УХВАЛА

м. Київ

01.12.2021Справа № 910/19496/21

За заявою ОСОБА_1

Про забезпечення позову

Поданою разом з позовною заявою ОСОБА_1 (м. Київ) до ТОВ «Автоколорит» (м. Київ), ОСОБА_2 (м. Київ) про визнання недійсним рішення загальних зборів, визнання недійсним договору, скасування рішення про державну реєстрацію, поновлення запису про право власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Автоколорит», ОСОБА_2 про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоколорит», оформленого протоколом № 1 від 10.11.15.;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.11.15.

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.15.

- поновлення запису про право власності ТОВ «Автоколорит».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем-2 було підроблено протокол № 1 від 10.11.15. рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоколорит» та нотаріальну довіреність, на підставі яких між відповідачами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежилих приміщень з № 1 по № 10 (групи приміщень № 18) загальною площею 93,4 кв.м, що складає 58/100 частин нежилих приміщень з № 1 по № 10 (групи приміщень № 18) та з № 1 по № 5 (групи приміщень № 19) загальною площею 160,50 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна та здійснювати щодо нерухомого майна будь-які реєстраційні дії.

Заяву обґрунтовано тим, що позовні вимоги спрямовано на повернення спірних нежилих приміщень у власність відповдача-1 та поновлення попередньої вартості прав позивача на частку у статутному капіталі відповідача-1.

За висновками заявника фактичне виконання судового рішення у даній справі в частині поновлення права власності на нерухоме майно може бути забезпечено саме визначеними заявником заходами забезпечення позову.

Також заявник вказує на відсутність підстав для зустрічного забезпечення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Системний аналіз положень частини 1 статті 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ОСОБА_1 не вказано, щодо якого нерухомого майна вона просить суд заборонити невстановленому колу осіб вчиняти будь-які реєстраційні дії.

Судом враховано, що оспорюваний договір підписано в 2015 році і станом на час формування інформаційної довідки в жовтні 2021 року спірне нерухоме майно так і було зареєстровано на праві власності за відповідачем-2.

Заявником не надано жодних доказів, не наведено жодних доказів, які б підтверджували наявність підстав стверджувати, що спірне нерухоме майно може бути відчужене, чи що щодо нього можуть бути вчиненні реєстраційні дії, які б унеможливили виконання рішення суду за поданою заявником позовною заявою.

За вказаних підстав, дослідивши збалансованість інтересів сторін, судом не, а заявником не доведено, що існує загроза відчуження спірного нерухомого майна чи вчинення щодо нього реєстраційних дій, та, як наслідок, що вжиття заявлених заходів забезпечення позову є необхідним та забезпечить фактичне виконання рішення суду про визнання недійсним рішення загальних зборів, визнання недійсним договору, скасування рішення про державну реєстрацію, поновлення запису про право власності.

За вказаного заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

За приписами ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову, відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 123, 136-140, 234, 235 ГПК України Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили 01.12.21. та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко