ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1464/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Нагібіна І.В.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 916/1464/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА"

до відповідача Сільськогосподарського приватного підприємства "Агро-2000"

про стягнення 1 742 699, 16 грн.

та за зустрічним позовом Сільськогосподарського приватного підприємства "Агро-2000"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА"

про визнання договору поставки недійсним в частині

за участю представників:

від позивача (за первісним позовом): Тетеря С.І., ордер серія АІ №1116545 від 24.05.2021р.;

від відповідача (за первісним позовом): Пейчева С.Д., ордер серія ОД №576246 від 02.09.2021р.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" (далі - ТОВ "ЛДК УКРАЇНА") звернулось з позовом до Господарського суду Одеської області про стягнення з Сільськогосподарського приватного підприємства "Агро-2000" (далі - СПП "Агро-2000") штрафу за договором поставки № К2010-0914 від 06.10.2020р. в розмірі 1 742 699, 16 грн., а також понесених судових витрат, розмір яких згідно з орієнтовним розрахунком судових витрат становить 110 929, 69 грн.

Сільськогосподарське приватне підприємство "Агро-2000" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА» із зустрічним позовом про визнання договору поставки №К2010-0914 від 06.10.2020р. укладеного між ТОВ «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА» та СПП «Агро-2000» недійсним в частині п. 7.4. щодо встановлення штрафу у розмірі 30 % від суми непоставленого товару.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 31.05.2021р. відкрито провадження у справі за позовом ТОВ "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

07.06.2021р. господарським судом Одеської області одержано заяву про забезпечення позову за вх.№2-722/21 від 07.06.2021р., в якій ТОВ "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" просить суд накласти арешт на все належне Сільськогосподарському приватному підприємству "АГРО-2000" нерухоме майно, у тому числі земельну ділянку площею 8,9437 га з кадастровим номером :01:003:0224

09.06.2021р. господарським судом постановлено ухвалу, якою відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" у задоволенні заяви про забезпечення позову за вх.№2-722/21 від 07.06.2021р. у справі №916/1464/21.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.07.2021р. прийнято зустрічну позовну заяву Сільськогосподарського приватного підприємства «Агро-2000» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА» про визнання договору поставки недійсним в частині та об`єднано зустрічний позов в одне провадження з первісним позовом у справі №916/1464/21.

Під час підготовчого провадження підготовчі засідання відкладалися господарським судом та строк підготовчого провадження продовжувався на 30 днів, про що судом постановлені відповідні ухвали, які занесено до протоколу судового засідання 23.06.2021р., 19.07.2021р., 02.08.2021р., 02.09.2021р., про що позивача повідомлено в режимі відеоконференції, а відповідача під розписку, а також в порядку ст.120 ГПК України шляхом надіслання відповідної ухвали.

Також у підготовчому провадженні сторонами надано до суду:

відзив за вх.№19137/21 від 16.07.2021р.;

відповідь на відзив за вх.№20268/21 від 29.07.2021р. та заява свідка ОСОБА_1 за вх.№20273/21 від 29.07.2021р.;

відзив на зустрічний позов за вх.№21748/21 від 16.08.2021р.;

відповідь на відзив на зустрічний позов за вх.№25542/21 від 27.09.2021р.;

У підготовчому засіданні 27.09.2021р. судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 18.10.2021р.

Під час розгляду справи по суті у судовому засіданні оголошувалася перерва до 10.11.2021р., 16.11.2021р., 19.11.2021р., про що судом постановлені відповідні ухвали, які занесені до проколу судового засідання, про що позивача повідомлено в режимі відеоконференції, а відповідача під розписку, а також в порядку ст.120 ГПК України шляхом надіслання відповідної ухвали.

Також у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті ТОВ «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА» надано письмові пояснення за вх.№30441/21 від 15.11.2021р.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 19.11.2021р. за участю представників сторін проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Стислий виклад позиції ТОВ "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА", як позивача за первісним позовом:

- у порушення своїх зобов`язань за Договором поставки №К2010-0914 від 06.10.2020р. СПП "АГРО-2000" безпідставно не поставило ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" у період з 06.10.2020р. по 21.10.2020р. 845,56 т товару з передбачених Договором 1000 т, а тому у позивача виникло право стягнути з відповідача штрафні санкції, передбачені п. 7.4 Договору.

- у порядку досудового врегулювання 23.10.2020р. ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" направило СПП "АГРО-2000" претензію з вимогою сплатити на його користь штраф у розмірі 1 742 699,16 грн., проте останнє не задовольнило цю претензію, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

- відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що у період з 08.10.2020р. по 22.10.2020р. здійснив поставку 346,00 т товару, на підтвердження чого надав належним чином засвідчені копії товарно-транспортних накладних, у прийнятті якого начебто безпідставно було відмолено позивачем, однак позивач проаналізувавши дані, зазначені у товарно-транспортних накладних, належним чином засвідчені яких додані до відзиву на позовну заяву, виявило, що вони стосуються поставки товару обсягом не 346,00 т, як про це зазначає відповідач, а 344,24 т, що дає підстави для стягнення штрафних санкцій додатково у розмірі 3 627, 36 грн.

- відмова ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" від прийняття поставленого СПП "Агро-2000" 344,24 т товару не є безпідставною, а обумовлюється тим, що такий не відповідав вимогам, передбаченим п. 2 Договору поставки. Перевірка якості товару здійснювалася ТОВ "Одеса Ленд Компані", одним із основних видів діяльності якого є технічні випробування та дослідження (КВЕД-2010: Клас 71.20), що передбачає проведення, окрім іншого, фізичних, хімічних, інших випробувань щодо продуктів, у тому числі дослідження складу мінералів та вмісту в них домішок та ТОВ "Боріваж", одним із основних видів діяльності якого є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (КВЕД-2010: Клас 52.29), що передбачає, окрім іншого, вантажно-розвантажувальні роботи, наприклад вибірковий контроль та зважування вантажу.

- оскільки СПП "Агро-2000", порушуючи умови Договору, із обумовлених 1 000 т товару взагалі не здійснило поставку 499,56 т, а 344,24 т поставленого ним товару виявилися неналежної якості, що підтвердилося висновками ТОВ "Боріваж" та ТОВ "Одеса Ленд Компані", а також з огляду на не призначення відповідачем сюрвейєра для проведення повторної перевірки якості товару, наявні підстави для покладення на відповідача штрафних санкцій у розмірі 30 % від суми недопоставленого товару.

- щодо тверджень відповідача про необхідність зменшення розміру штрафних санкцій, то, по-перше: положення п. 7.4 Договору, відповідно до якого за непостачання товару постачальник зобов`язується сплатити покупцеві штраф у розмірі 30% від вартості непоставленого товару, є безумовним і не передбачає пом`якшення відповідальності постачальника за жодних обставин, в тому числі залежно від ступеня виконання постачальником умов Договору. По-друге, умовами Додаткової угоди №3 від 08.10.2020 року до Договору поставки закріплено, що ціна товару за 1 г становить 5 725 грн. без урахування ПДВ, 6 870 грн. із урахуванням ПДВ. Однак, внаслідок невиконання СПП "Агро-2000" взятих на себе договірних зобов`язань вчасно та в повному обсязі ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" було змушене укладати договори поставки з іншими контрагентами за ціною, значно вищою, аніж це було передбачено умовами Договору поставки та додатковими угодами до нього, укладеним із відповідачем.

- ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" здійснювало закупівлю ячменя за цінами, вищими, аніж це передбачено умовами Договору поставки, з огляду на необхідність виконання умов контракту № Р11689 від 13.10.2020 року, укладеного між ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" та Limited Liability Company "Louis Dreyfus Company Ukraine" щодо купівлі - продажу ячменю фуражного врожаю 2019 - 2020 років.

- середня вартість купленого позивачем у інших контрагентів ячменя становить 7 301,67 грн. за 1 т3, а відтак розмір збитків ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань становить 6 173 997,30 грн. Окрім цього, якщо суму (6 246 080,41 грн.), яку заплатив позивач за усіма вищезазначеними договорами поставки поділити на кількість тон ячменя, які були придбані (845,56 т), вартість 1 т товару становить 7 333,66 грн. за 1 т, а розмір збитків - 6 201 049,55 грн. З огляду на це, заявлена ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" при поданні позовної заяви вартість недопоставленого товару за Договором поставки (5 808 997,20 грн.), що слугувала підставок для обрахунку розміру штрафних санкцій, є меншою на 365 000.00 грн. та 392 052,35 грн. відповідно за суму збитків, понесених ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" внаслідок невиконання СПП "Агро-2000" умов Договору.

- відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які в сукупності свідчили б про те, що він не бажав порушувати умови договору поставки, і вчинив усі залежні від нього дії для виконання договірних зобов`язань своєчасно та в повному обсязі. Більше того, відповідач не довів, що порушення умов Договору, а саме постачання товару неналежної якості, зумовлене винятковими обставинами, які він не міг передбачити при його укладенні.

- на завдані відповідачем запитання в порядку ст. 90 ГПУ України, ОСОБА_1 (комерційний директор ТОВ "ЛДК УКРАЇНА") оформив заяву свідка, та надав відповіді, а саме:

Відповідь №1: Згідно з умовами Додаткової угоди №3 від 08.10.2020 року до Договору поставки закріплено, що ціна товару за 1 т становить 5 725,00 грн. без урахування ПДВ, 6 870 грн. із урахуванням ПДВ. Однак, внаслідок невиконання СПП "Агро-2000" взятих на себе договірних зобов`язань вчасно та в повному обсязі Товариство було змушене укладати договори поставки з іншими контрагентами за ціною, значно вищою, аніж це було передбачено умовами Договору поставки га додатковими угодами до нього, укладеним із відповідачем.

Відповідь №2: Так, уповноваженою особою позивача, фахівцем з оптової торгівлі Клевець Богданом було здійснено відбір зразків товару зі складу Постачальника. В ході перевірки ним було виявлено, що товар, який знаходився на складі, мав темно-сірий наліт, ймовірно збудником хворе би ячменя був грибок. Вочевидь, останнє стало підставою для прийняття ТОВ "Одеса Ленд Компані" та ТОВ "Боріваж" при перевірці товару рішення про його повернення у зв`язку з невідповідністю якості товару вимогам розділу 2 Договору поставки.

- згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, на дату звернення до суду з позовною заявою позивач поніс такі судові витрати: витрати зі сплати судового забору за подання цієї позовної заяви у розмірі 26140,49 грн.; витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1 135 грн.; витрати на професійну правничу допомогу адвокатів АО «Еверлігал» у розмірі 83704,20 грн. Докази понесення позивачем вищевказаних судових витрат частково додаються до позовної заяви, а також керуючись ч.8 ст.129 ГПК України позивач робить заяву, що надасть суду відповідні докази упродовж п`яти днів після ухвалення судом рішення за цим позовом.

Стислий виклад позиції ТОВ "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА", як відповідача за зустрічним позовом:

- ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі, оскільки СПП "АГРО-2000", укладаючи з позивачем Договір поставки, усвідомлюючи, що його умови є невигідними, міг запропонувати ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" зменшити розмір штрафних санкцій або ж не укладати Договір взагалі. Саме у такий спосіб реалізується гарантований п. 3 ч. 1 ст. З ЦК України принцип свободи договору, відповідно до якого контрагенти при укладенні договору вільні у виборі та погодженні його умов. Верховний Суд неодноразово зауважував, що свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні сторін. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (постанови від 02.03.2021 року у справі № 910/554/20, від 03.04.2020 року у справі № 910/15125/18, від 16.03.2020 року у справі №922/227/19, від 02.06.2020 року у справі № 910/6110/19, від 25.06.2020 року у справі № 910/4926/19). Таким чином, ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" та СПП "АГРО-2000", реалізуючи принцип свободи договору, вільно, самостійно та на власний розсуд погодили, що розмір штрафних санкцій за непоставлення або недопоставлення товару останнім складатиме 30 % від його вартості.

- доводи СПП "АГРО-2000", викладені в зустрічній позовній заяві, про те, що необхідність реалізації ним великої кількості товару є тяжкою обставиною в розумінні ст. 233 ЦК України, є такими, що не відповідають дійсності, адже, по-перше, потреба СПП "АГРО-2000" у реалізації виробленої ним продукції з метою отримання прибутку від своєї господарської діяльності є звичайним мотивом для укладення договору поставки і, відповідно, не може вважатися якоюсь тяжкою обставиною для виробника сільськогосподарської продукції. По-друге, постачальник (СПП "АГРО-2000") у випадку незгоди із його умовами міг би продати цей товар, уклавши договори поставки з іншими контрагентами, на більш вигідних для себе умовах. СПП "АГРО-2000" не надало доказів того, що не змогло продати свій товар іншим покупцям. При цьому, як вбачається із офіційних джерел, у вересні-жовтні 2020 року низка агровиробників із різних регіонів України мали бажання придбати ячмінь, що підтверджується інформацією, розміщеною у відкритих джерелах (роздруківки із офіційних веб-сайтів додаються). Більше того, як зазначено самим СПП "АГРО-2000" у відзиві на позовну заяву ТОВ "ЛДК УКРАЇНА", ним було реалізовано партію товару, яку ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" відмовилося прийняти через його неналежну якість, іншому контрагенту, що спростовує його ж доводи щодо наявності тяжких обставин.

- СПП "АГРО-2000" не обґрунтовує і не надає докази того, що умови п. 7.4 Договору поставки були вкрай невигідними для нього. Більше того, стверджуючи про їх невигідність відповідач не надав докази того, що при укладенні Договору він намагався уникнути його укладення на цих умовах і надавав позивачу свої пропозиції щодо викладення н. 7.4 Договору поставки в іншій редакції, яка була б вигідною для нього.

- у наданих СПП "АГРО-2000" копіях товарно-транспортних накладних № 36 від 13.10.2020 року, № 99 від 22.10.2020 року, № 100 від 22.102020 року, № 102 від 22.10.2020 року, № 103 від 22.10.2020 року, № 104 від 22.10.2020 року, № 41 від 13.10.2020 року, № 39 від 13.10.2020 року, № 38 від 13.10.2020 року, № 37 від 13.10.2020 року, № 40 від 13.10.2020 року, вантажоодержувачем та пунктом розвантаження було зазначено згідно з п. 5.1 Договору поставки ТОВ "Бруклін-Київ" через ТОВ "Одеса Ленд Компані". Відповідно, лабораторія ТОВ "Одеса Ленд Компані", як пункт призначення перевіряла якість поставленого СПП "АГРО-2000" товару і визначила, що він не відповідає вимогам якості, визначеним у Договорі поставки, у зв`язку з чим його було повернуто, що підтверджується копією листа ТОВ "Одеса Ленд Компані" від 28.04.2021р., доданою до відповіді ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" на відзив, а також відповідними відмітками на самих товарно-транспортних накладних.

- ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" мав намір поставити Компанії "ЛДК " ячмінь фуражний у кількості 3700 т за рахунок отримання 1000 т від СПП "АГР0- 2000", а решти - від інших контрагентів, з якими ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" було укладено договори поставки. При цьому, позивач не надавав суду договори поставки з іншими контрагентами на підтвердження закупівлі у них товару обсягом 2 700 т з огляду на те, що ці докази жодним чином не стосуються предмету доказування у цій справі. Разом з тим, обсяг ячменю фуражного, недопоставленого позивачем від СПП "Агро-2000" у розмірі 845,56 т, було закуплено позивачем у інших сільськогосподарських виробників в обсязі 851,70 т, що підтверджується копіями договорів поставки, укладеними між ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" та його контрагентами, та видаткових накладних, доданими до відповіді позивача на відзив СПП "Агро-2000" на позовну заяву у цій справі. При цьому, перед тим, як укладати Контракт з Компанією "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ СУИС СА", ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" спочатку уклало Договір поставки із СПП "АГРО- 2000" та договори поставки з іншими контрагентами, в яких було визначено обсяг товару, що позивач може закупити у цих постачальників, та строки його поставки, адже лише після цього позивач міг точно розрахувати кількість товару, який він зможе поставити далі своєму контрагенту, та строки його поставки.

Стислий виклад позиції СПП "Агро-2000", як відповідача за первісним позовом:

- позивач у позовній заяві не зазначає про те, що СПП «Агро-2000» здійснювало поставку товару позивачу 08.10.2021, 13.10.2021 та 22.10.2021 в об`ємі 346,00 т., який було безпідставно відмовлено у прийняті терміналу поставки ТОВ «Бруклін-Київ» та ТОВ «Боріваж»;

- СПП «Агро-2000» не виконано умови з Договору з підстав незалежних від останнього, оскільки під час укладеного Договору, представник ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" особисто оглядав товар та здійснював його перевірку на відповідність вимогам. Додатково така перевірка здійснювалась представником після відмови у прийнятті товару. Частина товару, який був прийнятий, і частина товару яка не була прийнята, це врожай 2020 року, відтак відмова у прийнятті товару є безпідставною.

- у випадку прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог, штраф повинен бути зменшений щонайменше на 90%, оскільки заявлений ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" розмір штрафних санкцій є надмірно великим та не відповідає їх меті та правовій природі.

- у позовній заяві ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" не зазначає про те, чому було йому завдано збитків у зв`язку з неналежним виконанням СПП «Агро-2000» умов Договору. Відтак, ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" не було завдано збитків і стягнення штрафних санкцій у даному випадку є отримання надмірної вигоди.

- ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" користуючись своїм становищем пов`язаним із можливість придбання значного об`єму товару, не надав СПП «Агро-2000» вибору у зменшенні розмірі штрафних санкцій за умовами Договору.

- окрім того, у відзиві на позов відповідачем в порядку ст. 90 ГПК України поставлено позивачу наступні запитання: 1.Чи було завдано ТОВ «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ Україна» збитки у зв`язку з не поставленням СПП «Агро-2000» товару згідно договору? якщо так то у якому розмірі? 2. Чи здійснювалась уповноваженою особою ТОВ «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ Україна» перевірка товару СПП «Агро-2000»?

- згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. Докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу буде надано суду після ухвалення судом рішення по суті справі.

Стислий виклад позиції СПП «Агро-2000», як позивача за зустрічним позовом:

- встановлений у Договір штраф у розмірі 30% не відповідає меті застосуванні господарській санкцій. СПП «Агро-2000» не маючи можливості вносити зміни до Договору у даній частині, був вимушений погодитись із даними умовами у зв`язку з необхідністю продажу значного об`єму товару. З урахуванням того, що відповідач міг придбати у СПП «Агро-2000» товар у такій кількості за вигідною ціною, СПП «Агро-2000» був вимушений задля уникнення збитків, погодитись на невигідні умови щодо штрафних санкцій.

- за змістом ч.1 ст.233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

- щодо нормативно-правового обґрунтування підстав для відмови у задоволенні зустрічного позову, то відповідачем фактично зазначаються правові норми, які обґрунтовують вимоги позивача та слугують підставами для задоволення позовної заяви. Разом з тим, розмір штрафних санкцій, що встановлюється у договорі має на меті також і захист прав іншої сторони господарсько-правових відносин та має бути співмірним, залежно від конкретного договору. За таких обставин, відповідач підтверджує відсутність співмірності визначених п. 7.4 договору штрафних санкцій із наслідками, що могли мати місце, або завчасно такі наслідки передбачав та бажав їх настання з метою подальшого стягнення грошових коштів для покриття своїх втрат, які можливо настали з інших причин, а не з вини сторони договору.

- щодо тяжкої обставини, то враховуючи, що таке поняття є оціночною категорією, то відповідно позивач і оцінює ті обставини, за яких змушений був укласти договір за невигідних для себе умов, як тяжкі. При цьому, як зазначено у позовній заяві, умови, визначені ст. 233 ЦК України, у своїй сукупності і створюють підстави для визнання правочину недійсним у частині п. 7.4 договору.

- згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. Докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу буде надано суду після ухвалення судом рішення по суті справі.

Обставини встановлені судом.

06.10.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" (Покупець) та Сільськогосподарським приватним підприємством "Агро-2000" (Постачальник) укладено договір поставки №К2010-0914, згідно з яким Постачальник зобов`язується поставити й передати, а Покупець зобов`язується оплатити й прийняти від Постачальника сільськогосподарську продукцію - ячмінь фуражний, 3-го класу, урожаю 2020 року (надалі іменований - "Товар"), код Товару згідно з УКТ ЗЕД - 1003, насипом відповідно до умов дійсного Договору.

За умовами п. 3.1. договору кількість Товару - 1 000,000 метричних тонн +/-5%, за вибором Постачальника (згідно даних, отриманих при зважуванні Товару під час вивантаження у пункті призначення). Вага є остаточною згідно з даними, отриманими при зважуванні Товару під час вивантаження в пункті призначення.

Відповідно до п. 4.1. договору ціна Товару за дійсним Договором за 1 метричну тонну становить 5725,00 грн. плюс ПДВ 1145,00 грн., разом 6870 грн. Ціна договору розуміється як DAT - TOB "Бруклін- Київ".

Згідно з п. 5.1. договору Постачальник зобов`язується передати товар на умовах DAT (поставка на терміналі) - ТОВ "Бруклін-Київ", 65026, Україна, Одеська обл., м. Одеса, пл. Митна, 1, що є пунктом призначення за умовами цього Договору. Умови поставки визначаються й розуміються відповідно до "Інкотермс" 2010 року.

Товар, повинен бути поставлений автомобільним транспортом, відповідно до показників якості й у кількості, згідно п.2 та п.3 цього Договору, у період з 06.10.2020 по 21.10.2020. Датою поставки є дата приймання Товару в пункті призначення (п. 5.2. договору).

Пунктом 5.12. договору встановлено, що у випадку, якщо показники якості Товару під час приймання в порту відрізняються від показників, що містяться в посвідченнях якості, виданих під час завантаження Товару, остаточною вважається якість, визначена лабораторією порту. Мікологічна експертиза Товару, за потреби, проводиться згідно положень ДСТУ-4180-2003.

Відповідно до умов п. 5.13. договору, у випадку виявлення лабораторією порту невідповідності показників якості Товару, показникам, вказаним в посвідченнях якості, виданих під час завантаження Товару та/або показникам якості, вказаним в п. 2 цього Договору, Покупець та/або представник терміналу повідомляє Продавця (його представника - водія, за замовчуванням) про факт такої розбіжності телефоном та/або електронною поштою з 08:00 до 18:00, в т.ч. у вихідні дні та святкові дні. Продавець протягом 2-х годин у робочі дні та протягом 4-х годин у вихідні та святкові дні, з моменту отримання повідомлення Покупця має погодитись з якісними показниками визначеними лабораторією порту або номінувати за власний рахунок Т08 "Котекна-Україна Лімітед" або ІП "СЖС Україна" (надалі - "сюрвейер") для проведення повторної перевірки якості Товару за показниками якості, вказаними в п. 2. цього Договору.

Якість визначена лабораторією сюрвейера є остаточною для обох сторін цього Договору.

У випадку, якщо Продавець не направить сюрвейера для повторної перевірки якості Товару у строк, та у порядку, вказаному в цьому пункті Договору, якість Товару, визначена лабораторією порту є остаточною.

Якщо неналежна якість Товару буде підтверджена висновком лабораторії сюрвейера, Продавець зобов`язується протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної вимоги Покупця компенсувати останньому витрати пов`язані з: проведенням повторного визначення якості Товару, простоєм транспорту (включаючи, але не обмежуючись, простоєм на станції призначення, терміналі тощо), додаткові інші витрати, пов`язані з невідповідною якістю Товару.

Пунктом 7.3. договору встановлено, що за несвоєчасну поставку Товару за дійсним Договором Постачальник зобов`язується сплатити Покупцеві неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого Товару за кожен день прострочення. Прострочення поставки понад 7 (сім) календарних днів вважається непостачанням Товару, в такому випадку застосовуються санкції п. 7.4.

Відповідно до п. 7.4. договору за непостачання товару за дійсним договору Постачальник зобов`язується сплатити покупцеві штраф у розмірі 30 % від суми непоставленого товару.

Згідно з п. 7.7. договору у випадку відмови лабораторії в пункті призначення від приймання Товару у зв`язку з невідповідністю якісних показників умовам цього Договору, Товар вважається непоставленим. У цьому випадку Постачальник несе відповідальність у порядку, передбаченому в п. 7.4. цього Договору.

Цей Договір набуває чинності з дати підписання, і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1. договору).

Додатковою угодою №1 від 07.10.2020р. до договору поставки №К2010-0914 від 06.10.2020р. сторони змінили та виклали п. 6.3. розділу 6 договору у новій Остаточній редакції.

Додатковою угодою №2 від 07.10.2020р. до договору поставки №К2010-0914 від 06.10.2020р. сторони змінили та виклали п. 7.9. розділу 7 Відповідальність Договору в новій Остаточній редакції.

Додатковою угодою №3 від 08.10.2020р. до договору поставки №К2010-0914 від 06.10.2020р. сторони домовились додати місце поставки Товару за Договором, у зв`язку з чим змінити та викласти пункт 4.1 Розділу 4 "Ціна Товару" та 5.1 Розділу 5 "Поставка Товару" Договору в наступній редакції:

4.1. Ціна Товару за дійсним Договором за 1 метричну тонну становить 5725,00 грн. плюс ГІДВ 1145 грн., разом 6870 грн. Ціна договору розуміється як DAT - TOB "Бруклін- Київ". ТА/АБО (винятково за вибором Покупця)

Ціна Товару за дійсним Договором за 1 метричну тонну становить 5725 грн. плюс ПДВ 1145,00 грн., разом 6870 грн. Ціна договору розуміється як DAT - TOB "Боріваж".

5.1.Постачальник зобов`язується передати Товар на умовах DAT (поставка на терміналі) - ТОВ "Бруклін-Київ", 65026, Україна, Одеська обл., м. Одеса, пл. Митна, 1 ТА/АБО (винятково за вибором Покупця) DAT (поставка на терміналі) - ТОВ "Боріваж", 67550, Україна, Одеська обл., Лиманський район, смт. Нові Біляри, вул. Індустріальна, 10, що є пунктом призначення за умовами цього Договору. Умови поставки визначаються й розуміються відповідно до "Інкотермс" 2010 року.

На виконання умов укладеного договору поставки Постачальник поставив Покупцю та останній прийняв ячмінь фуражний 3-го класу врожаю 2020р. у кількості 154,44 т, вартістю 1 061 002, 80 грн., про що свідчать:

Видаткова накладна №95 від 08.10.2020р., згідно з якою Покупець прийняв 77,36 т ячменя вартістю 531463,20 грн.

Видаткова накладна №98 від 10.10.2020р., згідно з якою Покупець прийняв 77,08 т ячменя вартістю 529539,60 грн.

Прийнятий Покупцем ячмінь оплачений останнім, про що свідчать наявні у справі рахунки Постачальника на оплату №95 від 08.10.2020р., №98 від 10.10.2020р. та довідка АТ «Укрсиббанк» від 04.12.2020р. №58-2-01/155826 щодо розрахунків з контрагентом СПП «Агро 2000».

Також судом встановлено, що на виконання умов укладеного договору поставки у період з 08.10.2020р. по 22.10.2020р. включно, Постачальник поставив Покупцю ячмінь у кількості 344,24 т вартістю 2364928,80 грн., який повернуто Покупцем Постачальнику, про що свідчать товарно-транспортні накладні №33 від 08.10.2020р., №34 від 08.10.2020р., №35 від 08.10.2020р., №36 від 13.10.2020р., №37 від 13.10.2020р., №38 від 13.10.2020р., №39 від 13.10.2020р., №40 від 13.10.2020р., №41 від 13.10.2020р., №99 від 22.10.2020р., №100 від 22.10.2020р., №102 від 22.10.2020р., №103 від 22.10.2020р., №104 від 22.10.2020р.

При цьому, ячмінь за ТТН №33 від 08.10.2020р., №34 від 08.10.2020р., №35 від 08.10.2020р. повернуто ТОВ «Боріваж» з причин встановлення зараженості зерна мукоїдом, про що свідчить відповідний лист ТОВ «Боріваж» №86 від 28.04.2021р.

Ячмінь за №37 від 13.10.2020р., №38 від 13.10.2020р., №39 від 13.10.2020р., №40 від 13.10.2020р., №41 від 13.10.2020р., №99 від 22.10.2020р., №100 від 22.10.2020р., №102 від 22.10.2020р., №103 від 22.10.2020р., №104 від 22.10.2020р. повернуто ТОВ «Одеса Ленд Компані» з причин не відповідності кольору здоровому зерну та пошкодження зерна, та протравленості зерна, про що свідчить відповідний Реєстр повернень автотранспорту за період з 01.10.2020р. по 24.10.2020р.

Одним із видів діяльності ТОВ «Боріваж» є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (КВЕД-2010:Клас 52.29), що передбачає, окрім іншого, вантажно-розвантажувальні роботи, наприклад вибірковий контроль та зважування вантажу.

Одним із видів діяльності ТОВ «Одеса Ленд Компані» є технічні випробування та дослідження (КВЕД-2010: Клас 71.20), що передбачає проведення, окрім іншого, фізичних, хімічних, інших випробувань щодо продуктів, у тому числі дослідження складу мінералів та вмісту в них домішок.

02.11.2020р. ТОВ "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" звернулося до СПП «АГРО -2000» з претензією за вих.№23/10/20-1, в якій заявлено вимогу про сплату штрафу в розмірі 5 808 997, 20 грн., що становить 30% від вартості недопоставленого товару. Про що свідчить опис вкладення у цінний лист та накладна Укрпошти.

Окрім того, у справі наявні:

Контракт від 13.10.2020р., який укладений між ТОВ "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" (Продавець) та Компанією «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ СУИС СА» (покупець), згідно з яким Продавець за цим контрактом передає товар у власність Покупцеві, а Покупець приймає товар від Продавця і здійснює оплату Продавцеві за нижчеописаний товар згідно з наступними термінами і умовами.

Предмет Контракту: передача права власності на фуражний ячмінь (товар) українського походження врожаю 2019-2020 років.

Кількість товару за Контрактом складає 3700.000 метричних тон +/-10 % за вибором продавця.

Період поставки - з 18.10.2020р. до 28.02.2021р. Обидві дати включно.

Договори поставки, які укладені ТОВ "ЛДК УКРАЇНА":

№К2010-1972 від 22.10.2020р. з Приватним сільськогосподарським підприємством «НІКО» на поставку ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 21,980 метричних тон, вартістю 6083, 33 грн. за 1 метричну тон, та який повинен бути поставлений у період з 22.10.2020р. по 23.10.2020р.;

№К2010-1978 від 23.10.2020р. з Приватним сільськогосподарським підприємством «НІКО» на поставку ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 22, 060 метричних тон, вартістю 6083, 33 грн. за 1 метричну тон та який повинен бути поставлений у період з 23.10.2020р. по 26.10.2020р.;

№К2010-0966 від 22.10.2020р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮГ-АГРОМАКС» на поставку ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 53,740 метричних тон, вартістю 6083, 33 грн. за 1 метричну тон та який повинен бути поставлений у період з 22.10.2020р. по 23.10.2020р.;

№К2010-0973 від 23.10.2020р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮГ-АГРОМАКС» на поставку ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 25,760 метричних тон, вартістю 6083, 33 грн. за 1 метричну тон та який повинен бути поставлений у період з 23.10.2020р. по 26.10.2020р.;

№К2010-1969 від 22.10.2020р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «Херсон ФАРМА-ОПТ» на поставку ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 24,880 метричних тон, вартістю 6083, 33 грн. за 1 метричну тон та який повинен бути поставлений у період з 22.10.2020р. по 23.10.2020р.;

№К2010-1975 від 23.10.2020р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «Херсон ФАРМА-ОПТ» на поставку ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 80,520 метричних тон, вартістю 6083, 33 грн. за 1 метричну тон та який повинен бути поставлений у період з 23.10.2020р. по 26.10.2020р.;

№К2010-0975 від 23.10.2020р. з Приватним підприємством «АНТА-Д» на поставку ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 23,580 метричних тон, вартістю 6083, 33 грн. за 1 метричну тон та який повинен бути поставлений у період з 23.10.2020р. по 26.10.2020р.;

№К2010-0967 від 22.10.2020р. з Селянським (Фермерським) господарством «Майдан Анатолія Івановича» на поставку ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 21,660 метричних тон, вартістю 6083, 33 грн. за 1 метричну тон та який повинен бути поставлений у період з 22.10.2020р. по 23.10.2020р.;

№К2010-0972 від 23.10.2020р. з Селянським (Фермерським) господарством «Майдан Анатолія Івановича» на поставку ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 25,480 метричних тон, вартістю 6083, 33 грн. за 1 метричну тон та який повинен бути поставлений у період з 23.10.2020р. по 26.10.2020р.;

№К2010-1977 від 23.10.2020р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ерідан-Комерц» на поставку ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 24,880 метричних тон, вартістю 6083, 33 грн. за 1 метричну тон та який повинен бути поставлений у період з 23.10.2020р. по 26.10.2020р.;

№К2010-4918 від 22.10.2020р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ТАЙМ АГРО» на поставку ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2020 року кількістю 70,000 метричних тон, вартістю 6041, 67 грн. за 1 метричну тон та який повинен бути поставлений у період з 22.10.2020р. по 09.11.2020р.;

№К2010-0977 від 26.10.2020р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «Гленпорт Одеса» на поставку ячменя фуражного, 3-го класу, урожаю 2019 року кількістю 400,000 метричних тон, вартістю 6147, 67 грн. за 1 метричну тон та який повинен бути поставлений у період з 26.10.2020р. по 06.11.2020р.

Висновки суду.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

У ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір поставки №K2010-0914 від 06.10.2020р., згідно з яким СПП «АГРО -2000» зобов`язалося поставити й передати ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" ячмінь у кількості 1 000,000 метричних тон у період з 06.10.2020р. по 21.10.2020р.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Умовами п.7.4. укладеного між сторонами договору поставки встановлено, що за непостачання товару за дійним договором Постачальник зобов`язується сплатити Покупцеві штраф у розмірі 30% від суми непоставленого товару.

Розрахунок штрафу, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованого відповідачу штрафу становить 1742699,16 грн., тобто 30% від суми непоставленого відповідачем товару 5 808 997,20 грн. (845,56 тон х6870 грн.), свідчить, що останнім безпідставно у суму непоставленого відповідачем товару включено також і суму товару, який був поставлений відповідачем позивачу, але не прийнятий позивачем, а саме 2 364 928, 80 грн. (344,24 тон х6870 грн.).

Такого висновку господарський суд дійшов, з огляду на наступне.

По-перше, позивачем не надано до суду доказів, які свідчать про те, що у пункті призначення ТОВ «Боріваж», яким встановлено зараженість поставленого відповідачем ячменю мукоїдом та вирішено повернуту відповідачу ячмінь за ТТН №33 від 08.10.2020р., №34 від 08.10.2020р., №35 від 08.10.2020р., наявні можливості щодо встановлення якості показників зерна, із врахуванням при цьому того, що одним із видів діяльності ТОВ «Боріваж» є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (КВЕД-2010:Клас 52.29), що передбачає, окрім іншого, вантажно-розвантажувальні роботи, наприклад вибірковий контроль та зважування вантажу.

По-друге, позивачем не надано до суду доказів, які свідчать про те, що ТОВ «Одеса Ленд Компані», яким встановлено невідповідність кольору здоровому зерну, пошкодження зерна, та протравленість зерна та вирішено повернути відповідачу ячмінь за ТТН №37 від 13.10.2020р., №38 від 13.10.2020р., №39 від 13.10.2020р., №40 від 13.10.2020р., №41 від 13.10.2020р., №99 від 22.10.2020р., №100 від 22.10.2020р., №102 від 22.10.2020р., №103 від 22.10.2020р., №104 від 22.10.2020р., є лабораторією порту в пункті призначення, якими відповідно до умов п.5.1. додаткової угоди №3 від 08.10.2020р. до договору поставки №К2010-0914 від 06.10.2020р. є ТОВ «Бруклін-Київ» та ТОВ «Боріваж».

По-третє, позивачем не надано до суду доказів, наявність яких передбачена умовами п.5.13. договору поставки, та які свідчать про те, що відповідача було повідомлено про встановлені ТОВ «Боріваж» та ТОВ «Одеса Ленд Компані» обставини, що стали причиною повернення ячменю. В свою чергу, відсутність таких доказів свідчить про неможливість відповідача номінувати за власний рахунок сюрвейерів для проведення повторної перевірки якості товару за показниками якості.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Отже, належними і допустимим доказами підтверджується сума непоставленого відповідачем позивачу товару 3444068,40 грн. (501,32 тон х 6870 грн.), та штраф у розмірі 30% від суми непоставленого відповідачем позивачу товару становить 1 033 220,52 грн. (3444068,40 грн./100х30).

Щодо зменшення розміру штрафних санкцій до 90%, господарський суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.

Зазначену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15.02.2018 у справі 467/1346/15-ц.

Вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. При застосуванні правил про зменшення неустойки суди не мають якогось усталеного механізму зменшення розміру неустойки, тому кожного разу потрібно оцінювати обставини та наслідки порушення зобов`язання на предмет наявності виняткових обставин на стороні боржника.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 2 ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В даній нормі під "іншими учасниками господарських відносин" слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь в правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, господарським судом враховуються обставини, які свідчать про укладання позивачем договорів поставки із іншими контрагентами на поставку товару у кількості 851, 70 тон, а також обставини, які свідчать, що позивачем не спричинено збитків Компанії «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ СУИС СА», який є покупцем за укладеним з позивачем контрактом №Р11689 від 13.10.2020р., та на виконання умов якого, за доводами самого позивача, було укладено відповідний договір поставки з відповідачем, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним заходів до виконання зобов`язання, та загальні засади, встановлені статтею 3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи інтереси обох сторін, беручи до уваги значний розмір нарахованого відповідачу штрафу.

За таких обставин, суд, оцінивши всі доводи сторін по даній справі щодо зменшення штрафу дійшов висновку, що існують обставини, за яких можливе зменшення стягуваної суми штрафу до 50% на підставі статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України (1 033 220,52 грн. /100 х50%) та стягнення з відповідача на користь позивачу штрафу у розмірі 516 610,26 грн.

Доводи позивача про відсутність виняткового випадку для зменшення неустойки, не спростовують висновку суду щодо наявності зазначених вище підстав для зменшення розміру неустойки.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо зустрічних позовних вимог СПП «АГРО-2000» про визнання недійсним договору поставки №К2010-0914 від 06.10.2020р., укладеного між ТОВ «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА» та СПП «Агро-2000» в частині п. 7.4. щодо встановлення штрафу у розмірі 30 % від суми непоставленого товару, господарський суд виходить з наступного.

Так, в якості підстав для визнання недійсним договору поставки в частині встановленого штрафу позивач за зустрічним позовом посилається на те, що встановлений умовами договору поставки штраф у розмірі 30% від суми непоставленого товару не відповідає меті застосування господарських санкцій. Також позивач за зустрічним позовом посилається на те, що не маючи можливості вносити зміни до Договору у даній частині, був вимушений погодитись із даними умовами у зв`язку з необхідністю продажу значного об`єму товару був вимушений задля уникнення збитків, погодитись на невигідні умови щодо штрафних санкцій.

За приписами статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Отже, суд має право визнати недійсною лише частину договору (за наявності підстав для цього) виключно тоді, якщо обставини справи свідчать про можливість укладення договору і без включення недійсної частини.

Відповідно до ч. 2 ст. 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гаранту вати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та / або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків: штрафні санкції: оперативно-господарські санкції.

При цьому, головною метою реалізації стягнення штрафних санкцій та їх функцій у договірних правовідносинах є забезпечення виконання зобов`язань суб`єктами господарювання та надання певних гарантій щодо захисту їх власних прав та інтересів.

За умовами ч. ч. 2, 3 ст. 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні УМОВ договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тлумачення ст. 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема це свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення його умов тощо.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні сторін на везти У договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає ВІДСУТНІСТЬ ЖОДНОГО тиску з боку контрагента або інших осіб (постанови від 02.03.2021 року у справі № 910/554/20, від 03.04.2020 року у справі № 910/15125/18, від 16.03.2020 року у справі №922/227/19, від 02.06.2020 року у справі № 910/6110/19, від 25.06.2020 року у справі № 910/4926/19).

Отже, ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" та СПП "АГРО-2000", реалізуючи принцип свободи договору, вільно, самостійно та на власний розсуд погодили, що розмір штрафних санкцій за непоставлення або недопоставлення товару останнім складатиме 30 % від його вартості.

Між тим, СПП "АГРО-2000", укладаючи з позивачем Договір поставки, усвідомлюючи, що його умови є невигідними, міг запропонувати ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" зменшити розмір штрафних санкцій або ж не укладати Договір взагалі. Саме у такий спосіб реалізується гарантований п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України принцип свободи договору, відповідно до якого контрагенти при укладенні договору вільні у виборі та погодженні його умов.

Згідно з ч. 1 ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Верховним Судом України (постанова від 06.04.2016 у справі № 6-551цс16) зроблено висновок, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі ст. 233 ЦК, якщо його вчинено особою для усунення або зменшення тяжких обставин, а також за умови, що друга сторона правочину скористалася наявністю таких обставин.

Ознаками правочину, що підпадає під дію статті 233 ЦК України, є вчинення особою правочину на вкрай невигідних для себе умовах (зокрема, реалізації за низьку оплату майна, що має значну цінність), під впливом тяжкої для неї обставини (наприклад, під загрозою банкрутства) і добровільно, тобто за відсутності насильства, обману чи помилки, можливо, навіть з ініціативи самого позивача. Доведення того, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено або було б вчинено на інших умовах, покладається на позивача.

Правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася.

Тяжкі обставини суд розуміє як не будь-яке несприятливе матеріальне, соціальне чи інше становище, а як його крайні форми. Наприклад, важка хвороба особи чи її близьких, смерть годувальника, крайня нужденність її сім`ї, загроза втратити заставлене житло чи банкрутства, надзвичайно низька винагорода за виконану роботу або надану послугу, порівняно з вартістю відчужуваної речі, та інші обставини, для усунення чи пом`якшення яких необхідно терміново укласти цей правочин. Тяжка обставина є оцінювальною категорією і має визначатися судом з урахуванням всіх обставин справи. Потерпілий, який оскаржує правочин, повинен довести, що за відсутності тяжких обставин він взагалі або на зазначених умовах не уклав би правочин. Визнання правочину недійсним не може пов`язуватись з тим, чи усвідомлювала сторона користь, яку матиме від нього (вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 10.07.2018 у справі № 907/738/16).

Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Отже, правочин, вчинений під впливом тяжкої обставини, носить такі обов`язкові ознаки: особа вчиняє такий правочин під впливом тяжкої для неї обставини; особа вчиняє правочин на вкрай невигідних для себе умовах; особа вчиняє такий правочин добровільно та може бути ініціатором такого правочину; особа усвідомлює, що вчиняє такий правочин на вкрай невигідних для себе умовах, але вимушена це зробити під впливом тяжкої обставини. Друга сторона повинна усвідомлювати, що контрагент перебуває під впливом тяжкої обставини і вчиняє правочин вимушено, та користується цим.

Крім того, має бути причинно-наслідковий зв`язок між тяжкими обставинами та укладеним правочином (його укладання саме з метою усунення обставин).

Поряд з цим, матеріали справи не містять, а відповідачем не було доведено існування тяжких обставин (їх крайньої форми), з якими вимоги ст. 233 ЦК України пов`язують недійсність правочину, не надано й суду жодних належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 73-74 ГПК України щодо вимушеності підписання договору за для уникнення збитків.

Таким чином, обставин, які в силу вимог статті 233 Цивільного кодексу України є підставами для визнання недійсними п. 7.4. договору поставки, господарським судом не встановлено, та відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено, що договір був укладений проти його волі та під тиском тяжких обставин, які змусили позивача вчинити правочин, підписати договір на вкрай невигідних умовах.

Посилання позивача за зустрічним позовом на те, що необхідність реалізації ним великої кількості товару я тяжкою обставиною у розумінні вимог ст.233 ЦК України, господарський суд до уваги не приймає, оскільки потреба відповідача у реалізації виробленої ним продукції з метою отримання прибутку від своєї господарської діяльності є звичайним мотивом для укладення договору поставки і, відповідно, не може вважатися якоюсь тяжкою обставиною для виробника сільськогосподарської продукції. У випадку незгоди із умовами договору поставки позивач за зустрічним позовом мав можливість продати цей товар, уклавши договори поставки з іншими контрагентами, на більш вигідних для себе умовах.

Також позивач за первісним позовом не надав до суду доказів того, що не зміг продати свій товар іншим покупцям. Більше того, як зазначено самим СПП "АГРО-2000" у відзиві на позовну заяву ТОВ "ЛДК УКРАЇНА", ним було реалізовано партію товару, яку ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" відмовилося прийняти через його неналежну якість, іншому контрагенту, що спростовує його ж доводи щодо наявності тяжких обставин.

Окрім того, роздруківки із офіційних веб-сайтів, які надані до суду відповідачем за зустрічним позовом, свідчать, що у вересні-жовтні 2020 року низка агровиробників із різних регіонів України мали бажання придбати ячмінь.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову СПП «Агро-2000».

На підставі ст.129 ГПК України витрати позивача з оплати судового збору за подання зустрічного позову покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, який наведений ТОВ "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" у позові, розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 83 704, 20 грн.

Окрім того, у відзиві на зустрічний позов ТОВ "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" наведений попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, згідно з яким на дату звернення до суду з відзивом на зустрічний позов ТОВ "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" понесені витрати на професійну правничу допомогу адвокатів АО «Еверлігал» у розмірі 40 225,20 грн.

Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, який наведений СПП «Агро-2000» у зустрічному позові, розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 30 000 грн.

До судових дебатів, як позивачем, так і відповідачем зроблено заяву про подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судом рішення по суті справи.

Відповідно до ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з п.5 ч.6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

З огляду на вищевикладене, судом призначається судове засідання для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" до Сільськогосподарського приватного підприємства "Агро-2000" про стягнення 1 742 699, 16 грн. задовольнити частково.

2.Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства "Агро-2000" (67340, Одеська обл., Березівський р-н, с. Новокальчеве, вул. Миру, буд. 29, , адреса електронної пошти: ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" (01001, м. Київ, пл. Спортивна, БЦ «ГУЛІВЕР», буд. 1-А, поверх 15, , адреса для листування: 01001, м. Київ, пров. Рильський, 4, поверх 6, адреса електронної пошти: ) штраф у розмірі 516 610 (п`ятсот шістнадцять тисяч шістсот десять) грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 15 498 (п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн. 31 коп.

3.В решті позовних вимог відмовити.

4.Відмовити Сільськогосподарському приватному підприємству "Агро-2000" у задоволенні зустрічного позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" про визнання договору поставки недійсним в частині.

5.Судові витрати позивача за зустрічним позовом Сільськогосподарського приватного підприємства "Агро-2000" по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. покладаються на Сільськогосподарське приватне підприємство "Агро-2000".

6.Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 06 грудня 2021р. о 16:00, із повідомлення учасників справи про судове засідання (явка є не обов`язковою).

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 06 грудня 2021 р. у зв`язку з непрацездатністю судді Смелянець Г.Є. з 24.11.2021р. по 01.12.2021р. включно.

Суддя Г.Є. Смелянець