УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

02.12.2021Справа № 911/3265/21

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши позовну заяву Державного підприємства "Хмільницьке лісове господарство" (22065, Вінницька обл., Хмільницький р-н, с. Широка Гребля, вул. Чкалова, буд. 40 Л; ідентифікаційний код 00991485) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоун-Трейд" (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, буд. 25, оф. 3; ідентифікаційний код 35877071) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Хмільницьке лісове господарство" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоун-Трейд" про стягнення заборгованості за поставлену лісопродукцію.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідачем не належним чином було виконано взяті на себе грошові зобов`язання за договором купівлі-продажу №82 від 31.01.2020 по оплаті придбаної лісопродукції, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 271 328,67 грн., вимога про стягнення якої заявляється. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 32 893,88 грн., 3% річних у розмірі 6 779,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 20 413,46 грн., нараховані за прострочення виконання вказаного грошового зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.11.2021 у справі №911/3265/21 вказану позовну заяву передано за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Супровідним листом Господарського суду Київської області від 22.11.2021 вказана ухвала суду разом з матеріалами позовної заяви Державного підприємства "Хмільницьке лісове господарство" направлена до Господарського суду міста Києва та отримана судом 25.11.2021.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає залишенню без руху, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог ч. 3 ст. 162, ч. 1 ст. 164, ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

По-перше, пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 2 270,00 грн.

Як вбачається із прохальної частини поданого позову позивачем заявлено до стягнення: основний борг у розмірі 271 328,67 грн.; пеню у розмірі 32 893,88 грн., 3% річних у розмірі 6 779,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 20 413,46 грн., що разом становить 331 415,01 грн.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається - у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Отже, здійснюючи розрахунок суми судового збору який підлягає оплаті за звернення з поданим Державним підприємством "Хмільницьке лісове господарство" позовом слід виходити саме із загальної ціни позову, а не лише основного боргу.

Відтак, при зверненні з даним позовом до суду позивачем мав бути оплачений судовий збір у розмірі 4 971,23 грн. (1,5% від суми 331 415,01 грн.).

Однак, позивач належним чином не виконав вимоги вказаних норм, оскільки додане до позовної заяви платіжне доручення №2691 від 27.10.2021 на суму 4 069,93 грн. не є належним доказом повної сплати судового збору за звернення з даним позовом у визначеному законом розмірі.

По-друге, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Вказані приписи норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України.

Тобто, законодавець встановив безумовний обов`язок надіслання позивачем копій позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, встановивши при цьому форму належного доказу такого направлення - опис вкладення.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

В даному випадку, на підтвердження виконання зазначених вимог (додавання до позову доказів направлення копій позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу іншого учасника справи - відповідача) позивачем було долучено до позовної заяви опис вкладення в цінний лист від 02.11.2021, з якого вбачається, що було здійснено відправлення копій позовної заяви з доданими до неї документами Товариству з обмеженою відповідальністю "Стойн-Трейд" за адресою: 02140, м. Київ, вул. Бориса Гмирі, буд. 2, кв. 162.

В той же час, частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру.

Як вбачається із відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоун-Трейд" його адресою місцезнаходження є: 04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, буд. 25, офіс 3.

Тобто, позивачем було направлено копію позовної заяви та доданих до неї документів на іншу адресу, ніж офіційна адреса місцезнаходження відповідача.

Крім того, визначений в поданому описі-вкладенні обсяг направлених матеріалів позову - 57 аркушів, не відповідає поданому до суду обсягу матеріалів позову, який становить 210 аркушів за вирахуванням такого опису-вкладення та платіжного доручення про сплату судового збору.

Таким чином, позивачем було направлено копії позовної заяви та доданих до неї документів на іншу адресу, ніж адреса місцезнаходження відповідача, та обсягом, що не відповідає поданому до суду обсягу, а відтак вказаний опис вкладення у лист від 02.11.2021 не є належним доказом виконання позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України щодо надсилання відповідачу копій позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

При цьому, суд враховує, що згідно доданого опису-вкладення було здійснено відправлення на адресу листування, визначену відповідачем в договорі, щодо виконання якого виник спір, однак, направлення на таку адресу, в т.ч. з урахуванням зазначених недоліків даного поштового відправлення, унеможливлює здійснення висновку про належне забезпечення конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, що в свою чергу не може бути прийнято як належне виконання вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

По-третє, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В поданому позові позивачем, серед іншого, заявляється вимога про стягнення пені у розмірі 32 893,88 грн., нарахованої за час прострочення виконання відповідачем спірного грошового зобов`язання, на підтвердження порядку визначення суми якої до позову додано відповідний розрахунок.

Із вказаного розрахунку вбачається, що відповідне нарахування пені здійснюється позивачем від однієї суми заборгованості, а саме, від 271 328,67 грн., яку і заявлено до стягнення в якості основного боргу, з визначенням її існування станом на 29.12.2020, як початку періоду обрахунку, та закінчення такого обрахунку 29.10.2021.

В той же час, як вбачається із позову визначена сума основного боргу не є наслідком залишку заборгованості за одноразову поставку продукції за договором купівлі-продажу №82 від 31.01.2020, а утворилася за наслідками реалізації сторонами такого правочину протягом 2020 року шляхом здійснення низки поставок у різні дати та різним об`ємом із періодичним частковим проведенням оплат відповідачем відповідної продукції.

Тобто, в такому випадку, виходячи із правової природи такого виду неустойки як пеня, при обрахунку її загального розміру за певний проміжок часу існування правовідносин сторін слід враховувати кожну поставку продукції та здійснені її оплати покупцем, що реалізується шляхом визначення дат виникнення обов`язку оплати кожну окрему поставку, врахування дат проведених оплати (часткових оплат) та встановленням кінцевої дати періоду прострочення, з урахування визначеного чинним законодавством порядку обрахування такого виду неустойки.

Відтак, виключно складений з урахуванням наведеного порядку розрахунок може бути визнано обґрунтованим розрахунком суми, що стягується.

Однак, доданий до позову розрахунок заявленої до стягнення суми пені не відповідає наведеному критерію, чим в свою чергу унеможливлює здійснення перевірки судом вірності визначення позивачем такої суми з метою визнання її обґрунтованою чи ні.

Отже, доданий позивачем до позову розрахунок суми заявленої пені не є належним доказом виконання вимог п. 3 ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України щодо викладення в тексті позову чи окремим документом обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються.

У відповідності до частини 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин вбачається, що позовна заява Державного підприємства "Хмільницьке лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоун-Трейд" про стягнення заборгованості підлягає залишенню без руху, адже позивачем не було дотримано вимог п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 162, ч. 1 ст. 164, ст. 172 Господарського процесуального кодексу України при зверненні з нею (не надано доказів оплати судового збору у визначеному законом розмірі, належних доказів направлення відповідачу копій позовної заяви з доданими до неї матеріалами та обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми пені).

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З метою усунення встановлених недоліків позивач має надати суду докази: доплати судового збору у розмірі 901,30 грн.; направлення відповідачу за адресою його місцезнаходження копії даної позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення; обґрунтований розрахунок пені.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державного підприємства "Хмільницьке лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоун-Трейд" про стягнення заборгованості залишити без руху.

2. Зобов`язати Державне підприємство "Хмільницьке лісове господарство" протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:

- доказів доплати судового збору у розмірі 901,30 грн. згідно визначеного законодавством порядку;

- доказів направлення позовної заяви з усіма додатками на адресу місцезнаходження відповідача;

- обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми пені.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Роман Бойко