ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021м. ДніпроСправа № 904/6440/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Чернікова Ростислава Сергійовича, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Семенівське Агро", с. Семенівка Томаківського району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 465 282 грн. 82 коп. за договором купівлі-продажу від 22.04.2020 № 22/04-20-1

Представники:

від позивача: Коростельов С.В., ордер АЕ № 1080824 від 08.07.2021, адвокат;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Черніков Ростислав Сергійович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 08.07.2021 № б/н, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Семенівське Агро" заборгованість в сумі 465 282 грн. 82 коп., з яких: 119 178 грн. 40 коп. - основний борг, 11 921 грн. 16 коп. - пеня за період з 02.10.2020 по 08.07.2021, 1 253 грн. 65 коп. - 35% річних за період з 02.10.2020 по 12.10.2020, 321 517 грн. 92 коп. - 365% річних за період з 12.10.2020 по 08.07.2021, 11 411 грн. 69 коп. - інфляційні втрати за період з 02.10.2020 по 08.07.2021, відповідно до умов договору купівлі-продажу від 22.04.2020 № 22/04-20-1.

Також позивач просить суд в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України зазначити в рішенні про нарахування 365% річних до моменту виконання рішення.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою господарського суду від 19.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 03.08.2021.

Ухвалою господарського суду від 03.08.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, та відкладено підготовче засідання на 21.09.2021, у зв`язку із неявкою сторін.

Ухвалою господарського суду від 21.09.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 12.10.2021.

12.10.2021 судове засідання не відбулося через перебування судді Рудь І.А. на лікарняному.

Після усунення вказаних обставин, ухвалою господарського суду від 27.10.2021 розгляд справи по суті призначений у судовому засіданні на 18.11.2021.

У призначені засідання відповідач явку повноважного представника не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

На адресу суду повернулися конверт з ухвалою від 19.07.2021, що направлялася на місцем реєстрації відповідача, з відміткою відділення поштового зв`язку: «Повернуто за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Господарський суд зазначає, що ухвали суду направлялися відповідачу за адресою, яка значиться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з тим, господарський суд констатує, що ухвали суду від 03.08.2021, 21.09.2021, 27.10.2021 отримані відповідачем за місцем реєстрації, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи..

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, передбачені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справи за відсутності такого учасника.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки за вказаних вище обставин, він вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи належним чином, проте не скористався своїм правом на участь у призначених засіданнях та надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 18.11.2021 представник позивача просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2020 між Фізичною особою-підприємцем Черніковим Ростиславом Сергійовичем (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Семенівське Агро" (покупець) укладений договір купівлі-продажу № 22/04-20-1, відповідно до умов п.1.1 якого, продавець продає товар на умовах надання покупцю товарного кредиту з відстрочкою платежу (надалі товар або майно), а покупець приймає товар та зобов`язується сплачувати платежі на умовах цього договору.

Найменування, марка, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість, строк поставки, умови оплати та момент укладання договору наведені в додатках відповідно до цього договору (п.1.2. договору).

Пунктом 2.1.договору передбачено, що вартість майна становить гривневий еквівалент 4 400,00 доларів США, що розраховується за курсом продажу на 21.04.2020, встановленим у міжбанківській інформаційній системі «Укрділінг», сформованим, на 16:00 за Київським часом (надалі - міжбанківський курс) на дату, що передує даті укладання цього договору (надалі - міжбанківський курс договору), та на дату укладання цього договору становить 119 178 грн. 40 коп. (сто дев`ятнадцять тисяч сто сімдесят вісім) гривень 40 коп. (надалі - вартість майна). Вартість майна у гривні підлягає перерахунку за міжбанківським курсом на дату, що передує даті підписання акту приймання-передачі майна (надалі - міжбанківський курс акту приймання-передачі), відповідно до умов п. 2.1.1. договору.

Згідно з п. 3.1. договору усі платежі за договором покупець зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях), відповідно до умов цього договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця, вказаний у цьому договорі. Умови оплати товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у графіку та умовах оплати товару (додаток №2) договору.

За умовами пп. 3.1.2. п. 3.1 договору розмір, склад, терміни сплати чергових платежів встановлюються в графіку та умовах оплати товару (додаток № 2). Сума чергового платежу є гривневим еквівалентом відповідної суми (в доларах США), зазначеної в графіку та умовах оплати товару (додаток № 2), виходячи з міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати покупцем чергового платежу, зазначеного в графіку та умовах оплати товару (додаток № 2) (надалі - міжбанківський курс графіку). Такий порядок застосовується до усіх платежів та будь-яких інших сум, які підлягають сплаті або залишаються несплаченими, згідно з договором.

У випадку, коли міжбанківський курс на дату, що передує даті сплати покупцем чергового платежу, зазначеного у графіку, є меншим, ніж міжбанківський курс акту приймання-передачі, до кінцевих розрахунків застосовується міжбанківський курс акту приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.2. договору товарний кредит з відстрочкою платежу по даному договору надається на умовах сплати 0,01 % річних за користування товарним кредитом. Товарний кредит, наданий продавцем покупцю в межах строків визначених умовами оплати товару (додаток № 2) - є строком правомірного користування товарним кредитом. Користування товарним кредитом за межами строків, встановлених умовами оплати Товару, - є неправомірне користування покупцем товарним кредитом. У разі несвоєчасної сплатитоварного кредиту, покупець продовжує користуватись товарним кредитом (неправомірне користування) по ставці згідно п. 6.2. (протягом 10-ти календарних днів), а далі по ставці згідно п. 6.3. договору.

У випадку, якщо покупець здійснить оплату платежу після строку його оплати, вказаного в графіку, і на дату фактичної оплати платежу міжбанківський курс фактичної оплати платежу буде більшим, ніж міжбанківський курс графіку, покупець зобов`язаний здійснити оплату такого платежу, виходячи з міжбанківського курсу фактичної оплати.

У п. 3.6. договору сторони домовились про те, що грошовий еквівалент суми вартості товару у іноземній валюті визначається у акті приймання-передачі майна.

Згідно з п. 4.1 договору право власності на товар переходить до покупця в момент одержання ним товару та підписання акту приймання-передачі товару.

Поставка товару здійснюється продавцем на умовах Франко-склад продавця за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район., смт. Покровське. Товар передається продавцем та приймається покупцем впродовж 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту сплати покупцем продавцю авансового платежу. (п. 4.2. договору).

За умовами п. 4.3. договору прийом товару по кількості і якості та документів проводиться покупцем у момент одержання товару від продавця. Покупець зобов`язаний перевірити по кількості і якості товар, а також відсутність ознак ушкодження товару. При підписанні покупцем акту приймання-передачі без заперечень та зауважень, товар вважається прийнятим по кількості і якості. У разі підписання акту приймання-передачі товар вважається прийнятим покупцем, а документи, передбачені п. 3.8. договору, - йому переданими.

Пунктом 11.1. договору визначено, що ціна договору становить гривневий еквівалент 4 400 (чотири тисячі чотириста) доларів США, що за міжбанківським курсом договору на дату його укладання становить 119 178 грн. 40 коп. (сто дев`ятнадцять тисяч сто сімдесят вісім) гривень 40 коп. (надалі - ціна договору).

Ціна договору складається з гривневих еквівалентів: вартості товару, відсотків за користування товарним кредитом за отримане майно у доларах США. (п. 11.2. договору).

Відповідно до п. 13.1. договору договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до « 31» грудня 2020 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх зобов`язань за цим договором. Зазначений строк може бути змінений відповідно до умов даного договору.

На виконання умлв договору сторонами підписаний додаток № 1 до договору, у якому викладені характеристики товару, що поставляється за договором, а саме: насіння соняшника (виробник Сингента Франс С.А.С.; країна походження: Франція; назва гібриду: СИ Арізона) 2019 року урожаю - 22 мішки вартістю 200 доларів США за кожний - загальна вартість 4 400 доларів США.

Також сторонами укладений додаток № 2 до договору, відповідно до якого, сторони погодили наступний графік оплати:

- дата оплати - до 01.10.2020;

- сума, яка компенсує частину вартості майна та відсотки за користування товарним кредитом не визначені;

- сума чергового платежу - 4 400 доларів США;

У додатку №2 до договору зазначено, що товар продається на умовах надання продавцем покупцю товарного кредиту з відстрочкою платежу. Продавець надає покупцю товарний кредит з відстрочкою платежу зі сплатою відсотків.

На виконання умов договору постачальник поставив покупцю товар на загальну суму 119 178 грн. 40 коп., що підтверджується видатковою накладною від 22.04.2020 № 111, актом приймання-передачі від 22.04.2020, товарно-транспортною накладною від 22.04.2020 № 1 (а.с. 21, 22, 23).

Покупець зобов`язання по оплаті отриманого товару не виконав, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем з оплати поставного товару у сумі 119 178 грн. 40 коп.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що у випадку порушення термінів оплати, обумовлених у графіку та умов оплати товару до договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення оплати. Сторони прийшли до взаємної згоди, що нарахування пені припиняється через рік (365 календарних днів) від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.2. договору, якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, на прострочену суму нараховуються 35 відсотків річних за користування товарним кредитом, від дня строку, коли товар мав бути оплачений, тобто до моменту, коли починає діяти інша відсотків ставка, визначена у п. 6.3. цього договору.

Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, більш ніж на 10 календарних днів від дня строку, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати на прострочену суму нараховуються 365 відсотків річних за користування товарним кредитом (п. 6.3. договору).

На підставі п. 6.1 договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 11 921 грн. 16 коп. за період з 02.10.2020 по 08.07.2021.

На підставі п. п. 6.2., 6.3. договору та норм ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 35% річних в сумі 1 253 грн. 65 коп. за період з 02.10.2020 по 12.10.2020, 356% річних в сумі 321 517 грн. 92 коп. за період з 12.10.2020 по 08.07.2021, інфляційні втрати у розмірі 11 411 грн. 69 коп. за період з жовтня 2020 по травень 2021.

Крім того, позивач просить суд в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України зазначити в рішенні про нарахування 365% річних до моменту виконання рішення.

Доказів оплати спірної вказаної заборгованості відповідачем сторонами до матеріалів справи не надано.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору купівлі-продажу, факт поставки товару, строк оплати, наявність часткової оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати вартості поставленого товару.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору купівлі-продажу, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар становить 119 178 грн. 40 коп.

З урахуванням умов п. 3.1 договору та додатку № 2 до договору, за спірною поставкою сторонами узгоджена оплата товару до 01.10.2020, отже строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Враховуючи, що відповідачем своєчасно не сплачено вартість поставленого позивачем товару за спірною видатковою накладною, суд вважає позовну вимогу про стягнення боргу у розмірі 119 178 грн. 40 коп. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарському кодексі України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку пені судом встановлено, що розрахунок виконаний арифметично невірно. За розрахунком суду пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення з 02.10.2020 по 08.07.2021 на спірну суму боргу, складає суму 11 372 грн. 61 коп. У решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 694 Цивільного кодексу України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до п. 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 № 14, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Господарський суд зазначає, що з огляду на тривалість прострочки оплати товару, поставленого за спірною накладною, позивачем правомірно нараховані 365% річних на підставі п. 6.3. договору.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку 35% річних, 365% річних та інфляційних втрат порушень умов договору та чинного законодавства не встановлено.

Щодо вимоги позивача про нарахування 365% річних до моменту виконання рішення в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Правовий аналіз наведених вище норми чинного законодавства свідчить про те, що остання передбачає право, а не обов`язок суду зазначити про нарахування відсотків або пені у рішенні про стягнення боргу. Крім того, саме на суд покладено обов`язок встановлення правильності нарахованих платежів, пов`язаних з несвоєчасним виконанням зобов`язання, тому, враховуючи встановлені обставини справи, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач не скористався правом на надання заперечень, викладені у позові обставини належними доказами не спростував.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 119 178 грн. 40 коп. основного боргу, 11 372 грн. 61 коп. пені, 1 253 грн. 65 коп. 35% річних, 321 517 грн. 92 коп. 365% річних, 11 411 грн. 69 коп. інфляційних втрат є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Семенівське Агро" (53506, Дніпропетровська область, Томаківський район, с. Семенівка, вул. Весела, буд. 1, ) на користь Фізичної особи-підприємця Чернікова Ростислава Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 119 178 грн. 40 коп. (сто дев`ятнадцять тисяч сто сімдесят вісім грн.. 40 коп.) основного боргу, 11 372 грн. 61 коп. (одинадцять тисяч триста сімдесят дві грн. 61 коп.) пені, 1 253 грн. 65 коп. (одну тисячу двісті п`ятдесят три грн.. 65 коп.) 35% річних, 321 517 грн. 92 коп. (триста двадцять одну тисячу п`ятсот сімнадцять грн.. 92 коп.) 365% річних, 11 411 грн. 69 коп. (одинадцять тисяч чотириста одинадцять грн.. 69 коп.) інфляційних втрат, 6 971 грн. 01 коп. (шість тисяч дев`ятсот сімдесят одну грн.. 01 коп.) витрат зі сплати судового збору.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 29.11.2021

Суддя І.А. Рудь