ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2021м. ДніпроСправа № 904/7022/20 (904/7685/21)

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул.Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122)

про стягнення заробітної плати

Суддя Суховаров А.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 , м. Дніпро (далі - позивач) звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", м.Дніпро (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.09.2021 матеріали позовної заяви №904/7022/20 (904/7685/21) передано на розгляд судді Суховарову А.В.

Ухвалою суду від 06.09.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та зобов`язано позивача протягом 10 днів з дня вручення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2021 усунути недоліки позовної заяви, а саме надати належні докази надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви і доданих до неї документів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначеною вище ухвалою суд роз`яснив ОСОБА_1 , що у тому випадку, якщо позивач не усуне всі недоліки у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

15.09.2021 до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 20.09.2021 справу №904/7022/20 (904/7685/21) прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; справу №904/7022/20 (904/7685/21) вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; зобов`язано позивача та відповідача надати відповідні пояснення в порядку статті 251 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначеною вище ухвалою суд роз`яснив учасникам справи, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам статей 161-168 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі. Копії відповідних заяв повинні бути надіслані (надані) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) вказаних заяв до суду.

Разом з тим, судом встановлено, що позивачем до клопотання про усунення недоліків позовної заяви не долучено опис вкладення до цінного листа на підтвердження надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність у вищенаведених приписах ч.11 статті 176 Господарського процесуального кодексу України застережень щодо неможливості їх застосування судом під час розгляду справи по суті, господарським судом 27.09.2021 прийнято ухвалу про залишення без руху позову ОСОБА_1 та зобов`язання останньої протягом 5 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви - належні докази надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви і доданих до неї документів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, а саме: опис вкладення до цінного листа.

08.10.2021 на адресу господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено належні докази надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви.

Ухвалою суду від 11.10.2021 справу №904/7022/20 (904/7685/21) прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; справу №904/7022/20 (904/7685/21) вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; зобов`язано позивача та відповідача надати відповідні пояснення в порядку статті 251 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначеною вище ухвалою суд роз`яснив учасникам справи, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам статей 161-168 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі. Копії відповідних заяв повинні бути надіслані (надані) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) вказаних заяв до суду.

Станом на 01.12.2021 до суду від учасників справи доказів виконання вимог ухвали суду від 11.10.2021 не надійшло.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України 01.12.2021 судом прийнято рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно відповідача господарським судом Дніпропетровської області 11.01.2021 відкрито провадження у справі №904/7022/20 про банкрутство.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, зокрема, спори про стягнення заробітної плати.

Аналогічні положення містяться у ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем в період з 11.09.2000 по 24.12.2019.

Згідно наказу від 24.12.2019 позивача звільнено з роботи за згодою сторін відповідно до ст.36 КЗпП України.

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" заборгованість по заробітній платі у розмірі 42 321,38грн. та компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку в розмірі 64 596,21грн. в межах справи №904/4592/15 по банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод".

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2020 по справі №904/4592/15 (904/4139/20) стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд 31, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованості по заробітній платі у розмірі 42 321, 38грн., компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку в розмірі 64 596, 21грн. та 2 102, 00грн. витрат на сплату судового збору.

Разом з тим, позивач зазначає, що повний розрахунок відповідачем не здійснено.

Окрім викладеного з тексту рішення від 15.12.2020 по справі №904/4592/15 (904/4139/20) вбачається, що на користь позивача стягнуто компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку за період з 24.12.2019 по 29.07.2020.

У зв`язку із тим, що розрахунок з позивачем по заробітній платі фактично не здійснено, позивач вирішив звернутись до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за період з 30.07.2020 по 01.09.2021.

Згідно зі ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства дія мораторію не поширюється на виплату заробітної плати, тому і після відкриття провадження у справі про банкрутство у відповідача існує обов`язок своєчасно розраховуватись із звільненими працівниками, а у випадку непроведення остаточного розрахунку при звільненні, нести майнову відповідальність, передбачену ст. 117 КЗпП.

Проаналізувавши зміст частини другої статті 233 КЗпП України, можна зробити висновок про те, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

Непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, повний розрахунок по заробітній платі власником підприємства з позивачем при звільненні не проведено.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.04.2019 у справі №607/14495/16-ц.

При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 №100 (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов висновку щодо задоволення вимоги позивача про стягнення середнього заробітку, враховуючи наступне.

Позивач в заяві зазначає, що розмір середньоденного заробітку позивача встановлений рішенням суду по справі №904/4592/15 (904/4139/20) та просить суд здійснити розрахунок компенсації середнього заробітку за весь час затримки розрахунку розраховано, виходячи з суми середньоденного заробітку - 439,43грн.

Суд враховуючи приписи ч. 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку, що розмір середньоденного заробітку позивача не підлягає додаткову доказуванню, оскільки дана обставина встановлена рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2020 по справі №904/4592/15 (904/4139/20), що набрало законної сили 05.01.2021.

З врахуванням положень ч.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, сума середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 30.07.2020 по 01.09.2020 становить 119 964,39грн. (439,43грн. х 273 дні).

Відповідачем станом на 01.12.2021 не надано доказів виплати позивачу заробітної плати, що належить йому від підприємства, з огляду на що, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 119 964,39грн.

У відповідності до приписів п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за розгляд позовних вимог в частині стягнення заробітної плати.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що звертаючись з даним позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00грн. за майнову вимогу в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно пп.1 п.2 ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за розгляд позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір у сумі 2 270,00грн. слід віднести на відповідача, стягнувши його на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 47, 94, 115-116 КЗпП, ст.ст. 20, 129, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 7, 41 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, 31, ) про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м.Дніпро, вул. Маяковського, 31, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 30.07.2020 по 01.09.2021 у розмірі 119 964,39грн. та 2 270,00грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя А.В. Суховаров