ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/519/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Сілаєва В.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача - Левченко Ю.В.;

від відповідача 1 - Григор`єв В.В.;

від відповідача 2 - не з`явився;

від відповідача 3 - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2021 про відстрочення виконання рішення суду, постановлену суддею Невінгловська Ю.М., у м. Одеса, повний текст якої складено від 11.10.2021

у справі №916/519/21

за позовом: Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»

до відповідачів:

1.Приватного підприємства «Богуславське»

2. ОСОБА_1

3. ОСОБА_2

про: стягнення 3 979 706,56 грн, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року Приватне підприємство «Богуславське» звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою про відстрочення виконання рішення суду, згідно з якою просило суд: відстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/519/21 від 16.06.2021 на термін 10 місяців та встановити наступний графік виконання рішення суду: 1 752 923,96 грн до 30.11.2021 грн; 2 000 000,00 грн до 01.06.2021.

Вказана заява мотивована тим, що наразі виконання рішення господарського суду від 16.06.2019 у даній справі є неможливим через скрутну фінансову ситуацію, яка склалась у зв`язку із загибеллю врожаю озимих та ярових культур, врожаю соняшника та кукурудзи, що було визнано форс-мажорною обставиною регіонального рівня, а основним видом господарської діяльності Приватного підприємства «Богуславське» є вирощування зернових культур. Згідно зі звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01.06.2021 та таблицею доходів та витрат в 2021 році Приватне підприємство «Богуславське» дійсно зможе виконати рішення суду у разі його розстрочення. Крім того виконання зобов`язання перед банком забезпечено заставою відповідно до договору застави майнових прав №290819-ЗПМ від 29.08.2019, що в будь-якому разі забезпечить виконання рішення суду.

28.09.2021 від Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» надійшли додаткові пояснення у справі, якими останнє просило суд: відмовити Приватному підприємству «Богуславське» у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду, з огляду на її безпідставність. Позивач вказував, що заявник повторно звертається до суду з відповідною заявою, що вказує на зловживанням правом з боку боржника; з 2021 році фінансовий стан боржника дозволяє йому можливість сплатити заборгованість; звернення до суду з цією заявою є способом зупинення виконавчого провадження №66291730 та зупинення процесу реалізації майна товариства. Додатково позивач повідомляв, що аналогічна ситуація склалась у справі №916/605/21, але Приватне підприємство «Богуславське» заборгованість так і не сплатило; відносно божника існують й інші виконавчі провадження, а саме: №66562798, №66610228 та №66563410 за якими грошові кошти на рахунках арештовані, що унеможливить сплату заборгованості добровільно у даній справі. Разом з тим у разі задоволення заяви боржника і зупинення виконавчого провадження стягнення на ліквідне майно буде здійснено на користь інших кредиторів. У свою чергу, поручителі з такою заявою до суду не звертались, а її задоволення потягне за собою і зупинення виконавчого провадження і щодо поручителів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2021 (з урахуванням ухвали суду від 12.10.2021 про виправлення описки) заяву Приватного підприємства «Богуславське» про відстрочення виконання рішення суду (вх. ГСОО № 2-1183/21 від 22.09.2021 року) по справі № 916/519/21 - задоволено; відстрочено виконання рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/519/21 від 16.06.2021 року на термін 10 місяців та встановити наступний графік виконання рішення суду: 1 752 923,96 грн до 30.11.2021 року; 2 000 000,00 грн до 01.06.2021 року.

Означена ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідне відстрочення забезпечить можливість заявнику погасити наявну заборгованість за наявності скрутного матеріального становища та його наміру найближчим часом здійснити добровільне погашення частини суми заборгованості за кредитним договором. Також судом прийнято до уваги результати здійснення боржником господарської діяльності (отримання прибутку від збирання та реалізації сільськогосподарських культур).

Не погодившись з означеним рішенням суду, Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило суд: поновити йому процесуальний строк на апеляційну оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 04.10.2021 у справі №916/519/21; скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2021 у справі №916/519/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Приватному підприємству «Богуславське» у задоволенні клопотання про відстрочення виконання рішення суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилався на постановлення судом першої інстанції ухвали з порушенням норм чинного законодавства та не з`ясуванні обставин справи, що мають значення для її розгляду.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

судом першої інстанції не дотримано балансу інтересів сторін у справі;

боржником не доведено як посуха у 2019 та 2020 роках впливає на можливість погашення заборгованості у 2021 році, крім того саме у цьому році відповідач має дохід;

ухвалою від 19.08.2021 суд першої інстанції відмовив у аналогічної заяви про відстрочення виконання рішення суду;

відстрочення на такий тривалий час є невиправданим, адже після збору урожаю цього року відповідач-1 не матиме значного доходу до серпня 2022 року;

аналогічна ситуація склалась у справі №916/605/21, але Приватне підприємство «Богуславське» заборгованість так і не сплатило;

відносно божника відкриті й інші виконавчі провадження, а саме: №66562798, №66610228 та №66563410 за якими грошові кошти на рахунках арештовані, що унеможливить сплату заборгованості добровільно у даній справі. Разом з тим у разі задоволення заяви боржника і зупинення виконавчого провадження стягнення на ліквідне майно буде здійснено на користь інших кредиторів.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого витягом з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 28.10.2021 для розгляду заяви визначено судову колегію у складі: головуючого судді Богацької Н.С., суддів Принцевської Н.М., Діброви Г.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2021: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2021 про відстрочення виконання рішення суду у справі №916/519/21; встановлено іншим учасникам справи згідно з нормами ст. 263 Господарського процесуального кодексу України строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами його направлення учасникам справи) до 12.11.2021 та роз`яснено про їх право у вказаний строк подати до суду разом з відзивом на апеляційну скаргу або окремо будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище статті, або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення чи залишення без розгляду.

У встановлений судом апеляційної інстанції строк відповідач-1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 справу №916/519/21 призначено до розгляду на 02.12.2021 о 14:00 год.

25.11.2021 від Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, у якому останнє просило суд: прийти ухвалу про проведення судового засідання у справі №916/519/21, яке призначено на 02.12.2021 о 14:00 год. в режимі відеоконференції; проведення відеоконференції доручити Центральному апеляційному господарського суду, що знаходиться за адресою: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, або Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська, що розташований за адресою: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького,57, або Господарському суду Дніпропетровської області, що розташований за адресою: 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1, або Дніпровському апеляційному суду, 49000, м. Дніпро, вул. Харківська, 13, або Кіровському районному суду м. Дніпропетровська, 49101, м. Дніпро, пр. Пушкіна, 29, в залежності від того, де буде вільним майданчик для проведення відеоконференції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 клопотання Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції задоволено; постановлено судове засідання 02.12.2021 о 14:00 год. провести в режимі відеоконференції в приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою; доручено Центральному апеляційному господарського суду забезпечити проведення судового засідання у справі №916/519/21, розгляд якої призначено на 02.12.2021 о 14:00 год., в режимі відеоконференції в приміщенні зазначеного суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 у Господарського суду Одеської області в порядку п. 17.10 розділу XI Господарського процесуального кодексу України додатково витребувано копії кредитного договору №290819-АТ від 29.08.2019, укладеного між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (банк) та Приватним підприємством «Богуславське» (зі змінами та доповненнями (за наявності).

02.12.2021 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли витребувані ухвалою від 30.11.2021 копії матеріалів.

Представник позивача в судове засідання з`явився, надав усні пояснення, підтримав зміст доводів та вимог, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача-1 в судове засідання з`явився, проти доводів апелянта заперечив, просив судове рішення залишити без змін. Додатково зазначив, що рішення суду у справі №916/605/21 виконане ним в повному обсязі, та наразі Підприємством здійснено платіж на суму 1 752 923, 96 грн за рішенням у даній справі.

Представники відповідачів 2 та 3 в судове засідання не з`явились, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, визнала можливим розглянути справу за відсутності представників відповідачів 2 та 3, за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з приписами ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали та відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень, в березні 2021 року від Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» надійшла до Господарського суду Одеської області позовна заява до відповідачів: Приватного підприємства «Богуславське», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення з них грошових коштів у розмірі 3 979 706,56 грн., з яких: 2 816 000 грн. - заборгованість за кредитом, 703 600 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 59 185,37 грн. - заборгованість за поточними процентами, 343 114,49 грн. - заборгованість за простроченими процентами, 39 469,67 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 18 337,03 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків, а також покласти на відповідачів судові витрати.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.06.2021: позов задоволено частково; стягнуто солідарно з Приватного підприємства «Богуславське», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитом у розмірі 3 519 600,00 грн., заборгованість за простроченими процентами у розмірі 227 033,64 грн, пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3 381,51 грн, пеню за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 2 908,81 грн; в задоволенні решти позову відмовлено; стягнуто на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» судовий збір: з Приватного підприємства «Богуславське» у розмірі 18 764,32 грн; з ОСОБА_1 - 18 764,32 грн; з ОСОБА_2 - 18 764,32 грн.

14.07.2021 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 16.06.2021 у справі № 916/519/21, було видано відповідні накази.

З інформаційної довідки від 28.09.2021 про виконавче провадження №66291730 вбачається, що останнє відкрито 27.07.2021 за судовим наказом №916/519/21 від 14.07.2021, боржником визначено Приватне підприємство «Богуславське», а стягувачем Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро», сума яка підлягає стягненню: 3 752 923,96 грн. Також 27.07.2021 винесено дві постанови про арешт майна боржника, 29.07.2021 - постанову про арешт майна боржника, 28.08.2021 - постанови про арешт коштів та майна боржника, постанову про розшук майна боржника, 31.08.2021 здійснено опис майна боржника; 02.09.2021 винесено постанову про передачу майна на зберігання іншому зберігачу, постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; 23.09.2021 та 24.09.2021 здійснено передачу майна на реалізацію.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2021 (з урахуванням ухвали суду від 12.10.2021) виконання судового рішення відповідно до заяви Приватного підприємства «Богуславське» про відстрочення виконання судового рішення, відстрочено на термін 10 місяців та встановлено наступний графік виконання рішення суду: - 1 752 923,96 до 30.11.2021 року; - 2 000 000,00 до 01.06.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Принцип обов`язковості судових рішень має місце у нормах ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до ч. 2 якої, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з відкритими даними Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлено, що рішення Господарського суду Одеської області від 16.06.2021 у даній справі набрало чинності 09.07.2021.

Як зазначалось вище, за судовим наказом №916/519/21 від 14.07.2021 відкрито 27.07.2021 виконавче провадження №66291730, де боржником визначено Приватне підприємство «Богуславське», а стягувачем Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро», сума яка підлягає стягненню: 3 752 923,96 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз зазначених приписів свідчить про те, що законодавцем встановлено чотири різні процесуальні дії, а саме: відстрочити виконання судового рішення; розстрочити його виконання; встановити спосіб або порядок такого виконання; змінити відповідний спосіб або порядок.

У свою чергу, колегія суддів вважає за належне відмітити, що поняття «відстрочення» та «розстрочення» мають різне змістовне навантаження, проте на сьогодні в законодавстві не надано визначення цих термінів.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Варто також звернути увагу на те, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено різні наслідки у разі відстрочення або розстрочення виконання рішення. Так згідно з п. 6 ч. 1 ст. 34 вказаного Закону надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення є підставою для зупинення виконавцем вчинення виконавчих дій. Але у відповідності до ч. 1 ст. 33 цього ж Закону рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. У свою чергу окремої підстави для зупинення виконавчого провадження у такому випадку вказаним Законом не встановлено.

Враховуючи зазначене та проаналізувавши прохальну частину заяви Приватного підприємства «Богуславське» про відстрочення виконання рішення, колегія суддів дійшла висновку, що фактично заявник просить відстрочити виконання рішення, але у спосіб, що передбачений при розстрочці такого виконання із зазначенням графіку виконання рішення, тобто визначив виконання рішення суду частками з певним інтервалом у часі. Проте відстрочення у зазначений спосіб законодавством, зокрема Господарським процесуальним кодексом України, не передбачається. Крім того задоволення судом такої заяви буде суперечити вказаним вище нормативним положенням Закону України «Про виконавче провадження», оскільки зупинення вчинення виконавчих дій, у зв`язку з відстроченням унеможливить виконання судового рішення згідно встановленого графіку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що:

за наведеним в заяві графіком заявник просить платіж у сумі 2 000 000,00 грн відстрочити до 01.06.2021 за рішенням Господарського суду Одеської області від 16.06.2021;

ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2021 (з урахуванням ухвали суду від 12.10.2021 про виправлення описки) відстрочено виконання рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/519/21 від 16.06.2021 саме згідно із зазначеним Приватним підприємством «Богуславське» графіком, зокрема платіж у сумі 2 000 000,00 грн відстрочено до 01.06.2021.

Тобто судом першої інстанції ухвалою здійснено відстрочення до дати, яка передувала прийняттю її рішення, що взагалі унеможливить подальше виконання такої ухвали. На момент ухвалення цієї постанови у даній справі до ухвали Господарського суду Одеської області від 04.10.2021 в цій частині не внесено виправлень описок.

Таким чином, оскільки заявником визначено вимогу про відстрочення виконання рішення суду першої інстанції на 10 місяців, то колегія суддів, враховуючи, що останнім не перевищено строк визначений в ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, вважає за належне розглянути зазначене клопотання в цій частині.

Як зазначалось вище, відповідно до ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 917/138/16.

Обґрунтовуючи необхідність відстрочення виконання рішення суду, заявник вказував, що рішення суду ним визнається та буде виконане, однак наразі його виконання в повному обсязі є неможливим через скрутну фінансову ситуацію, яка склалась у зв`язку із загибеллю врожаю, який було ним посіяно через посуху 2019-2020 років в Одеській області, що було визнано форс-мажорною обставиною регіонального рівня.

Так, Приватне підприємство «Богуславське» на підтвердження складної фінансової ситуації, яка склалася у зв`язку із загибеллю врожаю через посуху 2019-2020 років в Одеській області надало суду звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 1 грудня 2019 року, довідку про несприятливі погодні умови восени 2019 року та весняний період 2020 року щодо стану озимих культур на території Великомихайлівського району Одеської області, акти обстеження та списання загиблих посівів у Приватного підприємства «Богуславське» та витяг з протоколу позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайний ситуацій райдержадміністрації №12 від 20.05.2020, яким зафіксовано дані про загибель посіві озимих сільськогосподарських культур, довідку про розрахунок збитків від втрат незібраної сільськогосподарської продукції на загальну суму 13 032705,47 грн, довідку заборгованості за кредитами в банках на 10 272 381,07 грн.

Згідно Таблиці доходів та витрат по Приватному підприємству «Богуславське» 2021 рік, витрати вказаного підприємства у 2022 році складатимуть 42 301 434,83 грн, а доходи - 27 799 650,00 грн.

Звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і виноградників на 01.12.2019, форма №29-сг, затв наказом Держстату №133 від 06.07.2018, встановлено, що із:

площі посівів 1 052,42 га культури зернові та зернобобові зібрано 1 052,42 га, з яких:

800,00 га озимої пшениці, обсяг виробництва у початково-оприбуткованій масі 20 866,00 ц, обсяг виробництва у масі після доробки 19 404,50 ц;

252,42 га озимого ячменю обсяг виробництва у початково-оприбуткованій маці 6 802,00 ц, обсяг виробництва у масі після доробки 6 258,10 ц

площі посівів 660,00 га технічних культур, з яких:

озимий ріпак 280,00 га, зібрана площа 280 га, обсяг виробництва 5 035,00 ц;

соняшник 380 га, зібрана площа 380 га, обсяг виробництва 7 686,70 ц.

площі посівів 1 712,42 га сільськогосподарських культур відомості про зібрану площу та обсяг виробництва відсутні.

Звітом про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року, форма №4-сг, затв наказом Держстату №133 від 06.07.2018, наданого до Центру обробки електронних звітів Держстату України, Приватним підприємством «Богуславське» засіяно 50,44 га озимої пшениці, 736,00 грн соняшнику, 786,44 га сільськогосподарських культур.

15.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євростандарт» та Приватним підприємством «Богуславське» укладено договір застави, де в п. 1.2 визначено, що предметом застави є майбутній врожай озимої пшениці 2020 року заставною вартістю 1 186 000,00 грн.

15.05.2020 трьома актами обстеження та списання загиблих посівів в Приватному підприємстві «Богуславське» встановлено, що у зв`язку з тривалою посухою в зимово-весняний період 2020 року загинули:

посіви на площі озимої пшениці - 105,8781 га, озимого ячменю - 199,9362 га, озимого ріпаку 93,7618 га. Вказані посіви комісія пропонувала списати та площі підготувати до посіву озимих культур;

посіви на площі озимої пшениці - 675,6816 га, озимого ячменю - 18,7242 га. Вказані посіви комісія пропонувала списати та площі підготувати до посіву озимих культур;

посіви на площі озимого ячменю 37,3396 га. На вказаній площі запропоновано здійснити пересівання просом.

Витягом із протоколу позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій райдержадміністрації №12 від 20.05.2020 зафіксовано дані про загибель посівів озимих сільськогосподарських культур, а сам Приватного підприємства «Богуславське»: озимої пшениці 781,5597 га, озимого ячменю 256 га, озимого ріпаку 93,7618 га.

11.06.2020 Гідрометеоролічним центром Чорного та Азовського морів Державної служби України з надзвичайних ситуаці видано довідку №1211/-09 про несприятливі умови восени 2019 року та весняний період 2020 року щодо стану озимих культур на території Великомихайлівського району Одеської області, якою зазначено, що засушливі умови, які спостерігались в осінній період 2019 року та несприятливі явища у весняний період (дефіцит опадів, недостатнє і незадовільне зволоження ґрунту, заморозки, низька відносна вологість повітря) 2020 року негативно впливали на вегетацію і могли спричинити пошкодження і загибель посівів озимої пшениці, озимого ячменю, озимого ріпаку на землях Приватного підприємства «Богуславське» Великомихайлівського району Одеської області.

Листом №б/н від 30.06.2020 Головним управлінням статистики в Одеській області встановлено, що за 2019 рік реалізовано продукції: 11 421 ц пшениці на суму 4 872 316,00 грн, 4 839 ц ячменю на суму 2 014 888,00 грн, 4 638 ц ріпаку на суму 4 058 523,00 грн.

Також в матеріалах справи міститься довідка №152 від 09.11.2020 Приватного підприємства «Богуславське», якою останній відображав наявність у нього зобов`язань в банках на суму 10 272 381,07 грн. При цьому, кредиторська заборгованість становить 7 310,9 грн.

Відповідно до Звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року, форми №4-сг, затв. наказом Держстату №133 від 06.07.2018, наданого до Центру обробки електронних звітів Держстату України, Приватним підприємством «Богуславське» засіяно 3640 га землі зерновими, зернобобовими, технічними та сільськогосподарськими культурами.

Крім того, Приватним підприємством «Богуславське» надано довідку розрахунку збитків від втрати незібраної сільськогосподарської продукції на суму 13 032 705,47 грн.

Згідно з товарними аграрними розписками, укладеними 13.12.2020 між Приватним підприємством «Богуславське», як боржником і:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Адама Україна», як кредитором, встановлено безумовне зобов`язання боржника здійснити поставку 947,887 тонн пшениці 4 класу, врожаю 2021 року в строк до 01.07.2021;

Товариством з обмеженою відповідальністю «Креатив Агро Сервіс», як кредитором, встановлено безумовне зобов`язання боржника сплатити кредитору грошові кошти 2 182 950,00 грн.

11.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євростандарт» та Приватним підприємством «Богуславське» укладено договір застави, де в п. 1.2 визначено, що предметом застави є майбутній врожай соняшника 2021 року заставною вартістю 2 352 700,00 грн.

У відповідності до фінансових аграрних розписок від:

28.12.2020 Приватне підприємство «Богуславське» зобов`язалось сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю «Креатив Агро Сервіс» 1 175 640,00 грн;

06.04.2021 Приватне підприємство «Богуславське» на виконання договору купівлі-продажу №21 НХ 004 ОДОВ від 30.10.2020 зобов`язався в строк до 20.09.2021 включно виконати безумовне зобов`язання сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна» 2 700 000,00 грн.

Відповідно до даних з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 28.09.2021 щодо Приватного підприємства «Богуславське», як боржника відкрито 7 виконавчих проваджень, а саме: №66293449, №66562793, №66563410, №66610228, №66393942, №66291730, №66393403, в яких стягувачами є: Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро», Акціонерне товариство «ПроКредит Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОПРОТЕКТ».

Отже, підставою звернення до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду першої інстанції заявником визначено скрутне матеріальне становище.

Приватне підприємство «Богуславське» зазначило, що не винне у виникненні спору, належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин. Воно є сільськогосподарським підприємством, основними видами діяльності якого є вирощування зернових культур, а тому прибутки знаходяться у прямій залежності від врожайності, яка в свою чергу залежить від погодних та інших умов.

Разом з тим, недостатність/відсутність коштів у відповідача, особливості роботи підприємства, посилання на залежність прибутковості діяльності підприємства від врожайності, погодних та інших умов не можна вважати безумовним винятковим випадком, за наявності якого виконання судового рішення може бути відстрочено, адже підприємство в силу ст. 42 Господарського кодексу України організовує свою господарську діяльність на власний ризик, що покладає на нього тягар несприятливих наслідків такої діяльності і самі по собі фінансові труднощі підприємства не свідчать про те, що особа (боржник) не може виконати рішення суду.

Крім того, колегія суддів додатково враховує, що за ч. 4 ст. 219 Господарського кодексу України сторони зобов`язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.06.2021 у давній справі встановлено, що 29.08.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (банк) та Приватним підприємством «Богуславське» (позичальник) було укладено кредитний договір №290819-АТ. Проте згідно з умовами цього договору сторонами не передбачено звільнення від відповідальності в разі настання форс-мажорних обставин, або обставин, які мають надзвичайний характер. У свою чергу в рішенні суд першої інстанції від 16.06.2021 у даній справі також не зазначено про наявність таких підстав.

На підтвердження обставин можливості виконання рішення суду у 2021 році позивач посилався на звіти про посівні площі сільськогосподарських культур під урожаї 2020 та 2021 років, який свідчить про виділення Приватним підприємством «Богуславське» посівної площі, зокрема, під озиму пшеницю, озимий ячмінь, сою, соняшник, сільськогосподарські культури. Також заявником додано таблицю його доходів на 2021 рік, в якій вказано, що очікуваний дохід в липні - вересні 2021 року від реалізації пшениці, ячменю, льону, соняшнику становитиме 27 799 650,00 грн.

Але колегією суддів, доводи відповідача-1 про його добросовісну поведінку щодо поступового погашення заборгованості визнаються безпідставними, оскільки вже в вересні 2021 року він мав отримати вказаний дохід та сплатити наявну заборгованість перед Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» у повному обсязі. Водночас, відповідна мета - забезпечення можливості дійсного виконання рішення - досягнута не була, адже рішення суду наразі (з огляду на встановлений судом графік платежів) залишається не виконаним.

Також апеляційний суд акцентує увагу на тому, що посилання на існуючі зобов`язання перед іншими контрагентами відповідача-1 не можуть вважатися поважною обставиною для відстрочення виконання рішення по даній справі на 10 місяців.

В даному випадку, заявником не обґрунтовано належними доказами у розумінні ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, а місцевим судом не встановлено відсутності ліквідного майна і джерел фінансування, вжиття всіх ефективних заходів з погашення заборгованості та спроможності виконання судового рішення.

Крім того, заявник звернув увагу суду на те, що виконання зобов`язання перед Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» забезпечено заставою відповідно до договору застави майнових прав №290819-ЗПМ від 29.08.2019 з подальшими змінами відповідно до договору №181119 від 18.11.2019, що в будь-якому разі забезпечить виконання рішення суду.

Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача-1 на вказану заставу, оскільки виконання договору застави та умови щодо звернення стягнення на предмет застави чітко врегульовані його положеннями та це не впливає на виконання рішення по даній справі.

Конституційний Суд України у рішенні № 5-пр/2013 від 26.06.2013 вказав, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в п.4.12 постанови Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19).

Разом з тим необхідно враховувати, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення ЄСПЛ у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» від 28.07.1999).

Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справах «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 та «Ясюнієне проти Литви» від 06.03.2003).

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ у справі «Чижов проти України» від 17.05.2005). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України» від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції («Крапивницький та інші проти України» від 17.09.2002).

Отже, питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам боржника, колегія суддів не погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про те, що відстрочення виконання рішення суду у даній справі не порушить принцип збалансованості інтересів сторін.

Судова колегія враховує, що невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушує матеріальні інтереси позивача та може призвести до негативних наслідків для останнього.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із ч. 1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, висновки місцевого господарського суду щодо наявності визначених ст.331 Господарського процесуального кодексу України виключних обставин для запровадження запропонованого відстрочення виконання рішення є передчасними, з огляду на що надання такого відстрочення не узгоджується із встановленими п. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України принципами справедливості, добросовісності та розумності.

Водночас, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановленого судами.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За таких обставин апеляційна скарга Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 04.10.2021 про відстрочення виконання рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволені заяви про відстрочення виконання рішення.

Судові втрати, пов`язані з розглядом даної справи, відповідно до правил ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача-1.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.10.2021 про відстрочення виконання рішення суду у справі № 915/519/21 скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву Приватного підприємства «Богуславське» 21.09.2021 (вх.№2-1183/21 від 22.09.2021) про відстрочення виконання судового рішення у справі №916/519/21 залишити без задоволення.

Стягнути з Приватного підприємства «Богуславське» (67100, Одеська обл., Великомихайлівський р-н, Великомихайлівська селищна рада, комплекс будівель і споруд №6, ) на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 32, код. ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2 270,00 грн.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до вимог ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.12.2021.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська