РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.11.2021Справа № 910/14766/21
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом фізичної особи-підприємця Рудь Олександра Григоровича

до товариства з обмеженою відповідальністю "Нойтранспоінтер"

про стягнення 300 409,20 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Рудь Олександра Григоровича до товариства з обмеженою відповідальністю "Нойтранспоінтер" про стягнення 300 409,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов укладено договору купівлі-продажу №080721/3 від 08.07.2021 позивач проставив відповідачу товар на загальну суму 220 080,00 грн., який не оплачений останнім.

У зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача основний борг в розмірі 220 80,00 грн., штраф в розмірі 22 008,00 грн. та пеню в розмірі 58 321,20 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.09.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву. Відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. В клопотанні позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №018 на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.09.2021 року, а саме: 03062, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 67.

Вищезазначена ухвала господарського суду м. Києва від 14.09.2021 р. повернута до суду у зв`язку з: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/14766/21 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

11.10.2021 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

08.07.2021 між фізичною особою-підприємцем Рудь Олександром Григоровичем (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Нойтранспоінтер" (покупець) укладено договір купівлі-продажу №080721/3.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до п.1.1 договору продавець приймає на себе зобов`язання передати у власність покупця матеріальні цінності (кондиціонери Gree Bora GWH09ААА-К3NNА2А - 20 шт.) (ЄЗС ДК 021:2015 - 42512200-0 «Настінний кондиціонер повітря»), що надалі іменується - «товар», а покупець - прийняти та оплатити зазначений товар.

Товар, який передається у власність покупця за даним договором супроводжується сторонами в специфікації на поставку товару, специфікація на поставку товару підписується уповноваженими представниками обох сторін, скріплюється печатками сторін та є невід`ємними частинами (додатками) даного договору. Продавець гарантує, що товар, який є предметом даного договору, належить останньому на праві власності і не обтяжений жодними зобов`язаннями (п.1.2 договору).

08.07.2021 року між сторонами підписано специфікацію №1 до договору №080721/3 від 08.07.2021р., відповідно до умов якої сторони погодили поставку Gree Bora GWH09ААА-К3NNА2А у кількості 20 шт. на загальну суму 220 080,00 грн. Умови оплати: відстрочка платежу 5 календарних днів з моменту поставки товару на склад покупця (п.3 специфікації). Строки поставки товару - протягом 10 робочих днів, з моменту передоплати 10% від загальної суми передбаченої п.2.1 даного договору.

Відповідно до п.2.1 договору ціна договору складає 220 080,00 грн., ПДВ не передбачено.

Згідно з п.2.7 договору фактична передача товару відбувається на складі продавця, якщо сторони не домовляться про інше за видатковою накладною, підписаною покупцем (уповноваженою особою покупця).

Видаткові документи засвідчуються, за наявності, круглими печатками або відповідними штампами (зразки яких надаються сторонами) сторін та підписаними уповноважених осіб, які здійснюють операцію з прийому-передачі товару.

Пунктом 2.8 договору передбачено, що оплата товару здійснюється покупцем у безготівковій формі, в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі вартості товару, який підлягає поставці, на поточний рахунок постачальника. Відстрочка платежу 5 календарних днів з моменту поставки товару на склад покупця, який підлягає поставці відповідно до узгодженої обома сторонами специфікації на поставку товару. Вартість товару, що був оплачений покупцем відповідно до умов цього договору, подальшому перерахунку не підлягає. Зобов`язання покупця по оплаті товару, вважається виконаним у день перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Продавець приймає на себе зобов`язання передати покупцю в строки, передбачені даним договором, товар, який вказаний продавцем у накладній або іншому товаросупровідному документів (п.3.1 договору).

Позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру №250 від 08.07.2021 року на загальну суму 220 080,00 грн.

На виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар - Gree Bora GWH09ААА-К3NNА2А у кількості 20 шт. на загальну суму 220 080,00 грн., що підтверджується підписаною між сторонами видатковою накладною №063 від 09.07.2021 року.

Частинами 1-3 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.2.8 договору та специфікації умови оплати: відстрочка платежу 5 календарних днів з моменту поставки товару на склад покупця.

Згідно з п.3.3.1 договору покупець приймає на себе зобов`язання: своєчасно та у повному обсязі оплатити вартість товару відповідно до умов даного договору.

В матеріалах справи наявний гарантійний лист вих. №32 від 23.07.2021 відповідача, в якому зазначено, що зобов`язується здійснити погашення грошової заборгованості згідно договору купівлі-продажу №080721/3 від 08.07.2021 на загальну суму 220 080,00 грн. до 31.08.2021 року.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази оплати.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором купівлі-продажу №080721/3 від 08.07.2021 року у відповідача перед позивачем в сумі 220 080,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та не спростований відповідачем, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконання грошових зобов`язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 58 321,20 грн. нараховану за період з 15.07.2021 по 06.09.2021 та штраф в розмірі 22 008,00 грн.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п.4.3 договору за порушення терміну розрахунку з продавцем, передбаченого п.2.8 даного договору, покупець сплачує на користь останнього пеню в розмірі 0,5% від суми заборгованості за договором за кожен день прострочення, починаючи з першого дня такого прострочення, а також штраф у розмірі 10% від суми заборгованості. При цьому пеня нараховується протягом всього часу існування заборгованості.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно п. 5.3 договору у випадку прострочення оплати за поставлений товар покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення від несплаченої вчасно суми за кожен день такого прострочення, до моменту повного виконання покупцем свого зобов`язання по оплаті.

Розрахунок пені:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
220 080,0015.07.2021 - 22.07.202187,500.041723,55
220 080,0023.07.2021 - 06.09.2021468,000.0444 437,78
За перерахунком суду загальний розмір пені становить 5 161,33 грн. та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі 53 159,87 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Здійснивши перерахунок заявленого до стягнення розміру штрафу, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 22 008,00 грн.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження факту понесення цих витрат позивачем до матеріалів справи додані (у копіях) наступні належні та допустимі докази:

- договір про надання правової допомоги від 03.09.2021 року укладений між адвокатом Носовим Костянтином Вячеславовичем (адвокат) та фізичною особою Рудь Олександром Григоровичем (клієнт), в порядку та на умовах, визначених цим договором, адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу із захисту його законних прав та інтересів, які порушені ТОВ "Нойтранспоінтер" (ідентифікаційний код 43712022) шляхом невиконання умов договору купівлі-продажу від 08.07.2021 №080721/3.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що адвокат зобов`язується надавати клієнту наступну правову допомогу:

2.1.1 надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з усіх правових питань, які стосуються предмету цього договору,

2.1.2 складення процесуальних документів правового характеру з питань, які стосуються предмету цього договору,

2.1.3 представництво клієнта та захист його інтересів у судах, а також в будь-яких інших державних органах, у т.ч. але не виключно органах досудового розслідування, прокуратури, органах та установах, які проводять експертизу (у т.ч. судові експертизи).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту прав та інтересів клієнта, його представництво та надання інших видів правової допомоги клієнту у відповідності до даного договору (п.4.1 договору).

Розмір гонорару за цим договором погоджений сторонами у фіксованій сумі 15 000 грн. та враховує вивчення документів, надання правових консультацій, узгодження правової позиції з клієнтом, збір необхідних доказів, складення позовної заяви, складання заяв по суті справи, складання апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу, підготовку документів та вчинення дій, направлених на виконання судового рішення. За погодження сторін розмір гонорару не залежить від часу витраченого адвокатом на вчинення тієї чи іншої дії, та не підлягає перегляду у бік збільшення незважаючи на фактично витрачений адвокатом час на надання правової допомоги (п.4.2 договору).

Гонорар оплачується частинами: 7 500,00 грн. протягом 3 днів з дня укладення цього договору та 7 500,00 грн. протягом 3 днів з дня відкриття судом провадження у справі за позовом клієнта (п.4.3 договору).

Сплата гонорару проводиться клієнтом шляхом передачі адвокату грошових коштів готівкою, про що клієнту видається квитанція (п.4.5 договору).

- квитанції №1/09 від 06.09.2021 року на суму 7 500,00 грн. та №2/09 від 20.09.2021 року на суму 7 500,00 грн. з призначенням платежу: «гонорар по договору про надання правової допомоги від 03.09.2021»,

- акт від 07.10.2021 року до договору про надання правової допомоги від 03.09.2021,

- ордер на надання правничої допомоги АХ №1066749 від 06.09.2021 року,

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ПТ №2719 від 09.04.2019р. на гр. Носова Костянтина Вячеславовича.

Суд зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Частиною 4 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та додатковій постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19.

Будь-якого клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з наданням розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до даної справи не надано.

Враховуючи викладене та беручи до уваги час на підготовку позовної заяви, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, а також те, що жодних заперечень від відповідача щодо неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу адвоката до суду не надходило, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову.

Пунктом 3 ч. 4 статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення витрат на послуги адвоката підлягають частковому задоволенню в розмірі 12 345,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 123, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нойтранспоінтер" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 67, ідентифікаційний код 43712022) на користь фізичної особи-підприємця Рудь Олександра Григоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) основний борг в розмірі 220 080 (двісті двадцять тисяч вісімдесят) грн. 00 коп., пеню в розмірі 5 161 (п`ять тисяч сто шістдесят одна) грн. 33 коп., штраф в розмірі 22 008 (двадцять дві тисячі вісім) грн. 00 коп., 3 708 (три тисячі сімсот вісім) грн. 60 коп. судового збору та 12 345 (дванадцять тисяч триста сорок п`ять) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

3. В іншій частині позові відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий