ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"02" грудня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/598/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригуза П.Д., розглянувши матеріали справи

за позовом: фізичної особи-підприємця Кочута Романа Андрійовича, АДРЕСА_1 ,

до відповідача: фізичної особи-підприємця Шабадах Ека (ЕKA SHABADAKH Jewellery EPU), АДРЕСА_2,

про стягнення заборгованості за договором про співпрацю та поставки,

секретар судового засідання - Штундер Д.Л.

За участю представників сторін:

від позивача - Михалків Б.С., адвокат, ордер АО № 1040015 від 22.09.2021

від відповідача - не з`явився;

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець Кочут Роман Андрійович звернувся до суду із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Шабадах Ека (ЕKA SHABADAKH Jewellery EPU) про стягнення 25935,00 Євро заборгованості за договором про співпрацю та поставки від 05.10.2017 року.

Ухвалою суду від 05.08.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору, призначено підготовче засідання.

Представником позивача подано до суду заяви про долучення додаткових доказів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій між сторонами та виконання грошових зобов`язань за поставлені товари.

Ухала господарського суду від 05.08.2021 про відкриття справи вручена відповідачеві 06.09.2021, що підтверджується поштовим повідомленням, долученим до справи.

До дня судового засідання 02.12.2021 від відповідача заяв по суті справи або з процесуальних питань не надходило, ухвала суду від 21.10.2021 повернута поштою без вручення з підстав відсутності відповідача за адресою (переїхав).

В судовому засіданні 02.12.2021 представник позивача заявив клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті.

Розглядаючи клопотання представника позивача суд з`ясував питання, що підлягають встановленню під час підготовчого провадження, зокрема питання підсудності справи господарському суду.

Представник позивача пояснив, що позивачем обрано Господарський суд Закарпатської області ґрунтуючись на загальних нормах Господарського процесуального кодексу України, вважаючи, що справа належить до юрисдикції цього суду.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив таке.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Юрисдикція господарських судів визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України. Так, згідно приписів ч. 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно приписів статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 366 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, встановлює Закон України "Про міжнародне приватне право".

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" цей Закон застосовується, зокрема, щодо визначення підсудності судам України справ з іноземним елементом.

Приписами ст. 75 та ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачені випадки підсудності справ з іноземним елементом судам України.

Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону (ч. 1 ст. 75 Закону України "Про міжнародне приватне право").

Відповідно до статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено підстави визначення підсудності справ судам України.

Так, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону;

2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача;

3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України;

4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні;

5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні;

6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання;

7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України;

8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України;

9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України;

10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном;

11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України;

За змістом позовної заяви наведених у статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" позивачем не зазначено та не обґрунтовано своїх вимог з посиланням на вказані норми права. Суд, за результатами підготовчого провадження, також не встановив їх наявності.

Навпаки, згідно Договору про співпрацю та поставки (а.с. 12-16) між сторонами Договору визначено волевиявлення сторін, що даний договір регулюється виключно матеріальним правом республіки Австрії, за виключенням Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів.

Місцем судочинства може бути обране місто Відень як місцезнаходження Замовника, або Ужгород, як місцезнаходження Поставника.

В якості місця судочинства по вирішенню можливих спорів обирається місцезнаходження замовника - Відень, Австрія..

З приписів ст. ст. 76, 77 Закону України "Про міжнародне приватне право", суд не вбачає підстав ані виключної підсудності справи, ані таких, що можуть вплинути на прийняття справи до провадження господарським судом України.

У даному випадку (як про це зазначає позивач) спір виник внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання щодо оплати вартості поставленого йому товару, але не з тих підстав, що визначені законом для встановлення іншої підсудності - за місцезнаходженням позивача.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором визнається домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, судом досліджено умови визначення підсудності, яка встановлена сторонами у Договорі, з якого вбачається, що спір, який може виникнути за цим договором, в якому відповідачем є замовник (фізична особа-підприємець Шабадах Ека), має розглядати суд у м. Відень. Австрія.

Згідно ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суд дійшов висновку, що ця позовна заява не підлягає розгляду в Господарському суді Закарпатської області.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Отже, Господарський суд Закарпатської області, в розумінні норми статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, не є тим судом, який встановлений законом для розгляду цього спору, оскільки сторони передбачили своєю угодою непідсудність справи з іноземним елементом судам України.

Згідно пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі (ч.2 ст.231 ГПК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За приписами статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Отже, враховуючи, що за результатами підготовчого засідання у цій справі суд встановив, що позивачем подано позовну заяву з відступлення від засобів правового захисту, що визначені договором між сторонами, тому суд постановляє ухвалу про закриття провадження у цій справі для сприяння позивачеві у правильному застосуванні правового захисту від порушень Замовника згідно договору, роз`яснивши йому який суд є компетентним для розгляду цього спору.

Керуючись статтями 20, 175, 231, 234, 235 ГПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Провадження у справі закрити.

2. Роз`яснити позивачеві, що даний спір належить до юрисдикції відповідного суду за місцезнаходженням (проживання) відповідача Шабадах Ека (ЕKA SHABADAKH Jewellery EPU), у м. Відень, Австрія.

3. Ухвалу надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя П.Д. Пригуза