АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. ОдесаСправа № 915/5/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

від ТОВ "МАНІ ФЛОУ" - адвокат Карманський В.Б.

від ТОВ "Н АВТО" - адвокат Бєлік С.В., директор ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Н АВТО"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.05.2021

по справі №915/5/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Н АВТО"

про стягнення 1500000,00 грн

ВСТАНОВИВ

У січні 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНІ ФЛОУ" (далі - ТОВ "МАНІ ФЛОУ") звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою в якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Н АВТО" (далі - ТОВ "Н АВТО") на свою користь суму основного боргу в розмірі 1500000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ "МАНІ ФЛОУ" посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору безпроцентної позики №9/2019 від 20.09.2019 в частині своєчасного в повному обсязі повернення грошових коштів.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.05.2021 позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 1500000,00 грн основного боргу та 22500 грн судового збору.

В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції послався на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позики в частині своєчасного повернення грошових коштів, а також на те, що у відповідності до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та норм Цивільного кодексу до позивача ТОВ "МАНІ ФЛОУ" перейшло право вимоги щодо стягнення з ТОВ "Н АВТО" заборгованості за договором №9/2019 від 20.09.2019 безпроцентної позики.

Не погодившись із даним рішенням до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулось ТОВ "Н АВТО" з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.05.2021 по справі №915/5/21 та прийняти нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Так, за твердженням апелянта суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення не взяв до уваги те, що відповідач заперечував проти підписання договору №9/2019 від 20.09.2019 безпроцентної позики, у зв`язку із чим просив призначити по справі експертизу, однак судом першої інстанції дані обставин безпідставно не взято до уваги.

За твердженням апелянта між ТОВ "Н АВТО" та ТОВ "Інгульска Лоза" існувала усна домовленість про надання коштів, однак, директором відповідача, письмові договори з цього приводу не укладались. Відтак, як стверджує відповідач, коли на рахунок товариства надійшли грошові кошти від ТОВ "Інгульска Лоза", це не викликало здивувань, оскільки керівник відповідача вважав, що кошти надішли на виконання усних домовленостей із керівником ТОВ "Інгульска Лоза". А про існування письмового договору, як стверджує відповідач, йому стало відомо під час отримання від ТОВ "Інгульска Лоза" повідомлення про відступлення права вимоги боргу.

В свою чергу, як стверджує апелянт, із текстом договору, у якому чітко визначено строки повернення поворотної фінансової допомоги, відповідач вперше ознайомився коли отримав копію позовної заяви по даній справі. При цьому, як стверджує апелянт, під час переговорів між ТОВ "Н АВТО" та ТОВ "Інгульска Лоза", сторонами не обговорювались строки повернення фінансової допомоги.

Також скаржник зазначає, що первісним кредитором не висувалось жодних вимог до відповідача щодо повернення позики. Відтак, на переконання апелянта, й обов`язок повернути поворотну фінансову допомогу, яка надавалась на підставі усної домовленості без погодження строків її повернення, у відповідача станом на момент розгляду справи судом не виник, а тому позовна заява про стягнення заборгованості є, як вважає апелянт, передчасною.

До того ж апелянт відзначає, що чинним законодавством України не передбачено можливості відступлення права вимоги боргу, що виник на підставі усних домовленостей.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №915/5/21 за апеляційною скаргою ТОВ "Н АВТО" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.05.2021 та призначено справу до розгляду на 30.09.2021.

Судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В обґрунтування свої заперечень позивач зазначає, що наявними матеріалами справи підтверджується, та не заперечується відповідачем, що ним отримано від ТОВ "Інгульска Лоза" грошові кошти у розмірі 1 500 000,00 грн.

Щодо відсутності на договорі безпроцентної позики печатки ТОВ "Н АВТО", позивач зазначає, що відповідно до законодавства України, наявність в договорі печатки є необов`язковим та не створює юридичних наслідків.

З приводу твердження відповідача про не підписання директором товариства договору позики та звернення до суду першої інстанції із клопотання про призначення експертизи, позивач зазначає, що станом на сьогодні недійсність договору безпроцентної позики прямо не встановлена законом, він не визнаний судом недійсним, ніким не оспорюється. Оскільки відповідач не оспорює договір безпроцентної позики, на думку позивача, його права та інтереси не порушено, а тому призначення судової почеркознавчої експертизи є недоцільним та не обов`язковим.

Як вважає позивач, клопотання відповідача про призначення судової експертизи, як витікає з його змісту, є очевидно необґрунтованим, його заявления свідчить про намір сторони в затягуванні розгляду справи.

02.09.2021 судом апеляційної інстанції отримано заяву ТОВ "Н АВТО" про відмову від апеляційної скарги в якій апелянт посилаючись на приписи ч.4 ст.266 ГПК України просив суд прийняти відмову товариства від апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.05.2021 по справі №915/5/21. Вказана заява підписана від імені ТОВ "Н АВТО" директором Полярусом В.І.

30.09.2021 до суду апеляційної інстанції надійшла заява ТОВ "Н АВТО" про залишення без розгляду заяви про відмову від апеляційної скарги.

В обґрунтування даної заяви, представник ТОВ "Н АВТО" зазначив про наявність рейдерських дій з боку одного з керівників ТОВ "Н АВТО", які виражаються у протиправній зміні директора товариства, який діє всупереч інтересів ТОВ "Н АВТО".

Так, за твердженням представника ТОВ "Н АВТО", станом на 22.08.2021 єдиним легітимним директором товариства був ОСОБА_1 , який уповноважив адвоката на подання апеляційної скарги в даній справі, тобто діяв в інтересах юридичної особи. Однак, 23.08.2021 спільними протиправними діями засновника та державного реєстратора, було змінено директора ТОВ "Н АВТО" з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .

Представник ТОВ "Н АВТО" зазначив, що вважаючи відповідну реєстраційну дію протиправною, та такою, яка спрямована на рейдерське захоплення товариства, засновник ТОВ "Н АВТО" ОСОБА_1 оскаржив відповідну реєстраційну дію до Міністерства юстиції України. Наказом Мінюсту №3362/5 від 22.09.2021, скаргу ОСОБА_1 задоволено, та скасовано реєстраційну дію, якою було змінено директора ТОВ "Н АВТО", як таку, що здійснена всупереч вимог закону та Статуту ТОВ "Н АВТО".

Однак, за твердженням представника ТОВ "Н АВТО", 17.09.2021, спільними протиправними діями засновника та державного реєстратора знову здійснено реєстраційну дію, та змінено директора ТОВ "Н АВТО" з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 . Вважаючи відповідну реєстраційну дію протиправною, та такою, яка спрямована на рейдерське захоплення товариства, засновник ТОВ "Н АВТО" ОСОБА_1 знову оскаржив відповідну реєстраційну дію до Міністерства юстиції України та Наказом Мінюсту №3430/5 від 29.09.2021, скаргу ОСОБА_1 задоволено, та скасовано реєстраційну дію, якою було змінено директора ТОВ "Н АВТО", як таку, що здійснена всупереч вимог закону та Статуту ТОВ "Н АВТО".

Отже, за твердженням представника ТОВ "Н АВТО", станом на 30.09.2021, єдиним легітимним та уповноваженим директором ТОВ "Н АВТО" є ОСОБА_1 . В той же час, діючи всупереч інтересів ТОВ "Н АВТО", нелегітимний директор товариства ОСОБА_3 , звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із заявою про відмову від апеляційної скарги в межах справи №915/5/21. Тобто, заяву про відмову від апеляційної скарги ТОВ "Н АВТО" було подано нелегітимною особою, повноваження якої визнано Міністерством юстиції України такими, що отримані з порушенням вимог законодавства, та в подальшому скасовані.

Як вважає представник ТОВ "Н АВТО", фактично, своїми діями, а саме поданням вищевказаної заяви, ОСОБА_3 мав на меті нанести шкоду інтересам товариства, та його керівнику ОСОБА_1 , оскільки між двома керівниками, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виникли суперечності, та останній, за допомогою своїх протиправних дій намагається зашкодити ОСОБА_1 та ТОВ "Н АВТО", яке фактично було засновано останнім.

Колегія суддів зазначає, що заява ТОВ "Н АВТО" про залишення без розгляду заяви про відмову від апеляційної скарги підписана представником товариства адвокатом Воронюком М.О.

У судовому засіданні від 30.09.2021 оголошено перерву до 11.10.2021.

В подальшому, 07.10.2021 судом апеляційної інстанції повторно отримано заяву ТОВ "Н АВТО" про відмову від апеляційної скарги в якій апелянт посилаючись на приписи ч.4 ст.266 ГПК України просив суд прийняти відмову товариства від апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.05.2021 по справі №915/5/21. Вказана заява підписана від імені ТОВ "Н АВТО" директором Кучеревським А.М.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Таран С.В., судове засідання 11.10.2021 о 14:00 у справі №915/5/21 не відбулось.

Ухвалою суду від 01.11.2021 розгляд справи призначено на 29.11.2021.

Судом апеляційної інстанції 29.11.2021 отримано клопотання представника ТОВ "Н АВТО" адвоката Воронюка М.О. про відкладення розгляду справи у обґрунтування якого останній зазначив, що відповідно до відомостей з державного реєстру юридичний осіб, засновником ТОВ "Н АВТО" був ОСОБА_1 . Його права та інтереси як засновника ТОВ "Н АВТО" неодноразово порушувались з боку іншого співзасновника - ОСОБА_5 , шляхом зміни директора ТОВ "Н АВТО" всупереч волі та інтересів ОСОБА_1 . Однак, за твердженням представника, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 - помер. Після смерті ОСОБА_1 фактичним керівником ТОВ "Н АВТО" залишився його рідний брат, ОСОБА_1 . Тобто, з`ясування обставин та встановлення правових позицій по всім юридичним питанням ТОВ "Н АВТО" наразі покладено на ОСОБА_1 . Отже, після смерті ОСОБА_6 , його рідний брат ОСОБА_7 повинен вирішити низку питань, пов`язаних із існуючими судовими справами, та можливо, здійснити перемовини з представниками ТОВ "МАНІ ФЛОУ", з метою позасудового врегулювання всіх спірних ситуацій.

З огляду на наведене представник ТОВ "Н АВТО" адвокат Воронюк М.О. просить відкласти розгляд даної справи на іншу дату та час, з метою надання можливості ОСОБА_1 , як керівнику ТОВ "Н АВТО" оговтатись після смерті свого брата, засновника ТОВ "Н АВТО", ОСОБА_6 , та з метою надання ОСОБА_1 можливості врегулювати спір в позасудовому порядку, та, можливо, укласти мирову угоду з ТОВ "МАНІ ФЛОУ" по всім спірним питанням.

Розглянувши під час судового засідання від 29.11.2021 вищевказане клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про його відхилення, з огляду на таке.

Так, за приписами ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Статтею 202 ГПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Скордіно проти Італії"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення ЄСПЛ у справах "Скордіно проти Італії", "Сюрмелі проти Німеччини").

Колегія суддів зазначає, що у судове засідання від 29.11.2021 з`явились представники ТОВ "Н АВТО" адвокат Бєлік С.В. та директор товариства ОСОБА_3

Отже, представники ТОВ "Н АВТО" були присутніми у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

При цьому, ОСОБА_1 згідно з відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 29.11.2021 був засновником ТОВ "Н АВТО", у той же час даний спір не стосується його як засновника товариства, в даному випадку вирішується питання щодо стягнення заборгованості саме з товариства. В свою чергу, на переконання колегії суддів, ОСОБА_7, який у відповідності до відомостей з реєстру є представником ТОВ "Н АВТО", не був позбавлений об`єктивної можливості з`явитись у судове засідання особисто, або забезпечити участь у судовому засіданні представника.

До того ж, колегія суддів зазначає, що стверджуються про бажання врегулювати спір в позасудовому порядку, представник ТОВ "Н АВТО" адвокат Воронюк М.О. не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого клопотання про відкладення розгляду справи та відмову у його задоволенні.

Щодо заяв про відмову від апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Під час судового засідання від 29.11.2021 представник ТОВ "Н АВТО" та директор товариства ОСОБА_3 підтримали заяву про відмову від апеляційної скарги, просили прийняти її та закрити апеляційне провадження по справі.

Представник ТОВ "МАНІ ФЛОУ" проти прийняття відмови від апеляційної скарги не заперечував.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду розглянувши під час судового засідання від 29.11.2021 заяви про відмову від апеляційної скарги та заяву про залишення без розгляду заяви про відмову від апеляційної скарги, дійшла висновку про не прийняття відмови від апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. У разі відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження. Визнання апеляційної скарги іншою стороною враховується судом апеляційної інстанції у частині наявності або відсутності фактів, які мають значення для вирішення справи.

У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, яка відмовилася від скарги, не допускається.

Суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п`ятій статті 191 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст. 191 ГПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Так колегія суддів зазначає, що наказом Міністерства Юстиції України від 22.09.2021 №3362/5 задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 20.08.2021 №009023528 (відомості про зміну директора ТОВ "Н АВТО", а саме внесення відомостей про те, що директором ТОВ "Н АВТО" є ОСОБА_3 ).

Також наказом Міністерства Юстиції України від 29.09.2021 №3430/5 задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 17.09.2021 №011023528 (відомості про особу, яка має право вчиняти дії від імені ТОВ "Н АВТО", а саме внесення відомостей про те, що заступником директором ТОВ "Н АВТО" є ОСОБА_8).

У відповідності до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 29.11.2021, директором та керівником ТОВ "Н АВТО" є ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 є представниками товариства.

Колегія суддів зазначає, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи є одним із основних засад судочинства гарантованого Конституцією України (ст. 129 Конституції України) та ст. 2 ГПК України, яка визначає, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 2 ст. 2 ГПК України визначено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, у даному випадку міркування учасників справи, висловлені у заявах про відмову від апеляційної скарги та заяві про залишення без розгляду заяви про відмову від апеляційної скарги, не можуть превалювати над завданням господарського судочинства та його основними засадами (принципами), а тому судова колегія дійшла висновку, що прийняття відмови від апеляційної скарги та, як наслідок, закриття апеляційного провадження по справі, за наведених обставин, суперечило б основним засадам (принципам) господарського судочинства, а саме забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

З огляду на що, судова колегія дійшла висновку про неприйняття відмови ТОВ "Н АВТО" від апеляційної скарги.

Під час судового засідання від 29.11.2021 представники апелянта просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник позивача надав пояснення у відповідності до яких не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Миколаївської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 20.09.2019 між ТОВ "Інгульска Лоза" (позикодавець) та ТОВ "Н АВТО" (позичальник) укладено Договір безпроцентної позики №9/2019, у відповідності до якого позикодавець передав у тимчасове використання позичальнику грошові кошти в розмірі, встановленому Договором, а позичальник зобов`язався повернути їх позикодавцю в визначений строк (п. 1.1 договору).

Згідно з п.п. 2.1-2.2 договору, сума позики за договором становить 1500000,00 грн, за цим договором проценти не нараховуються і не сплачуються.

Позичальник зобов`язався повернути позикодавцю суму позики в строк по 31.12.2019. Строк, зазначений у п. 4.1 цього Договору, може бути продовжений за згодою сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору (п.п. 4.1-4.2 договору).

Сторонами погоджено, що цей договір набирає чинності з моменту надання позикодавцем суми позики позичальнику і діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором (п. 7.1 договору ).

Наявними матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Інгульска Лоза" виконало умови договору в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями: №34 від 23.09.2019 на суму 1300000,00 грн з призначенням платежу: "згідно з договором безпроцентної позики №9/2019 від 20.09.2019 без ПДВ"; №37 від 23.09.2019 на суму 200000,00 грн, з призначенням платежу: "згідно з договором безпроцентної позики №9/2019 від 20.09.2019 без ПДВ".

03.12.2020 між ТОВ "МАНІ ФЛОУ" (новий кредитор) та ТОВ "Інгульска Лоза" (первісний кредитор) було укладено Договір б/н про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

У відповідності до п. 1.1 договору нижчезазначені терміни вживають у такому значенні:

- договір позики - Договір фінансової поворотної допомоги (позики) №9/2019 від 20.09.2019, що укладений між ТОВ "Інгульска Лоза" та боржником разом з додатками та всіма змінами й доповненнями;

- права вимоги - всі права вимоги кредитора до боржника, станом на дату відступлення прав вимоги за Договором позики, щодо погашення заборгованості за позикою станом на дату укладання Договору міститься в Додатку № 1 до Договору.

В порядку та на умовах, визначених Договором, первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за Договором позики, а новий кредитор заміна первісного кредитора як сторону - позикодавця у Договорі позики, та приймає на себе всі його права та обов`язки за Договором позики. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужується), в порядку та на умовах, передбачених Договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника первісного кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому провадженні та усіх судових спорах пов`язаному з правом вимоги (п. 2.1 договору).

У відповідності до п. 2.2 договору в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув право вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язки сторони - позичальника за Договором позики. Право вимоги переходить до нового кредитора в повному обсязі. З дати відступлення прав вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися правом вимоги на власний розсуд без згоди первісного кредитора.

Відступлення права вимоги за Договором не потребує згоди боржника за Договором позики і здійснюється без отримання такої згоди (п. 2.4 Договору).

Не пізніше п`яти робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики первісний кредитор повідомляє боржника про факт відступлення прав вимоги за договором позики шляхом направлення повідомлень. Повідомлення направляється рекомендованим листом та/або вручається іншим способом, який дозволяє достовірно довести дату відправлення/вручення повідомлення (п. 2.5 Договору).

У відповідності до п. 4.3.3 Договору права вимоги належить первісному кредитору, відповідно до законодавства первісний кредитор має право відступлення права вимоги третім особам, в тому числі новому кредитору.

На дату відступлення права вимоги Договір позики є дійсним (п. 4.3.7 Договору).

Згідно з п. 4.3.8 Договору, права вимог, що складають предмет відступлення цього Договору, жодним чином не обтяжні, в заставі не перебувають.

У відповідності до п. 5.1 Договору, на дату відступлення прав вимоги за Договором позики згідно умов Договору первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає документацію, про що складається акт приймання-передача документації здійснюється уповноваженими представниками сторін за місцезнаходженням первісного кредитора.

Сторонами погоджено, що Договір набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань і Договору (п. 7.1 Договору).

Додатком №1 до Договору, сторонами здійснено розрахунок заборгованості, у відповідності до якого, розрахунок заборгованості ТОВ "Н АВТО" за Договором від 20.09.2019, станом на 03.12.2020 на дату відступлення згідно Договору б/н відступлення права вимоги від 03.12.2020 заборгованість боржника перед первісним кредитором становить 1500000,00 грн.

Додатком №2 до договору є повідомлення боржнику ТОВ "Н АВТО" про заміну первісного кредитора у зобов`язанні та необхідність виконання взятих на себе зобов`язань за договором позики.

03.12.2020 сторони Договору склали акт приймання-передачі, про те, що на виконання укладеного між сторонами Договору від 03.12.2020 первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв документацію у складі: оригіналу Договору фінансової поворотної допомоги (позики) №9/2019 від 20.09.2019; копію платіжного доручення №34 від 23.09.2019; копію платіжного доручення №37 від 23.09.2019 (а.с. 12).

Звертаючись із позовом до суду першої інстанції ТОВ "МАНІ ФЛОУ" зазначило, що відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань, у строк визначений договором безпроцентної позики, не повернув отриманих від кредитора коштів, що стало підставою для звернення із даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задовольнив їх у повному обсязі.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає таке.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Так, судом встановлено та сторонами не заперечується, що ТОВ "Інгульска Лоза", виконало свої зобов`язання з надання позики відповідачу в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями: №34 від 23.09.2019 на суму 1300000,00 грн та №37 від 23.09.2019 на суму 200000,00 грн.

Натомість, відповідач у встановлений договором строк свого обов`язку з повернення позики не виконав, внаслідок чого за відповідачем рахується заборгованість у сумі 1500000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 516 Цивільного кодексу України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому, заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

З урахуванням наведених приписів чинного законодавства України, а також положень договору б/н від 03.12.2020 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги до нового кредитора ТОВ "МАНІ ФЛОУ" перейшло право вимоги щодо стягнення з ТОВ "Н АВТО" заборгованості за договором №9/2019 від 20.09.2019 безпроцентної позики.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновками місцевого господарського суду щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, наявності підстав для їх задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача існуючої заборгованості в розмірі 1500000,00 грн.

Колегія суддів вважає необґрунтованими та не приймає до уваги доводи апелянта з приводу неукладення договору безпроцентної позики №9/2019, з огляду на наступне.

За приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 76 ГПК України).

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так апелянтом у порушення приписів ст. 74 ГПК України не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не підписував договір поставки №9/2019.

Зокрема, колегія суддів зазначає, що з урахуванням приписів ст. 98 ГПК України відповідач не був позбавлений можливості надати власний висновок експерта, на підтвердження власних тверджень про не підписання (не укладення) договору безпроцентної позики №9/2019, однак таких дій не вчинив.

До того ж, колегія суддів зазначає, що наявними матеріалами справи підтверджується, та не заперечується відповідачем, що платіжними дорученнями: №34 від 23.09.2019 на суму 1300000,00 грн та №37 від 23.09.2019 на суму 200000,00 грн на рахунок ТОВ "Н АВТО" було перераховано грошові кошти з призначенням платежу в якому міститься посилання саме на договір безпроцентної позики №9/2019. Однак, як свідчать наявні матеріали справи, під час отримання грошових коштів ТОВ "Н АВТО" не заперечувало щодо існування договірних відносин з ТОВ "Інгульска Лоза" та не повернуло кредитору грошові кошти, як такі, що помилково перераховані на рахунок ТОВ "Н АВТО".

При цьому, колегія суддів також зазначає, що в апеляційній скарзі ТОВ "Н АВТО" стверджує, що вперше про існування договору безпроцентної позики №9/2019 дізналось з повідомлення ТОВ "Інгульска Лоза" про відступлення боргу від 07.12.2020, однак, як свідчать наявні матеріли справи, жодних претензій щодо не підписання такого договору ТОВ "Н АВТО" не висувало.

Судова колегія також зазначає, що стверджуючи про існування усної домовленості з ТОВ "Інгульска Лоза" щодо надання грошових коштів, відповідач також не надав жодних доказів на підтвердження власних тверджень.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для зміни, скасування рішення Господарського суду Одеської області від 25.08.2021 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.05.2021 по справі №915/5/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 06.12.2021.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Таран С.В.