УХВАЛА

02 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 922/2087/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Заступника керівника Харківської обласної прокуратури

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Мірошніченка Володимира Семеновича

до Барвінківського Виконавчого комітету міської ради Харківської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Барвінківська міська рада Харківської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна архітектурно-будівельна інспекція України,

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у справі (повний текст складено 17.12.2020) у справі № 922/2087/20, подана 27.09.2021 до суду касаційної інстанції засобом поштового зв`язку.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.10.2021 касаційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із незазначенням передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстав подання касаційної скарги, ненаданням доказів про сплату судового збору у встановленому законом розмірі та надано строк для усунення недоліків до 22.11.2021, який при цьому не повинен був перевищувати десяти днів із дня вручення зазначеної ухвали скаржникові.

Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, ухвалу від 25.10.2021 скаржником отримано 01.11.2021, тобто строк на усунення недоліків до 11.11.2021.

16.11.2021 (подано 11.11.2021) на усунення недоліків касаційної скарги від Харківської обласної прокуратури до Верховного Суду було подано лист від 11.11.2021 № 15/4-3445-21, копію платіжного доручення від 08.11.2021 № 3165та уточнена касаційна скарга.

Перевіривши надані докази, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, зважаючи на таке.

Ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна (пункт 2 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України).

Зокрема, підставою для залишення касаційної скарги Харківської обласної прокуратури ухвалою Верховного Суду від 25.10.2021 була відсутність доказів сплати судового збору при зверненні до суду касаційної інстанції у встановленому законом порядку і розмірі визначеному з вартості спірного майна.

Під час усунення недоліків касаційної скарги прокурор в листі від 11.11.2021 № 15/4-3445-21 зазначає, що ціна позову була визначена позивачем у розмірі 110 150, 00 грн.

У зв`язку з чим він надає докази сплати судового збору, а саме платіжне доручення від 08.11.2021 № 3165 у сумі 4 540,00 грн, оскільки 1,5 відсотка ціни позову становить менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини 7 статті 12 для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 102,00 грн (станом на 01.01.2020).

Предметом позову у даній справі є визнання права власності на нежитлові прибудови вартість, яких складає 110 150, 00 грн, як зазначено прокурором під час усунення недоліків касаційної скарги, що становить значно менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому у розумінні положень Господарського процесуального кодексу України ця справа є малозначною.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 цього Кодексу не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Крім того, можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах, залежить виключно від обставин конкретної справи та значення кожної з них для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".

Використання оціночних чинників, як-то: "винятковість значення справи для скаржника", "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи" тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже, виходячи із статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

При цьому, незгода із рішенням суду попередньої інстанції не свідчить автоматично про неправильність застосування або порушення норм матеріального/ процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цих рішень, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача/ відповідача є звичайним передбачуваним процесом.

Проте, подана касаційна скарга заявника не містить посилань на виключні випадки, передбачені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, за яких судові рішення у малозначних справах може бути переглянуто у касаційному порядку.

Суд звертає увагу, що посилання на підставу касаційного оскарження судових рішень, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України без належного обґрунтування підстав визначених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не є підставою для відкриття касаційного провадження у малозначних справах.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У контексті викладеного необхідно враховувати, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у справі № 922/2087/20, на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у справі № 922/2087/20.

2.Оригінал касаційної скарги з додатками, у тому числі копію платіжного доручення від 08.11.2021 № 3165 про сплату судового збору у сумі 4 540,00 грн повернути Харківській обласній прокуратурі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак