ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1308/21

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ»

до Сектору культури, молоді, національностей та релігій Макарівської районної державної адміністрації

про стягнення 49 387,16 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників сторін:

від позивача: Василевська О.В. (довіреність № 452 від 30.12.2020 року);

від відповідача: Факторович Л.Л. (розпорядження №12 від 12.01.2021 року).

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» до Сектору культури, молоді, національностей та релігій Макарівської районної державної адміністрації про стягнення 49 387,16 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1308/21, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Через канцелярію Господарського суду Київської області відповідачем подано клопотання про заперечення розглядати справу № 911/1308/21 за правилами спрощеного позовного провадження, де останній не погоджується із заявленою до стягнення сумою боргу та просить її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Суд, зважаючи на необхідність з`ясування усіх фактичних обставин справи, ухвалою від 12.07.2021 року перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Підготовчого засідання призначено на 11.08.2021 року.

12.07.2021 року представником позивача подано відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.08.2021 року підготовче засідання відкладалось на 06.09.2021 року.

Відповідачем 06.09.2021 року подано додаткові письмові пояснення по суті спору.

В підготовчому засіданні 06.09.2021 року представник позивача позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві підтримав, уточнень позовних вимог не має. Також зазначив і про те, що ним повідомлені всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.09.2021 року проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві поданому 06.07.2021 року. Також зазначив і про те, що відповідачем повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі.

В ході підготовчого провадження судом також було відхилено клопотання відповідача про залучення до участі в справі у якості третіх осіб: Бучанської районної ради восьмого скликання Київської області та Макарівської селищної ради восьмого скликання Київської області як необґрунтоване. Також, судом відхилено клопотання відповідача, що Бучанська районна державна адміністрація є правонаступником Скверу культури, молоді, національностей та релігій Макарівської районної державної адміністрації.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.10.2021 року.

В судовому засіданні 04.10.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 04.10.2021 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» (позивачем) подано позов про стягнення зі Скверу культури, молоді, національностей та релігій Макарівської районної державної адміністрації (відповідач) 49 387,16 грн. заборгованості за Договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів.

ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, затвердженої Постановою НКРЕКП від 21.04.2017 року № 527 (в редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2019 року № 654).

Порядок укладення договорів з постачання природного газу врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», який вступив в дію з 01.10.2015 року, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496.

06.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» (позивач, Постачальник) та Сектором культури, молоді, національностей та релігій Макарівської районної державної адміністрації (відповідач, Споживач) укладено Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41DB417-1606-20 (далі- Договір).

Відповідно до п. 2.3 Договору обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (п. 4.1. Договору), що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ (АТ «Київоблгаз») та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем.

На підставі отриманих від відповідача та/або Оператора ГРМ даних, позивач протягом трьох робочих днів готує два примірники Акта приймання-передачі газу за розрахунковий період, які підписуються уповноваженим представником позивача.

Як зазначає позивач, відповідно до Акта № КО381000425 приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу Постачальник передав, а Споживач прийняв у січні 2021 року природний газ обсягом 5 050,00 куб.м. на загальну суму 49 995,01 грн.

Відповідно до умов Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу.

Відповідно до п. 4.2 Договору оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

- п. 4.2.1. оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткої поточної оплати пртягом місяця поставки природного газу. У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу;

- п.4.2.3. остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6 Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Однак, як зазначає позивач, відповідачем спожитий у січні 2021 року природний газ обсягом 5 050,00 куб.м. на загальну суму 49 995,01 грн. своєчасно та в повному обсязі не оплачений.

Позивачем врахована переплата відповідача станом на 01.01.2021 року у сумі 1 100,81 грн. в погашення заборгованості за постачання природного газу у січні 2021 року, відповідно до листа відповідача № 01-40/52 від 12.03.2021 року. У зв`язку з чим, позивачем здійснено перерахунок та визначено належну до сплати заборгованість за постачання природного газу станом на 01.04.2021 року в сумі 48 894,20 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією № 417-П-5863-0321 від 2021 року на суму 48 894,20 грн., у відповідь на яку відповідач повідомив, що не має можливості провести оплату за спожитий газ.

Крім того, у відповідності з п. 6.2.1 Договору, а також Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» відповідачу за несвоєчасну оплату спожитого природного газу підлягає нарахуванню пеня за період з 10.03.2021 року по 01.04.2021 року, що складає 400,53 грн. із розрахунку: за 23 дні прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Також, на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати спожитого газу 3 % річних за період з 10.03.2021 року по 01.04.2021 року в сумі 92,43 грн.

В ході розгляду спору відповідачем подано відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що у зв`язку з реорганізацією Макарівської районної державної адміністрації відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1635 «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» кошти з районного бюджету на оплату за постачання природного газу згідно Договору не надавалися.

12.01.2021 року відповідно до розпорядження Макарівської районної державної адміністрації № 12 «Про утворення комісії з реорганізації сектору культури, молоді, національностей та релігій Макарівської районної державної адміністрації» була утворена комісія з реорганізації сектору культури, молоді, національностей та релігій Макарівської районної державної адміністрації та внесенні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про те, що юридична особа перебуває в стані припинення, підтвердженням чого є Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 74 від 18.01.2021 року.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1635 «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» Макарівську районну державну адміністрацію було реорганізовано шляхом приєднання до Бучанської районної державної адміністрації.

Таким чином, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1635 «Про реорганізацію та у творення районних державних адміністрацій» встановлено правонаступника Бучанську районну державну адміністрацію.

В свою чергу, відповідно до рішення Бучанської районної ради восьмого скликання Київської області від 17.02.2021 року № 59-05-УІ1І «Про передачу індивідуально визначеного майна зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ Макарівського району Київської області, ліквідованого постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 року № 807-1Х «Про утворення та ліквідацію районів» у комунальну власність Макарівської селищної територіальної громади Бучанського району Київської області (у особі Макарівської селищної ради)» передано приміщення районного будинку культури (адреса: Київська обл., Макарівський р-н, смт. Макарів, вулиця Димитрія Ростовського, будинок 27) зі спільної власності територіальних громад Макарівського району Київської області у комунальну власність Макарівської селищної територіальної громади Бучанського району Київської області в особі Макарівської селищної ради.

Відповідно до Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41DB417-1606-20 від 06.01.2021 року постачання природного газу здійснювалося для опалення Будинку культури, який знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, смт. Макарів, вулиця Димитрія Ростовського, будинок 27, правонаступником споживача за яким є Бучанська районна рада.

З оглядна викладене, відповідач з посиланням на ст. 52 Господарського процесуального Кодексу України зазначає про наявність підстав для заміни сторони правонаступником, та просив здійснити заміну відповідача у справі № 911/1308/21, з Макарівської районної державної адміністрації Київської області на Бучанську районну державну адміністрацію Київської області.

Згідно зі ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Однак, відповідачем не надано доказів внесення до єдиного державного реєстру запису про припинення Макарівської районної державної адміністрації Київської області. Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що відповідач знаходиться в стані припинення, однак відповідна процедура ще не завершена, тому відсутні підстави для заміни сторони у зобов`язанні та відповідача у справі.

Позивач у відповіді на відзив також заперечував проти заміни відповідача у справі, оскільки процедура реорганізації не завершена. Зазначив, що в разі завершення реорганізації та остаточного переходу прав та обов`язків до правонаступника, відповідну заміну можна здійснити на будь-якій стадії судового процесу.

Щодо посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування витрат на утримання об`єктів Макарівської районної державної адміністрації Київської області на 2021 рік, суд зазначає, що відсутність коштів не звільняє особу від виконання зобов`язань, а підставами для проведення розрахунків є факт споживання природного газу у січні 2021 року, що відповідачем не заперечено та не спростовано.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є договором купівлі-продажу, за яким згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та збезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язанняє підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується прострочена заборгованість відповідача за спожитий газ у січні 2021 року в сумі 48 894,20 грн., що відповідачем не спростовано. Таким чином, позов у відповідній частині підлягає задоволенню.

Враховуючи наведені в розрахунку позивача періоди прострочення оплат спожитого природного газу, які відповідачем не спростовані, згідно з п. 6.2.1. Договору та п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати спожитого газу за зобов`язаннями січня 2021 пеню в сумі 400,53 грн. та 92,43 грн. 3% річних.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повному обсязі.

2. Стягнути з Сектору культури, молоді, національностей та релігій Макарівської районної державної адміністрації (08001, Київська обл., Макарівський р-н, смт. Макарів, вул. Дмитрія Ростовського, 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» (04108, м. Київ, п-т Свободи, 2-г, літ.А, ) 48 894,20 грн. боргу, 400,53 грн. пені, 92,43 грн. 3% річних та 2270,00 грн. витрат по сплаті судового збору

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 01.12.2021 р.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін