ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.09.2021р. м.Харків Справа № 905/2191/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Клименко Ю.О.,

розглянувши справу №905/2191/20

за позовом Маріупольської міської ради Донецької області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Октябрь»

про стягнення 7 916 306,70 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Суть позову: Маріупольська міська рада звернулась до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ «Завод Октябрь» орендної плати у розмірі 9 039 529,14 грн. та пені у розмірі 171 920,58 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки від 25.06.2012р. в частині сплати орендної плати за землю за період з 01.08.2015р. по 01.09.2020р.

Під час розгляду справи позивачем подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно з якою останній просить суд стягнути з відповідача 7 916 306,70 грн., з яких 7 894 230,31 грн. - орендна плата за період з листопада 2017р. по січень 2021р., 171 920,58 грн. - пеня за період з 01.07.2020р. по 01.12.2020р. за зобов`язаннями травня - жовтня 2020р.

Вказану заяву розцінено судом як заяву про зменшення розміру позовних вимог, оскільки у даному випадку відбулося зменшення кількісних показників за тими ж самими вимогами, які було заявлено у позові та прийнято судом до розгляду у підготовчому засіданні 08.06.2021р., про що постановлено відповідну ухвалу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечував з посиланням на те, що:

-по-перше, здійснений позивачем розрахунок заявленої до стягнення орендної плати здійснений без урахування оплат, які проведені орендарем на загальну суму 270 000 грн. за платіжними дорученнями №713 від 10.12.2019р. на суму 90 000 грн., №46 від 29.01.2020р. на суму 90 000 грн, №46 від 27.02.2020р. на суму 90 000 грн.;

-по-друге, позивачем безпідставно нараховано орендну плату за березень 2020 року у зв`язку з наявною законодавчою забороною здійснення таких нарахувань у визначений період;

-по-третє, в силу вимог ст.6 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII від 02.09.2014р. відповідач звільнений від плати за користування спірною земельною ділянкою (комунальної власності);

-по-четверте, позивачем пред`явлено вимогу про стягнення пені за несвоєчасну оплату орендних платежів за користування земельною ділянкою за період з 01.09.2019р. по 31.08.2020р., що виходить за межі шестимісячного строку, передбаченого ч.6 ст.232 ГК України.

У відзиві також заявлено про застосування позовної давності до вимог про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.08.2015р. по 28.12.2017р. у розмірі 2 862 911,05 грн.

Справа розглянута за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання щодо розгляду справи по суті 28.09.2021р. не прибув. При цьому про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, з огляду на те, що копію ухвали (повідомлення) суду від 01.09.2021р. одержав 10.09.2021р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №027.

Представник відповідача в судове засідання щодо розгляду справи по суті 28.09.2021р. не прибув. При цьому про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, з огляду на те, що копію ухвали (повідомлення) від 01.09.2021р. одержав 10.09.2021р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №019.

Приймаючи до уваги викладене, а також положення ч. 1 ст. 202 ГПК України, суд визнав за можливе вирішити справу за відсутності учасників справи за наявними матеріалами.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні з розгляду справи по суті 28.09.2021р. господарським судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

25.06.2012р. між Маріупольською міською радою Донецької області (орендодавець, позивач) та ТОВ «Завод Октябрь» (відповідач, орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, за змістом п.п.1.1, 2.1 якого орендодавець, згідно з рішенням Маріупольської міської ради №6/18-1888 від 24.04.2012р. надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по вул.Артема (Куїнджі), 81 у Жовтневому (Центральному) районі міста Маріуполь, кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0445. В оренду передається земельна ділянка площею 3,9444 га.

На земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна - комплекс (перелік, характеристика і стан будинків, будівель, споруд та інших об`єктів), а також інші об`єкти інфраструктури згідно проекту землеустрою щодо відведення (перелік, характеристикаі стан лінійних споруду, інші об`єкти інфраструктури, у т.ч. доріг, майданчиків з твердим покриттям тощо) ( п. 2.2. договору).

Договір укладено терміном на 10 років до 24.04.2025р. (п. 3.1. договору).

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок на 2012 рік (з урахуванням коефіцієнту індексації на 2012 рік) становить 725,20 грн/кв.м. (п. 4.1. договору)

Грошова оцінка земель м.Маріуполя затверджена рішенням Маріупольської міської ради №708 від 28.09.2000р. (зі змінами), яка згідно до рішень Маріупольської міської ради №5/38-6108 від 15.12.2009р., №6/5-327 від 25.02.2011р. посвідчується довідкою (витягом) управління Держкомзему у м.Маріуполі Донецької області встановленого зразку (п. 4.2. договору).

Орендна плата за землю (платіж), згідно вищезазначеного рішення, сплачується орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік) (п.4.3. договору).

Орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п.4.4.догвору).

Розмір орендної плати за земельну ділянку змінюється у разі індексації у встановленому законом порядку грошової оцінки. У разі індексації грошової оцінки земель міста Маріуполя, орендар зобов`язаний вносити орендну плату у новому розмірі з дня індексації (п.4.5. договору).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням середньорічного індексу інфляції, який ураховується при проведенні індексації грошової оцінки земель згідно з законодавством (п.4.8. договору).

При сталих соціально-економічних і політичних умовах господарювання необхідність і умови коригування розмірів орендної плати сторонами розглядається один раз у два роки. У разі збільшення грошової оцінки орендар зобов`язаний самостійно корегувати орендну плату згідно довідки про грошову оцінку земельної ділянки (п.4.10 договору).

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожен день прострочення, доки суму простроченої орендної плати буде повністю сплачено, але не більше, ніж 12% річної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення боргу або на день його погашення, в залежності від того, яка з цих величин більша ( п. 4.11. договору).

Земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для виробництва ножових виробів, виробництва інструментів, виготовлення інших готових металевих виробів ( функціонування виробничого комплексу) (п.5.1. договору).

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням та узгодженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (п. 6.1. договору).

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється протягом 5 днів після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання-передачі об`єкту оренди (п. 6.5. договору).

Договір набуває чинності на підставі ст.18 ЗУ «Про оренду землі» після його підписання сторонами та державної реєстрації ( п. 13.2. договору).

Невід`ємними частинами договору є: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використання та встановлених сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки або проект землеустрою з обтяження меж земельної ділянки у випадках, передбачених законом (п. 13.4. договору).

Укладений сторонами договір оренди земельної ділянки зареєстрований в управлінні Держкомзему у м.Маріуполь Донецької області, про що у книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі вчинено запис №01002 від 06.07.2012р.

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки згідно договору оренди №01002 від 06.07.2012р., орендодавець передав, а орендар прийняв у користування земельну ділянку площею 3,9544 га, кадастровий номер :01:010:0445, розташовану за адресою: вул.Артема (Куїнджі), 81 у Жовтневому (Центральному) районі міста Маріуполь.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.12.2020р. №235360332 право власності на комплекс, який знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Артема (Куїнджі), 81, загальною площею 20 939,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 28905639, зареєстровано за ТОВ «Завод Октябрь» на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ №690320 від 19.11.2009р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №384/2 від 21.10.2009р.

Зі змісту наданих позивачем листів відділу у м. Маріуполі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області №1037/105-20 від 27.11.2020р. та №675/105-19 від 25.02.2019р. вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0445, площею 3,9544 га, яка розташована за адресою: м. Маріуполь, вул. Артема (Куїнджі), 81 складала: станом на 01.01.2012р. 28 677 308,80 грн., станом на 01.01.2018р. 54 406 762,89 грн., станом на 01.01.2019р. 95 754 517,07 грн.

З огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати орендних платежів протягом листопада 2017р. - січня 2021р. позивач звернуся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за користування земельною ділянкою за договором оренди земельної ділянки №01002 від 06.07.2012. у розмірі 7 894 230,31грн. та пені у розмірі 22 076,39 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів:

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За приписами ст.ст.2, 3 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За змістом ч.1 ст.116 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент укладання договору) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.1 ст.93 ЗК України, ст.1 ЗУ «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч.1 ст.124, ч.5 ст.126 ЗК України (у відповідній редакції) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

У ст.ст.18, 20 ЗУ «Про оренду землі» зазначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Згідно із ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про оренду землі» (у відповідній редакції) передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Як вже встановлено судом, на підставі договору оренди землі №01002 від 25.06.2012р. Маріупольською міською радою Донецької області передано в строкове платне користування ТОВ «Завод Октябрь» земельну ділянку загальною площею 3,9544 га, кадастровий номер :01:010:0445, яка знаходиться за адресою: вул. Артема (Куїнджі), 81, м. Маріуполь, Донецької області, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі земельної ділянки від 06.07.2012р.

За змістом ст.15 ЗУ «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

В силу норм ст.21 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

При цьому, чинне законодавство України не забороняє визначати розмір орендної плати шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки (вказане відповідає, зокрема, приписам ч.1 ст.15, ст.21 ЗУ «Про оренду землі»).

У ст.289 ПК України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок (п.289.1 ПК України).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року (п.289.2 ПК України).

Крім того, індексація розміру орендної плати за землю з урахуванням коефіцієнтів інфляції передбачена ст.15 та 21 ЗУ «Про оренду землі» і є однією із істотних умов договору оренди.

Протягом дії договору розмір орендної плати змінювався у зв`язку зі зміною показників індексації орендної плати, а також нормативної грошової оцінки орендованої ділянки.

Відповідно до розрахунку Маріупольської міської ради за період з листопада 2017р. по січень 2021р., який здійснено позивачем з урахуванням зміни показників індексації орендної плати та розміру нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, загальний розмір орендної плати, який підлягає сплаті відповідачем, становить 7 894 230,31 грн., у тому числі: листопад 2017р. 134 153,66 грн., грудень 2017р. 138 625,45 грн., січень 2018р. 138 625,45 грн., лютий 2018р. 125 210,08 грн., березень 2018р. 138 625,45 грн., квітень 2018р. 134 153,66 грн., травень 2018р. 138 625,45 грн., червень 2018р. 134 153,66 грн., липень 2018р. 138 625,45 грн., серпень 2018р. 138 625,45 грн., вересень 2018р. 134 153,66 грн., жовтень 2018р. 138 625,45 грн., листопад 2018р. 134 153,66 грн., грудень 2018р. 138 625,45 грн., січень 2019р. - 243 977,26 грн., лютий 2019р. 220 366,56 грн., березень 2019р. 243 977,26 грн., квітень 2019р. 236 107,03 грн., травень 2019р. 243 977,26 грн., червень 2019р. 236 107,03 грн., липень 2019р. 243 977,26 грн., серпень 2019р. 243 977,26 грн., вересень 2019р. 236 107, 03 грн., жовтень 2019р. 243 977,26 грн., листопад 2019р. 236 107,03 грн., грудень 2019р. 243 977,26 грн., січень 2020р. 243 310,66 грн., лютий 2020р. 227 613,20 грн., березень 2020р. 243 310,66 грн., квітень 2020р. 235 461,93 грн., травень 2020р. 243 310,66 грн., червень 2020р. 235 461,93 грн., липень 2020р. 243 310,66 грн., серпень 2020р. 243 310,66 грн., вересень 2020р. - 235 461,93 грн., жовтень 2020р. 243 310,66 грн., листопад 2020р. 235 461,93 грн., грудень 2020р. 243 310,66 грн., січень 2021р. 243 977,27 грн.

Враховуючи умови п.4.4 договору №01002 від 06.07.2012р., строк оплати орендних платежів за заявлений період на суму 7 894 230,31 грн, настав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч. 1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, вищевстановлені обставини справи свідчать про те, що відповідач свої зобов`язання з оплати орендної плати за користування спірною земельною ділянкою протягом листопада 2017р. січня 2021р. не виконав, внаслідок чого у нього утворився борг у розмірі 7 894 230,31 грн.

Пунктом 52-4 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України визначено, що не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності. При цьому, платники плати за землю (крім фізичних осіб), які відповідно до п.286.2 ст.286 цього Кодексу подали податкову декларацію, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податковий період березень 2020 року. У разі якщо у березні чи квітні 2020 року платниками плати за землю було подано уточнюючу податкову декларацію щодо зменшення податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податковий період квітень 2020 року з причин, які не пов`язані із самостійним виявленням помилок, що містяться у раніше поданій ними податковій декларації, такі платники плати за землю зобов`язані подати не пізніше 30 квітня 2020 року уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2020 рік, в яких відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податкові періоди березень та квітень 2020 року відповідно до положень цього підпункту. При цьому у разі подання таких податкових декларацій з підстав, визначених цим підпунктом, до таких платників податків не застосовуються санкції, визначені ст.50 цього Кодексу, та штрафні санкції згідно з вимогами п.120.2 ст.120 цього Кодексу, за внесення змін до податкової звітності в частині збільшення податкових зобов`язань з плати за землю за податковий період квітень 2020 року.

При цьому, відповідачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів скерування (подання) до контролюючого органу уточнення за спірний період в яких виключено зобов`язання зі сплати орендної плати з юридичних осіб за березень 2020р. в сумі 243310,66 грн., що виключає можливість звільнення відповідача від обов`язку зі сплати орендного платежу за березень 2020р. на підставі п.52-4 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України,

Надані відповідачем платіжні доручення №713 від 10.12.2019р. на суму 90 000 грн., №46 від 29.01.2020р. на суму 90 000 грн., №46 від 27.02.2020р. на суму 90 000 грн. на підтвердження часткового погашення боргу з орендної плати за спірний період, судом до уваги не приймаються, оскільки грошові кошти в загальній сумі 270 000 грн. перераховані відповідачем згідно з призначеннями платежу за зобов`язаннями січня березня 2017р. При цьому, доказів звернення відповідача до позивача із листами щодо зміни призначення платежів матеріали справи не містять.

Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014р. «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», який набрав чинності 14.04.2014р., уведено в дію відповідне рішення Ради національної безпеки і оборони України щодо проведення антитерористичної операції на сході України.

15.10.2014р. набрав чинності ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VIІ, яким визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

В силу норм ст.1 вказаного нормативно-правового акту період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014.

Згідно з приписами ст.6 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VIІ під час проведення антитерористичної операції звільнено суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014р., №1275-р від 02.12.2015р. затверджено переліки населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, до яких, у т. ч., включено м. Маріуполь Донецької області.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування» від 17.05.2016р. № 1365-VIII, який набрав чинності 08.06.2016р., внесені зміни до ст. 6 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та викладено її у наступній редакції: «Звільнити суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону».

У ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VIІ (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування» від 17.05.2016р. № 1365-VIII встановлено, що перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 1085-р (із змінами до нього) затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, до якого м. Маріуполь Донецької області не включено.

Тобто, законодавчі обмеження щодо нарахування та стягнення орендної плати за користування земельними ділянками комунальної власності в порядку ст.6 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» існували у період з 14.04.2014р. по 07.06.2016р.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем заявлено до стягнення заборгованість, яка виникла за зобов`язаннями листопада 2017р. січня 2021р., приписи ст.6 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не розповсюджують свою дію на спірні правовідносини.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності до позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.08.2015р. по 28.12.2017р. у розмірі 2 862 911,05 грн.

Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За вимогами ч.ч. 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд зауважує, що стягнення заборгованості за період з 01.08.2015р. по 28.12.2017р. не є предметом розгляду справи з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог.

При цьому, враховуючи положенння ч. 5 ст. 254 ЦК України та погоджений сторонами у п.4.4 договору порядок розрахунків, строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати орендної плати за листопад 2017р. у розмірі 134 153, 66 грн. настав 02.01.2018р., за грудень 2017р. у розмірі 138 625,45 грн. - 30.01.2018р. і відповідно за наступні місяці ураховуючи зазначений алгоритм.

Виходячи з приписів ч.5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності за зобов`язаннями відповідача з оплати орендної плати за листопад 2017р. почався з 03.01.2018р., за грудень 2017р. - 31.01.2018р. і відповідно за наступні місяці ураховуючи зазначений алгоритм.

З позовом до суду позивач звернувся 18.12.2020р., про що свідчить дата штемпелю поштового відділеня на конверті.

Таким чином, позивачем не пропущено встановлений ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності для заявлення вимог про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за зобов`язаннями листопада 2017р. січня 2021р.

Отже, розглядуваний позов поданий до суду з дотриманням правил позовної давності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою протягом листопада 2017р. січень 2021р. у розмірі 7 894 230,31 грн., а отже, і про їх задоволення.

Приписами ч. 1 ст. 546, ч.ч. 1-3 ст. 549 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 4 ст.230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Відповідальність за порушення відповідачем строку внесення орендної плати передбачена п.4.11 договору, згідно з яким у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожний день прострочення, доки суму простроченої оренди буде повністю сплачено, але не більше ніж 120% річної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення боргу або на день його погашення, в залежності від того, яка з цих величин більше.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) та згідно з яким розмір нарахованої відповідачу пені за зобов`язаннями травня жовтня 2020р. за загальний період з 01.07.2020р. по 01.12.2020р. складає 22 076,39 грн., перевірено господарським судом та встановлено, що позивачем не враховано, що у 2020 році 366, а не 365 днів.

Тому, господарським судом самостійно, із застосування облікової ставки НБУ на рівні 7,2 (120% річної облікової ставки НБУ) , не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобов`язання, здійснено розрахунок пені та встановлено, що розмір пені, нарахованої за загальний період з 01.07.2020р. по 01.12.2020р. за зобов`язаннями травня жовтня 2020р., становить 22 016,07 грн., у тому числі:

-за зобов`язаннями травня 2020р.: 243 310,66 грн. х 7,2% / 366 х 154 =7 371,12 грн.;

-за зобов`язаннями червня 2020р.: 235 461,93 грн. х 7,2% / 366 х 124 = 5 743,73 грн.;

-за зобов`язаннями липня 2020р.: 243 310,66 грн. х 7,2% / 366 х 92 = 4 403,52 грн.;

-за зобов`язаннями серпня 2020р.: 243 310,66 грн. х 7,2% / 366 х 62 =2 967,59 грн.;

-за зобов`язаннями вересня 2020р.: 235 461,90 грн. х 7,2%/366 х 32 = 1 482,25 грн.;

-за зобов`язаннями жовтня 2020р.: 243 310,66 грн. х 7,2%/366 х 1 = 47,86 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 22 016,07 грн., а отже, і про їх задоволення в цій частині.

Щодо вжитих заходів забезпечення позову ухвалою господарського суду Донецької області від 29.07.2021р. у даній справі суд зазначає наступне.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує такі питання: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвалою господарського суду від 29.07.2021р. заяву Маріупольської міської ради Донецької області про забезпечення позову за вх. № 15984/21 від 27.07.2021р. задоволено частково. Заборонено відчуження та/або розпорядження на користь третіх осіб нерухомим майном: комплексом загальною площею 20 939,6 кв. м., яке розташоване за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Архіпа Куїнджі, 81 та належить ТОВ «Завод Октябрь» на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №690320 від 19.11.2009р., та нежитловою будівлею загальною площею 1 109 кв.м., яке розташоване за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Куїнджи, буд.87а та належить ТОВ «Завод Октябрь» на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №690498 від 14.10.2010р., в межах заявлених позовних вимог 7 916 306,70 грн. В решті заяви відмовлено.

Згідно з ч.ч. 7, 8 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Щодо судових витрат.

На підставі платіжних доручень №89 від 13.02.2020р., №92 від 13.02.2020р., №214 від 21.04.2020р., №215 від 21.04.2020р, №216 від 21.04.2020р., №217 від 21.04.2020р., №218 від 21.04.2020р., №224 від 21.04.2020р., №225 від 21.04.2020р., №226 від 21.04.2020р., №227 від 21.04.2020р., №228 від 21.04.2021р., №641 від 17.12.2020р., та №620 від 26.11.2020р. за подання до суду даного позову позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 138 071,75 грн.

Враховуючи те, що під час розгляду справи зменшено розмір позовних вимог, позивачу з Державного бюджету України може бути повернуто судовий збір у розмірі 19 327,15 грн. у разі подання ним відповідного клопотання в порядку п.1 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Решта сплаченого судового збору у розмірі 118 744,60 грн. відповідно до ст.129 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: на відповідача - 118 743,70 грн., на позивача 0,90 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Маріупольської міської ради Донецької області задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Октябрь» (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Архіпа Куїнджі, б.81; ідент. код ЄДР 02969490) на користь Маріупольської міської ради Донецької області (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, просп. Миру, б.70; ідент. код ЄДР 33852448) заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 7 894 230 (сім мільйонів вісімсот дев`яносто чотири тисячі двісті тридцять) грн. 31 коп., пеню у розмірі 22 016 (двадцять дві тисячі шістнадцять ) грн. 07 коп., судовий збір у розмірі 118 743 (сто вісімнадцять тисяч сімсот сорок три) грн. 70 коп.

3. В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 08.10.2021р.

Суддя Л.В. Ніколаєва