УХВАЛА

м. Київ

30.11.2021Справа № 910/7610/20
За позовом Публічного акціонерного товариства "Трансамміак"

до Державного підприємства "Укрхімтрансаміак"

про визнання права, зобов`язання вчинити дії та внесення змін до контракту,

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Публічного акціонерного товариства "Тольяттіазот"

до Державного підприємства "Укрхімтрансаміак"

про визнання права, зобов`язання вчинити дії та внесення змін до контракту

Суддя Карабань Я.А.

Секретар судового засідання Федорова С.М.

представники учасників справи:

від позивача: Тищенко А.В.;

від відповідача: Пойда О.А., Мицько Н.М.;

від третьої особи: Бауліна В.О.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 прийнято позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Трансамміак" та Публічного акціонерного товариства "Тольяттіазот" до розгляду та відкрито провадження в справі № 910/13570/19, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2020 постановлено, зокрема:

- роз`єднати позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Трансамміак" та Публічного акціонерного товариства "Тольяттіазот" до Державного підприємства "Укрхімтрансаміак":

1) визнати право ПАТ "Тольяттіазот" та ПАТ "Трансамміак" на отримання від ДП "Укрхімтрансаміак" щотижневих проміжних актів передачі-прийому рідкого аміаку для транспортування по аміакопроводу до ОПЗ, складених на підставі приладів обліку на Насосній станції 9 (НС-9), згідно умов п. 3.2 Контракту № 026/А/2007 про надання послуг з транзиту аміаку рідкого через територію України магістральним трубопроводом від 24.12.2007;

2) зобов`язати ДП "Укрхімтрансаміак", починаючи з січня 2018 року, оформлювати та надати ПАТ "Тольяттіазот" та ПАТ "Трансамміак" акти здачі-приймання аміаку рідкого російського походження, відповідно до п. 3.1 Контракту, з зазначенням в ньому показів приладів обліку на КС-15, на підставі яких було розраховано обсяг відтранспортованого аміаку ПАТ "Тольяттіазот" до ОПЗ, та з виключенням слів "поставлено" та "поставлено в аммиакопровод для транспортировки";

3) зобов`язати ДП "Укрхімтрансаміак", починаючи з січня 2018 року, оформляти та надавати ПАТ "Тольяттіазот" та ПАТ "Трансамміак" щотижневі акти згідно п. 3.2 Контракту з зазначенням показів приладів обліку на НС-9;

4) стягнути з ДП "Укрхімтрансаміак" на користь ПАТ "Тольяттіазот" вартість втрат в 2018 році, в розмірі 795 825,65 дол. США;

5) внести до Контракту зміни шляхом визнання укладеною Додаткової угоди до Контракту № 026/А/2007 від 24 грудня 2007 року в редакції, наведеній в прохальній частині позовної заяви,

виділивши їх у самостійні провадження;

- позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Тольяттіазот" до Державного підприємства "Укрхімтрансаміак":

1) визнати право ПАТ "Тольяттіазот" на отримання від ДП "Укрхімтрансаміак" щотижневих проміжних актів передачі-прийому рідкого аміаку для транспортування по аміакопроводу до ОПЗ, складених на підставі приладів обліку на Насосній станції 9 (НС-9), згідно умов п. 3.2 Контракту;

2) зобов`язати ДП "Укрхімтрансаміак", починаючи з січня 2018 року, оформлювати та надати ПАТ "Тольяттіазот" акти здачі-приймання аміаку рідкого російського походження, відповідно до п. 3.1 Контракту, з зазначенням в ньому показів приладів обліку на КС-15, на підставі яких було розраховано обсяг відтранспортованого аміаку ПАТ "Тольяттіазот" до ОПЗ, та з виключенням слів "поставлено" та "поставлено в аммиакопровод для транспортировки";

3) зобов`язати ДП "Укрхімтрансаміак", починаючи з січня 2018 року, оформляти та надавати ПАТ "Тольяттіазот" щотижневі акти згідно п. 3.2 Контракту з зазначенням показів приладів обліку на НС-9;

4) стягнути з ДП "Укрхімтрансаміак" на користь ПАТ "Тольяттіазот" вартість втрат в 2018 році, в розмірі 795 825,65 дол. США;

5) внести до Контракту зміни шляхом визнання укладеною Додаткової угоди до Контракту № 026/А/2007 від 24 грудня 2007 року в редакції, наведеній в прохальній частині позовної заяви, -

розглядати в межах справи № 910/13570/19;

- позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Трансамміак" до Державного підприємства "Укрхімтрансаміак":

1) визнати право ПАТ "Трансамміак" на отримання від ДП "Укрхімтрансаміак" щотижневих проміжних актів передачі-прийому рідкого аміаку для транспортування по аміакопроводу до ОПЗ, складених на підставі приладів обліку на Насосній станції 9 (НС-9), згідно умов п. 3.2 Контракту;

2) зобов`язати ДП "Укрхімтрансаміак", починаючи з січня 2018 р., оформлювати та надати ПАТ "Трансамміак" акти здачі-приймання аміаку рідкого російського походження, відповідно до п. 3.1 Контракту, з зазначенням в ньому показів приладів обліку на КС-15, на підставі яких було розраховано обсяг відтранспортованого аміаку ПАТ "Тольяттіазот" до ОПЗ, та з виключенням слів "поставлено" та "поставлено в аммиакопровод для транспортировки";

3) зобов`язати ДП "Укрхімтрансаміак", починаючи з січня 2018 р., оформляти та надавати ПАТ "Трансамміак" щотижневі акти згідно п. 3.2 Контракту з зазначенням показів приладів обліку на НС-9;

4) внести до Контракту зміни шляхом визнання укладеною Додаткової угоди до Контракту № 026/А/2007 від 24 грудня 2007 року в редакції, наведеній в прохальній частині позовної заяви, -

виділити у самостійне провадження з наступним присвоєнням цим вимогам окремого номеру справи.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.06.2020 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Трансамміак" до Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" про визнання права, зобов`язання вчинити дії, внесення змін до Контракту № 026/А/2007 про надання послуг з транзиту аміаку рідкого через територію України магістральним трубопроводом від 24.12.2007 виділено у самостійне провадження з присвоєнням цим вимогам номеру справи № 910/7610/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Трансамміак" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви та строк на усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2020 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Трансамміак" повернуто заявникові.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2020 у справі №910/7610/20 скасовано, справу №910/7610/20 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постановою Верховного Суду від 14.12.2020 у справі № 910/7610/20 постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 залишено без змін.

Розпорядженням № 05-23/1840 керівника апарату призначено повторний розподіл судової справи № 910/7610/20 у зв`язку з відпусткою судді Гумеги О.В.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу справи від 21.12.2020 справу №910/7610/20 передано на розгляд судді Літвінової М.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Трансамміак" залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 позовну заяву вирішено вважати неподаною та повернуто Публічному акціонерному товариству "Трансамміак".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Трансамміак" задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 у справі № 910/7610/20 скасовано, матеріали справи №910/7610/20 повернуто до Господарського суду міста Києва на розгляд.

27.05.2021 матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва та передані на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 задоволено самовідвід Літвінової М.Є. від розгляду справи №910/7610/20 за позовом Публічного акціонерного товариства "Трансамміак" до Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" про визнання права, зобов`язання вчинити дії, внесення змін до контракту, матеріали справи №910/7610/20 передано уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу 04.06.2021 справу №910/7610/20 передано на розгляд судді Карабань Я.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 прийнято справу №910/7610/20 до свого провадження, розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 07.07.2021.

22.06.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла ухвала Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2021 про витребування матеріалів справи №910/7610/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2021 зупинено провадження в справі №910/7610/20 до перегляду постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 у справі №910/7610/20 в порядку касаційного провадження, матеріали справи №910/7610/20 надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

05.07.2021 від позивача на виконання ухвали суду надійшли належним чином завірені копії документів, які зазначені в додатках до позову.

19.07.2021 до суду надійшли матеріали справи №910/7610/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 поновлено провадження в справі №910/7610/20 та підготовче засідання призначено на 21.09.2021.

02.08.2021 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній заперечує проти позову в повному обсязі.

11.08.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

17.08.2021 від відповідача надійшли заперечення.

20.09.2021 до суду звернулося Публічне акціонерне товариство "Тольяттіазот" з позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в якому просить суд:

1) визнати право ПАТ "Тольяттіазот" на отримання від ДП "Укрхімтрансаміак" щотижневих проміжних Актів передачі-прийому рідкого аміаку для транспортування по аміакопроводу до ОПЗ, складених на підставі приладів обліку на Насосній станції 9 (НС-9), згідно умов п. 3.2 Контракту № 026/А/2007 про надання послуг з транзиту аміаку рідкого через територію України магістральним трубопроводом від 24.12.2007;

2) зобов`язати ДП "Укрхімтрансаміак", починаючи з січня 2018 року до дати судового рішення про задоволення позову в даній справі, оформити та надати ПАТ "Тольяттіазот" щотижневі акти згідно п. 3.2 Контракту, з зазначенням в ньому показів приладів обліку на НС-9, а починаючи з дати вступу судового рішення в законну силу оформлювати та надавати ПАТ «Тольяттіазот» щотижневі акти згідно п.3.2. Контракту з зазначенням показів приладів обліку на НС-9;

3) зобов`язати ДП "Укрхімтрансаміак", починаючи з січня 2018 року до дати судового рішення про задоволення позову в даній справі, оформити та надати ПАТ "Тольяттіазот" акти здачі-приймання аміаку рідкого російського походження, відповідно до п. 3.1 Контракту, з зазначенням в ньому показів приладів обліку на КС-15, на підставі яких було розраховано обсяг відтранспортованого аміаку ПАТ "Тольяттіазот" до ОПЗ, та з виключенням слів "поставлено" та "поставлено в аммиакопровод для транспортировки та в подальшому оформлювати та надавати такі акти.

4) внести до Контракту зміни шляхом визнання укладеною Додаткової угоди до Контракту № 026/А/2007 від 24 грудня 2007 року в редакції, наведеній в прохальній частині позовної заяви.

У підготовче засідання 21.09.2021 з`явилися представники учасників справи, протокольною ухвалою підготовче засідання відкладено на 26.10.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Публічного акціонерного товариства "Тольяттіазот" (надалі-третя особа) про визнання права, зобов`язання вчинити дії та внесення змін до контракту та вимоги за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

11.10.2021 від представника позивача за первісним позовом надійшли письмові пояснення щодо позовної заяви третьої особи.

13.10.2021 від представника відповідача надійшли заперечення проти вирішення спору за позовною заявою третьої особи в господарському суді в порядку п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

25.10.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву третьої особи.

У підготовче засідання 26.10.2021 з`явилися представники учасників справи, протокольною ухвалою підготовче засідання відкладено на 30.11.2021, для ознайомлення третьої особи із запереченнями відповідача та відзивом.

09.11.2021 від представника третьої особи надійшла відповідь на відзив.

17.11.2021 від представника третьої особи надійшли заперечення проти заяви відповідача про залишення позову третьої особи без розгляду.

23.11.2021 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив третьої особи.

23.11.2021 від представника третьої особи надійшли письмові пояснення.

У підготовче засідання 30.11.2021 з`явилися представники учасників справи. Представник відповідача в засіданні заперечував проти вирішення позову третьої особи в Господарському суді міста Києва, просив позов третьої залишити без розгляду. Представники позивача та третьої особи заперечувати проти задоволення клопотання відповідача про залишення позову третьої особи без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд: 1) оголошує склад суду, а також прізвища секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з`ясовує наявність підстав для відводів; 2) з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, передати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді; 3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; 4) вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; 10) вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються зі статтею 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частинами першою, другою статті 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Як установлено судом позивач за первісним позовом (ПАТ "Трансамміак") та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (ПАТ "Тольяттіазот") є юридичними особами, які зареєстровані та діють відповідно до законодавства Російської Федерації, а відповідач (ДП "Укрхімтрансаміак") - юридичною особою, яка зареєстрована та діє відповідно до законодавства України.

Статтею 366 ГПК України визначено, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 75 Закону України "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено підстави визначення підсудності справ судам України, а статтею 77 цього Закону - виключна підсудність справ з іноземних елементом судам України.

Отже, перш ніж вирішувати спір з вимогою до юридичної особи - нерезидента за нормами Господарського процесуального кодексу України, суд повинен визначити, чи підсудна справа за участю іноземної особи господарським судам України на підставі норм Закону України "Про міжнародне приватне право" та чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.04.2020 у справі № 910/11287/16.

За змістом статті 1 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном.

У статті 2 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" передбачено, що "арбітраж" - це будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

За змістом статті 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, залишити позов без розгляду і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана. У разі подання позову, зазначеного в пункті 1 цієї статті, арбітражний розгляд проте може бути розпочато або продовжено і арбітражне рішення може бути винесено, поки сперечання про підсудність чекають розв`язання в суді.

Арбітражна угода має позитивний і негативний ефект: вона зобов`язує сторони передавати спори в арбітраж і надавати складу арбітражу компетенцію щодо спорів, охоплених арбітражною угодою (позитивний ефект). Якщо виникає спір, який належить до обсягу арбітражної угоди, будь-яка зі сторін може передати його на розгляд складу арбітражу. З іншої сторони, арбітражна угода перешкоджає сторонам у спробах вирішити їх спори в суді (негативний ефект).

Уклавши арбітражну угоду, сторони визначили інший обов`язковий для них порядок реалізації належних їм прав застосування судових засобів правового захисту, саме у певному (або певних) міжнародному комерційному арбітражеві.

Сторона, яка уклала арбітражну угоду, не може ігнорувати такі її умови і замість обраного арбітражу звернутися до суду держави, який був би компетентним вирішити спір у разі неукладення між сторонами такого роду арбітражної угоди.

Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк, 10.06.1958, далі - Нью-Йоркська конвенція) закріплює підхід здійснення примусового виконання арбітражних рішень і арбітражних угод, який ґрунтується на презумпції дійсності та автономності арбітражних угод, формальної і матеріально-правової (частина 1 статті ІІ Нью-Йоркської конвенції). Ця презумпція дійсності може бути спростована лише за обмеженим переліком підстав.

Принцип автономності арбітражної угоди (separabiliti) свідчить, по-перше, що дійсність основного договору в принципі не впливає на дійсність включеної до нього арбітражної угоди і, по-друге, основний договір і арбітражна угода можуть бути підпорядковані різним законам. Така автономність арбітражної угоди дає можливість сторонам спірних правовідносин мати гарантію, що спір буде розглянуто у будь-якому випадку саме арбітражем, оскільки наявність арбітражного застереження унеможливлює звернення до державних судових установ.

За змістом Нью-Йоркської конвенції кожна договірна держава визнає арбітражну угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати до арбітражу всі або будь-які суперечки, які виникають або можуть виникнути між ними у зв`язку з якими-небудь конкретними договірними або іншими правовідносинами, об`єкт яких може бути предметом арбітражного розгляду. Зазначений обов`язок визнання арбітражної угоди вимагає від суду також тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності (принцип імунітету та автономії арбітражної угоди).

Як свідчать матеріали справи, спір у даній справі за позовом третьої особи стосується виконання контракту № 026/А/2007 від 24.12.2007 (надалі - контракт).

Відповідач 13.10.2021 надав письмові заперечення проти вирішення спору за позовом третьої особи в господарському суді та просив позов залишити без розгляду. В обґрунтування заперечень зазначив, що предметом спору за позовом ПАТ "Тольяттіазот", спору в даній справі є вимоги про визнання права, зобов`язання вчинити дії, внесення змін до контракту відповідно до розділу 8 якого всі спори і розбіжності, що виникають у сторін контракту і пов`язані з контрактом, вирішуються у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України (надалі - МКАС при ТПП України).

З огляду на наявність у спірному контракті (пункт 8.2) арбітражного застереження про те, що всі спори і розбіжності, що виникли по цьому контракту, чи в зв`язку з ним, які не були врегульовані шляхом переговорів, підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення в МКАС при ТПП України відповідно до його Регламенту відповідач до початку розгляду справи по суті заперечив проти розгляду позову у господарському суді та заявив про залишення позову без розгляду на підставі пункті 7 частини 1 статті 226 ГПК України.

У пункті 7 частини 1 статті 226 ГПК України зазначено, що суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Згідно з частиною 5 статті 4 зазначеного Кодексу угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, залишити позов без розгляду і направити сторони до арбітражу.

За змістом частин 1, 3 статті 22 ГПК України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу. Будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 906/493/16, у разі наявності арбітражної угоди між сторонами спору та поданого стороною відповідно до вимог ГПК України клопотання про припинення провадження господарський суд може продовжити розгляд справи за умови встановлення в передбаченому законом порядку недійсності, втрати чинності або неможливості виконання вказаної угоди не пізніше початку розгляду справи по суті; господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди; суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має відбуватися арбітражний розгляд. У разі невизначеності арбітражної установи сторона арбітражної угоди не має обов`язку перед зверненням до компетентного державного суду звертатися до однієї чи декількох арбітражних установ для того, щоб вони вирішили питання щодо своєї компетенції стосовно цього спору.

Під час вирішення питання залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 226 ГПК України, господарський суд має встановити наявність сукупності таких умов: існування арбітражної угоди, за якою позов у питанні, що порушено у державному суді, належить до компетенції Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України; від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді; встановлення судом prima facie дійсності, чинності та виконуваності арбітражної угоди.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

ПАТ "Тольяттіазот" та ДП "Укрхімтрансаміак" у п. 8.2 контракту погодили, що всі спори і розбіжності, що виникли по контракту, чи в зв`язку з ним, які не були врегульовані шляхом переговорів, підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення в Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України відповідно до його Регламенту.

ПАТ "Тольяттіазот" та ДП "Укрхімтрансаміак" вільно, самостійно, на власний розсуд, тобто за волевиявленням обох сторін уклали вищевказану угоду, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

У свою чергу, наведені приписи п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України та ч. 1 ст. 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" передбачають саме імперативний обов`язок суду залишити позов без розгляду не просто по факту, що сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення міжнародного комерційного арбітражу, а саме, якщо будь-яка із сторін цієї угоди, зокрема і відповідач, попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору і не пізніше початку розгляду справи по суті.

Тобто, фактично законодавець дає сторонам можливість як за волевиявленням всіх сторін укласти арбітражу угоду, так і за їх спільним волевиявленням змінити арбітражну підсудність та розглядати справу у відповідному господарському суді України, яке виражається в тому, що одна зі сторін угоди передає спір до такого суду і жодна зі сторін вказаної арбітражної угоди не заявляє заперечень проти цього до подання своєї першої заяви щодо суті спору і до початку розгляду справи по суті. Наведену правову позицію викладено Касаційним господарським судом у постанові від 16.01.2020 у справі № 908/2743/18.

Доводи ПАТ «Тольяттіазот» (третьої особи) про відсутність підстав для застосування положень пункту 7 частини 1 статті 226 ГПК України, оскільки третя особа не є стороною, а є лише учасником справи та між ПАТ "Трансамміак" та ДП "Укрхімтрансаміак" не досягалася угода про передачу спору, що виникають між ними, на розгляд міжнародного арбітражу, є необґрунтованими, оскільки по-перше, відповідно до положень ч.3 ст.49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача, по-друге, спір за позовом третьої особи стосується саме виконання контракту № 026/А/2007 від 24.12.2007, укладеного між ПАТ "Тольяттіазот" та ДП "Укрхімтрансаміак", що свідчить про наявність у ДП "Укрхімтрансаміак", як сторони контракту, права заперечувати проти вирішення спору в господарському суді, що, в свою чергу, має наслідком застосування судом до позову третьої особи приписів пункту 7 частини 1 статті 226 ГПК України, по-третє, судом первісний позов ПАТ "Трансамміак" не залишається без розгляду.

Також суд зазначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі №910/13570/19 аналогічний за змістом позов ПАТ "Тольяттіазот" до ДП "Укрхімтрансаміак", з підстав наявності арбітражного застереження в контракті № 026/А/2007 від 24.12.2007 було залишено без розгляду, ухвала суду переглядалася в порядку апеляційного та касаційного провадження та постановами Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2020 і Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.12.2020 залишена без змін.

Враховуючи, що між ПАТ "Тольяттіазот" та ДП "Укрхімтрансаміак" укладено арбітражну угоду про те, що спори і розбіжності, що виникли по контракту № 026/А/2007 від 24.12.2007, чи в зв`язку з ним, підлягають передачі на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; ДП "Укрхімтрансаміак" до початку розгляду справи по суті подало клопотання, у якому заперечило проти вирішення позову третьої особи в господарському суді; в матеріалах справи відсутні докази, що арбітражна угода між ПАТ "Тольяттіазот" та ДП "Укрхімтрансаміак" про передачу спору (що виникає у сторін контракту і пов`язаний з контрактом) на вирішення МКАС при ТПП України є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позову третьої особи без розгляду на підставі пункті 7 частини 1 статті 226 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 3, 4, 22, 177, 182, 226, 231, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Публічного акціонерного товариства "Тольяттіазот" до Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" про визнання права, зобов`язання вчинити дії та внесення змін до контракту залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у встановленому законодавством України порядку.

Повний текст складено та підписано 06.12.2021.

Суддя Я.А.Карабань