати свої права та обов`язки за даним Договором третій стороні, без письмової згоди іншої сторони».

Дослідивши зміст Договору № 6 від 22.11.2019, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором позики.

За змістом ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору № 6 від 22.11.2019 ТОВ «Вілла Мілк Груп» 22.11. 2019 перерахувало на рахунок ФОП Кулинич Н.І. 23 000,00 грн поворотної фінансової допомоги, що підтверджується проміжною банківською випискою за період з 01.08.2019 по 02.03.2020, копія якої міститься в матеріалах справи.

Поряд з цим, 12.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вілла Мілк Груп» («Первісний кредитор») та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Ольгопіль» (позивач, «Новий кредитор») укладено Договір №ВПВ-3 про відступлення права вимоги (надалі - «Договір №ВПВ-3 від 12.07.2020»).

Відповідно до п. 1.1. Договору №ВПВ-3 від 12.07.2020 Первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з Договором поворотної фінансової допомоги №6 від 22.11.2019, укладеним ТОВ «Вілла Мілк Груп» з ФОП Кулинич Наталією Іванівною (надалі - Основний Договір), а Новий кредитор приймає право вимоги що належне Первісному кредитору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього Договору.

З цього Договору випливає, що Новий кредитор займає місце Первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з Основного Договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього Договору (п. 1.2. Договору №ВПВ-3 від 12.07.2020).

Відповідно до п. 2.2. Договору №ВПВ-3 від 12.07.2020 в рахунок оплати Новим кредитором Первісному кредитору зараховується частина отриманої ним фінансової допомоги на підставі Договору поворотної фінансової допомоги № 1 від 15.08.2019 в розмірі 23000,00 грн.

Пунктом 3.1.4 Договору №ВПВ-3 від 12.07.2020 визначено, що Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед Новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги.

Відповідно до п. 2.1 Договору поворотної фінансової допомоги № 1 від 15.08.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вілла Мілк Груп» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Ольгопіль», сума поворотної фінансової допомоги за Договором становить 2 530 000,00 грн.

Так, з наявної в матеріалах справи копії проміжної банківської виписки за період з 01.08.2019 по 02.03.2020 вбачається, що ТОВ «Вілла Мілк Груп» отримало від СТОВ АФ «Ольгопіль» грошові кошти на виконання умов Договору поворотної фінансової допомоги № 1 від 15.08.2019, зокрема, 20.08.2019 - 555000,00 грн, 01.10.2019 - 175000,00 грн, 16.10.2019 - 480000,00 грн.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 Цивільного кодексу України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з листа №8 від 12.01.2021 позивач повідомив відповідача про укладення Договору №ВПВ-3 про відступлення права вимоги від 12.07.2020 та вимагав повернути 23 000,00 грн. фінансової допомоги.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем не було виконано зобов`язання за Договором поворотної фінансової допомоги № 6 від 22.11.2019 щодо повернення 23000,00 грн, з огляду на що просить суд стягнути з відповідача 23 000,00 грн основного боргу, 1 706,51 грн інфляційних втрат, 506,43 грн 3% річних та 1 466,17 грн пені.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що відповідач не надавав письмової згоди на передачу права вимоги за Договором № 6 від 22.11.2019, більше того, строк виконання зобов`язань за спірним договором не настав, осільки, Додатковою угодою № 6 до Договору поворотної фінансової допомоги № 6 від 22.11.2019 передбачено, що поворотна фінансова допомога надається терміном до 22.11.2023.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом, 22.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вілла Мілк Груп» та Кулинич Наталією Іванівною укладено Договір поворотної фінансової допомоги №6, відповідно до п.1.1 якого Сторона 1 передає у користування Стороні 2 суму грошових коштів у розмірі встановленому Договором (далі - «поворотна фінансова допомога»), а Сторона 2 зобов`язується повернути їх Стороні 1.

Судом було встановлено, що на виконання умов Договору № 6 від 22.11.2019 ТОВ «Вілла Мілк Груп» 22.11.2019 перерахувало на рахунок ФОП Кулинич Н.І. 23 000,00 грн поворотної фінансової допомоги, що підтверджується проміжною банківською випискою за період з 01.08.2019 по 02.03.2020, копія якої міститься в матеріалах справи.

25.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вілла Мілк Груп» та Кулинич Н.І. укладено Додаткову угоду № 6 до Договору поворотної фінансової допомоги №6 від 22 листопада 2019 р., у якій зазначено наступне: « 1. У відповідності до п. 3.2. Поворотна фінансова допомога надається терміном 22.11.2023; 2. 7.8.Жодна із сторін не має право передавати свої права та обов`язки за даним Договором третій стороні, без письмової згоди іншої сторони».

Поряд з цим, відповідно до п. 7.3 Договору № 6 від 22.11.2019 зміни в цей Договір можуть бути внесені за взаємною згодою Сторін, що оформляється додатковим договором до цього Договору.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, у матеріалах даної справи відсутні докази визання недійсною Додаткової угоди № 6 до Договору поворотної фінансової допомоги №6 від 22 листопада 2019 р., а, отже, вказана угода є правомірною, оскільки, в силу припису статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.

Поряд з цим, судом було встановлено, що 12.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вілла Мілк Груп» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Ольгопіль» укладено Договір №ВПВ-3 про відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 1.1. Договору №ВПВ-3 від 12.07.2020 Первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з Договором поворотної фінансової допомоги №6 від 22.11.2019, укладеним ТОВ «Вілла Мілк Груп» з ФОП Кулинич Наталією Іванівною, а Новий кредитор приймає право вимоги що належне Первісному кредитору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього Договору.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, отримання згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні є обов`язковою передумовою здійснення такої заміни, якщо ця умова погоджена сторонами договору, за яким здійснюється заміна кредитора, або така умова прямо визначена законом.

Частиною 2 статті 516 ЦК України передбачено, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже законодавець відокремлює надання боржником згоди на заміну кредитора у зобов`язанні та письмове повідомлення боржника про таку заміну, а відповідно і визначає різні правові наслідки недотримання вказаних вимог.

Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі частини першої статті 203 Цивільного кодексу України договору про відступлення права вимоги, оскільки у такому випадку договір про відступлення права вимоги суперечить приписам частини першої статті 516 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 904/11838/16.

Так, судом було встановлено, що відповідно до п. 7.8 Договору поворотної фінансової допомоги №6 від 22 листопада 2019 р. у редакції Додаткової угоди № 6, жодна із сторін не має право передавати свої права та обов`язки за даним Договором третій стороні, без письмової згоди іншої сторони.

Як вбачається з матеріалів даної справи та тверджень відповідача, викладених у письмових поясненнях, докази надання відповідачем, як боржником, згоди на заміну кредитора за Договором № 6 від 22.11.2019 - відсутні.

Більше того, приписами статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 530 Цивільного кодексу України визначено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до п. 3.2. Договору поворотної фінансової допомоги №6 від 22 листопада 2019 р. у редакції Додаткової угоди № 6 поворотна фінансова допомога надається терміном до 22.11.2023.

Відтак, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що строк виконання зобов`язань щодо повернення фінансової допомоги за спірним договором у розмірі 23 000,00 грн не настав.

З огляду на встановлені вище обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з Фізичної особи-підприємця Кулинич Наталії Іванівни на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Ольгопіль» 23 000,00 грн основного боргу, а також 1 706,51 грн інфляційних втрат, 506,43 грн 3% річних та 1 466,17 грн пені, що мають похідний характер від основного зобов`язання, відтак, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на позивача з огляду на відмову в позові.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева