ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Справа № 925/989/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Пріхно Л.А.,

за участі представників сторін:

від позивача - представник не з`явився,

від відповідача - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТ

ТЕХНОЛОГІЙ", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМОТОР", м. Київ

про стягнення 284 465 грн. 79 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТЕХНОЛОГІЙ" до товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМОТОР" про стягнення з відповідача 284 465 грн. 79 коп. заборгованості, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору №ST-8829/2020 поставки обладнання від 15 грудня 2020 року.

Позов було подано до місцевого господарського суду за первісним місцезнаходженням відповідача.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13 жовтня 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 13 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 09 листопада 2021 року.

Судом з`ясовано, що після відкриття провадження у справі змінилася адреса місцезнаходження відповідача.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 31 ГПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Дана справа не відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Ухвалою суду від 09 листопада 2021 року відкладено розгляд справи по суті на 11 год. 30 хв. 30 листопада 2021 року та повідомлено відповідача даною ухвалою про дату час та місце наступного судового засідання.

Сторони в судове засідання не з`явилися, відповідач відзиву на позов суду не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Копію ухвали суду від 09 листопада 2021 року відповідачу було направлено за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Велика Васильківська, 38, м. Київ, 01024.

Однак вищевказана ухвала повернулися до суду 22 листопада 2021 року, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином вважається, що позивач отримав ухвалу суду від 09 листопада 2021 року 16 листопада 2021 року (день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки).

Позивач надіслав суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду відзив на позов, а також необхідні докази, що обґрунтовують свої заперечення по суті позовних вимог, про дату, час та місце проведення судового засідання сторони повідомлені належним чином, та оскільки явка учасників судового провадження в судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначав, що на підставі договору поставки обладнання №ST-8829/2020 від 15 грудня 2020 року передав відповідачу товар на умовах визначених цим договором, проте зобов`язання щодо оплати придбаного товару відповідач не виконав, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 284 465 грн. 79 коп. боргу.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 15 грудня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю "ЮМОТОР" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТЕХНОЛОГІЙ" (постачальник) було укладено договір поставки обладнання за №ST-8829/2020.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця обладнання, а покупець - прийняти та сплатити за нього ціну на умовах і в порядку, вказаному в цьому договорі.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно п. 2.2. договору найменування (номенклатура), асортимент, кількість, вартість обладнання вказуються у видаткових накладних і Специфікаціях, які додаються до цього договору і є його невід`ємними частинами.

Сторони визначили у Специфікації №2 від 06 січня 2021 року найменування, кількість та вартість товару, що поставлятиметься.

Відповідно до п. 1.1. Специфікації повна ціна обладнання, що складає 284 465 грн. 79 коп., сплачується покупцем протягом 10 робочих днів з дня підписання сторонами видаткової накладної.

Відповідач видав довіреність від 11 січня 2021 року на отримання товару на ім`я водія-експедитора ОСОБА_1 .

11 січня 2021 року постачальник поставив, а покупець (в особі водія-експедитора ОСОБА_1 ) прийняв товар.

Факт поставки (передачі) товару відповідачу підтверджується письмовою розпискою, яка була власноручно написана ОСОБА_1 та скріплена печаткою товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМОТОР".

Водночас, 11 січня 2021 року відповідач надав позивачу гарантійний лист за №1 щодо оплати до 16 січня 2021 року придбаного товару по договору поставки №ST-8829/2020 від 15 грудня 2021 року та Специфікації №2 до вказаного договору.

Проте відповідач не здійснив оплати за придбаний товар.

В зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення 284 465 грн. 79 коп. боргу.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище, остаточний розрахунок за отриманий товар повинен був здійснюватися до 16 січня 2021 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного виконання, на підставі умов договору поставки, розрахунку з позивачем за поставлений товар.

Згідно ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При зверненні до суду позивач надав суду копії доказів прошитих та пронумерованих на 29 аркушах паперу з відміткою та підписом адвоката на останньому аркуші, що копії документів відповідають оригіналам.

Клопотань в порядку ч.6 ст.91 ГПК України до суду не надходило.

Відповідач під час розгляду даної справи обставин викладених позивачем у своєму позові не спростовував та будь-яких доказів суду не надав.

Отже, суд дійшов висновку, що в даному випадку докази, які надані позивачем на підтвердження обставин поставки товару відповідачу за договором, є більш вірогідними, ніж докази, надані відповідачем на спростування цих обставин.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином борг в розмірі 284 465 грн. 79 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМОТОР" , вул. Велика Васильківська, 38, м. Київ, ідентифікаційний код 37551348 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТЕХНОЛОГІЙ", вул. Жилянська, 146, офіс 303, м. Київ, ідентифікаційний код 38992838 - 284 465 грн. 79 коп. боргу та 4 266 грн. 99 коп. судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 30 листопада 2021 року.

Суддя А.В.Васянович