УХВАЛА

25.11.2021Справа № 910/14645/14

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши заяву Антимонопольного комітету України про відстрочення виконання рішення суду у господарській справі

за позовом Антимонопольного комітету України

до Севастопольської міської ради

про зобов`язання виконати рішення

Представники:

від позивача: Попов Я.О.;

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2014 (суддя ОСОБА_1) позовні вимоги Антимонопольного комітету України задоволено повністю, зобов`язано Севастопольську міську раду виконати рішення Антимонопольного комітету України від 09.08.2013 № 675-р та стягнуто із Севастопольської міської ради в доход Державного бюджету витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн.

01.12.2014 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2016 (суддя ОСОБА_1) задоволено заяву Антимонопольного комітету України про відстрочку виконання рішення; відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014 по справі № 910/14645/14 до 23.10.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2016 (суддя Зеленіна Н.І.) задоволено заяву Антимонопольного комітету України про відстрочку виконання рішення, відстрочено виконання рішення суду від 12.11.2014 у справі № 910/14645/14 на один рік, до 15.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 задоволено заяву Антимонопольного комітету України про відстрочку виконання рішення, відстрочено виконання рішення суду від 12.11.2014 у справі № 910/14645/14 на один рік, до 20.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2017 (суддя Гумега О.В.) задоволено заяву Антимонопольного комітету України про відстрочку виконання рішення; відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014 у справі № 910/14645/14 до 20.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 (суддя Мандриченко О.В.) заяву про відстрочення виконання рішення господарського суду м. Києва від 12.11.2014 у справі № 910/14645/14 задоволено; відстрочено виконання рішення Господарського суду м. Києва від 12.11.2014 у справі № 910/14645/14 до 27.11.2019 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2019 (суддя Зеленіна Н.І.) заяву Антимонопольного комітету України про відстрочку виконання рішення задоволено; відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014 р. у справі № 910/14645/14 до 27.11.2020 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 (суддя Картавцева Ю.В.) заяву Антимонопольного комітету України № 300-20.3/01-15396 від 10.11.2020 про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014 у справі №910/14645/14 задоволено. Відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014 у справі № 910/14645/14 до 24.11.2021.

15.11.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Антимонопольного комітету України надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду, в якій заявник просить суд відстрочити рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014 у справі №910/14645/14.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 № 05-23/2032/21 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 , проведено повторний автоматичний розподіл заяви, за результатами якого заяву передано на розгляд судді Щербакова С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 заяву Антимонопольного комітету України про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014 у справі №910/14645/14 призначено до розгляду у судовому засіданні на 25.11.2021.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву про відстрочення виконання рішення суду.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Так, відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" від 12.09.2014 N 01-06/1290/14, за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу, інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Відповідно до ч. 2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Суд зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 про призначення до розгляду заяви у справі № 910/14645/14 була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України - Єдиному державному реєстрі судових рішень, www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Крім того, на офіційному сайті Господарського суду міста Києва в мережі інтернет було опубліковано повідомлення про призначення до розгляду заяви у справі № 910/14645/14 на 25.11.2021.

Таким чином, судом вчинено всі дії, спрямовані на повідомлення відповідача з розгляду заяви у справі № 910/14645/14, а отже останній вважається повідомленим про судове засідання, призначене на 25.11.2021, належним чином.

Розглянувши подану Антимонопольним комітетом України заяву про відстрочення виконання рішення суду, суд відзначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Заява обгрунтована тим, що наказ Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 у справі № 910/14645/14 неодноразово пред`являвся Комітетом до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України для примусового виконання, проте постановами державної виконавчої служби було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, з підстав того, що державний виконавець позбавлений можливості вчиняти дії визначені Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014, оскільки боржник знаходиться на тимчасово окупованій території.

Частиною 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову (ч.ч. 5-6 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2014 було зобов`язано Севастопольську міську раду виконати рішення Антимонопольного комітету України від 09.08.2013 № 675-р, а саме вжити заходів щодо встановлення цін/тарифів на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води для кінцевих споживачів міста Севастополя у порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод людини і громадян України, які проживають на тимчасово окупованої території. Правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано виключно законами України.

Згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи та особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Частиною третьою вищезазначеного Закону визначено, що у разі неможливості здійснювати діяльність на тимчасово окупованій території місце розташування державних органів, утворених відповідно до Конституції та законів України, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Тож, враховуючи що Автономна республіка Крим є тимчасово окупованою територією, у заявника (позивача) відсутня можливість повторно пред`явити до виконання наказ Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 № 910/14645/14, у зв`язку з чим, Комітет звернувся до суду із вказаною заявою про відстрочення виконання рішення суду 12.11.2014 у справі № 910/14645/14.

Згідно п. 7.1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Так, пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз`яснено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене, враховуючи що Севастопольська міська рада знаходиться на тимчасово окупованій території, що виключає наразі можливість вчинення державною виконавчою службою дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014, суд визнає заяву позивача (стягувача) обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню, зокрема відстрочує виконання судового акту на один рік, тобто до 25.11.2021.

Відповідно до ч. 7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ст.ст. 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Антимонопольного комітету України про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014 у справі № 910/14645/14 - задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014 у справі № 910/14645/14 до 25.11.2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 30.11.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Щербаков С.О.