ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2021 р. Справа № 911/1499/21

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Мишак І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс»

про стягнення 16 746, 21 грн.

Представники:

від позивача: Пинзіна Ю.О.

від відповідача: не з`явилися

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором на надання дозволу на здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії на асфальтовому майданчику території АЗС від 01.01.2019 у розмірі 16 746, 21 грн., з яких: 15 158, 30 грн. основного боргу та 1 587, 91 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.06.2021 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 05.07.2021 та витребувано у сторін певні документи.

До господарського суду Київської області від позивача надійшов супровідний лист № 155 від 02.07.2021 (вх. № 16125/21 від 05.07.2021) з поясненнями, документами, а також клопотанням про продовження терміну для надання відповіді на відзив після його отримання та перенесення розгляду справи на іншу дату.

У судове засідання 05.07.2021 представники сторін не з`явилися та вимог суду не виконали, у зв`язку з чим ухвалою господарського суду Київської області від 05.07.2021 розгляд справи відкладено на 22.07.2021.

Після судового засідання 05.07.2021 до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання вих. № 01/01-04-630 від 05.07.2021 (вх. № 16165/21 від 05.07.2021) про відкладення розгляду справи.

06.07.2021 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив б/н від 02.07.2021 (вх. № 16349/21 від 06.07.2021) на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позову.

До господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь № 1398 від 16.07.2021 (вх. № 17218/21 від 19.07.2021) на відзив відповідача на позовну заяву, у якій позивач не погоджується з відзивом відповідача.

22.07.2021 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення вих. № 1/01-04-690 від 22.07.2021 (вх. № 17571/21 від 22.07.2021) на відповідь позивача на відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 22.07.2021 судом оголошено перерву до 02.09.2021.

До господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення № 1503 від 30.07.2021 (вх. № 18195/21 від 30.07.2021) по справі, у яких він не погоджується із запереченнями відповідача і вважає їх безпідставними, оскільки договір був укладений між сторонами та виконувався ними.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.09.2021 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 911/1499/21 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 20.09.2021; викликано в судове засідання керівника Бахмутського відділення філії «Донецький обласний державний автомобільний навчальний комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» Шекерського Володимира Костянтиновича; зобов`язано керівника Бахмутського відділення філії «Донецький обласний державний автомобільний навчальний комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» Шекерського Володимира Костянтиновича надати суду нормативно обґрунтовані та документально підтвердженні письмові пояснення по суті спору, зокрема, щодо обставин укладення договору на надання дозволу на здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії на асфальтовому майданчику території АЗС від 01.01.2019, додаткових угод до вказаного договору та підписання актів виконаних робіт по договорі; зобов`язано позивача надати суду наявні у нього документи, листування, окрім тих, що вже додані до матеріалів справи, що підтверджують наявність правовідносин сторін за договором на надання дозволу на здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії на асфальтовому майданчику території АЗС від 01.01.2019; зобов`язано відповідача надати суду: статут Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» у редакції станом на момент укладення договору та на даний час; положення про Бахмутське відділення філії «Донецький обласний державний автомобільний навчальний комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс»; фінансовий план, кошторис доходів та витрат, іншу фінансово-господарську та бухгалтерську звітність, які подавалися директором філії Донецький обласний державний автомобільний навчальний комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» підприємству - Українському державному підприємству по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» у 2019 2020 роках.

20.09.2021 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення б/н б/д (вх. № 21877/21 від 20.09.2021) по справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.09.2021, враховуючи неявку в судове засідання представника позивача та неналежне виконання сторонами вимог суду, а також з метою виконання завдань підготовчого провадження і основних засад господарського судочинства, розгляд даної справи у підготовчому засіданні відкладено на 18.10.2021.

До господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення № 1872 від 06.10.2021 (вх. № 23274/21 від 06.10.2021) по справі та заява № 1873 від 06.10.2021 (вх. № 23300/21 від 06.10.2021) про збільшення розміру позовних вимог.

18.10.2021 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшли додаткові пояснення вих. № 1/01-04-1016 від 12.10.2021 (вх. № 23958/21 від 18.10.2021) по справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.10.2021 заяву позивача № 1873 від 06.10.2021 (вх. № 23300/21 від 06.10.2021) про збільшення розміру позовних вимог повернуто заявнику, закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 11.11.2021.

До господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання № 1951 від 20.10.2021 (вх. № 25050/21 від 29.10.2021), у якому він просить суд прийняти докази відправки заяви про збільшення позовних вимог відповідачу, задовольнити заяву про збільшення позовних вимог та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши вищезазначене клопотання позивача, суд відмовляє у його задоволенні в частині прийняття доказів відправки заяви про збільшення позовних вимог відповідачу та заяви про збільшення позовних вимог, оскільки подана позивачем заява № 1873 від 06.10.2021 (вх. № 23300/21 від 06.10.2021) про збільшення розміру позовних вимог не прийнята до розгляду та повернута заявнику ухвалою суду від 18.10.2021, якою, водночас, і закрито підготовче провадження у даній справі, разом з тим, відповідно до п. 2 я. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України право на збільшення розміру позовних вимог надано позивачу лише до закінчення підготовчого засідання у справі.

Присутній у судовому засіданні 11.11.2021 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання 11.1.2021 не з`явився та причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 11.11.2021, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

01.01.2019 між Українським державним підприємством по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» в особі директора філії «Донецький обласний державний автомобільний навчальний комбінат» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» (замовник - відповідач) та Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі начальника структурного підрозділу «Бахмутська автобаза» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та головного інженера структурного підрозділу «Бахмутська автобаза» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (виконавець - позивач) укладено договір на надання дозволу на здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії на асфальтовому майданчику території АЗС, за умовами якого позивач надає відповідачу дозвіл на здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії, для виконання учбових (контрольних) завдань, передбачених Програмою навчання, на асфальтовому майданчику території АЗС. Місце розташування асфальтового майданчику території АЗС: м. Бахмут, вул. Трудова, 34.

Відповідно до п. 1.2 договору заняття на асфальтовому майданчику території АЗС проводяться на учбових транспортних засобах відповідача, згідно наданому відповідачем переліку (додаток № 1 до договору), у дні та години, визначені погодженим сторонами графіком (додаток № 2 до договору).

Згідно з п. 2.1.1 договору відповідач має право здійснювати навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії для виконання учбових (контрольних) завдань, передбачених Програмою навчання, на асфальтовому майданчику території АЗС з моменту підписання договору представниками сторін та скріплення печатками.

Пунктом 2.2.1 договору передбачено, що відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі проводити оплату по договору.

Відповідно до п. 3.1 договору відповідач здійснює оплату на підставі рахунку та акту виконаних робіт позивача протягом 10 банківських днів, але не раніше реєстрації податкової накладної.

Згідно з п. 3.2 договору вартість здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії на асфальтовому майданчику території АЗС визначається сторонами у калькуляції, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 3 до договору) та становить 250, 00 грн. на один день, у тому числі ПДВ; 5 000, 00 грн. на місяць, у тому числі ПДВ; 60 000, 00 грн. на рік, у тому числі ПДВ.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що у разі порушення умов оплати за договором відповідач повинен сплатити, окрім суми заборгованості, пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 7.1 договору даний договір вважається укладеним з моменту його підписання вповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє до 31.12.2019.

Згідно з п. 7.3 договору якщо за місяць до закінчення строку договору не надійде заява однієї із сторін про відмову від даного договору або його перегляд, договір вважається пролонгованим на наступний рік на тих же самих умовах.

Додатком № 1 до договору сторони визначили Перелік учбових транспортних засобів, на яких буде здійснюватися навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії.

Додатком № 2 до договору сторони визначили Графік здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії.

Додатком № 3 до договору сторони визначили Калькуляцію вартості здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії на асфальтовому майданчику території АЗС.

Додатковою угодою № 1 від 01.02.2019, додатковою угодою № 2 від 01.04.2019, додатковою угодою № 3 від 01.07.2019, додатковою угодою № 5 від 01.10.2019, додатковою угодою № 7 від 02.10.2020, додатковою угодою № 8 від 01.10.2020, додатковою угодою № 9 від 01.10.2020 та додатковою угодою № 10 від 01.01.2021 до договору сторони вносили зміни в п. 3.2 договору щодо вартості здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії на асфальтовому майданчику території АЗС.

Додатковою угодою № 4 від 08.10.2019 до договору сторони вирішили внести зміни в реквізити їх банківських рахунків у зв`язку із запровадженням міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні.

Додатковою угодою № 6 від 01.01.2020 сторони дійшли згоди продовжити дію договору на тих же умовах на наступний календарний рік до 31.12.2020.

Відповідно до актів виконання робіт № 17 від 30.11.2020, № 19 від 31.12.2020 та № 2 від 31.01.2021 позивачем були надані відповідачу послуги з використання площі асфальтового майданчика для проведення навчання з водіння автотранспорту на території АЗС на загальну суму 15 158, 30 грн.

Крім того, до матеріалів справи позивачем надано рахунки, що виставлялись відповідачу на оплату послуг, а саме: рахунок № 17 від 30.11.2020 на суму 4 869, 02 грн., рахунок № 19 від 31.12.2020 на суму 5 144, 64 грн. та рахунок № 2 від 29.01.2021 на суму 5 144, 64 грн., а також податкові накладні № 2 від 30.11.2020, № 2 від 30.12.2020 та № 3 від 31.01.2021. Загальна сума вказаних рахунків і податкових накладних становить 15 158, 30 грн.

Позивач стверджує, що відповідач, в порушення договірних зобов`язань, за надані позивачем послуги згідно вищезазначених актів виконаних робіт не розрахувався, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість у розмірі 15 158, 30 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензією № 19/530 від 17.03.2021 про сплату існуючої заборгованості за надані послуги згідно договору на надання дозволу на здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії на асфальтовому майданчику території АЗС від 01.01.2019.

Проте, як стверджує позивач, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо здійснення оплати за отримані послуги, на претензію не відповів, що і стало підставою для звернення його з даним позовом до суду.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, зазначає таке: незрозуміло хто насправді є підписантом договору та актів виконаних робіт зі сторони відповідача, що може свідчити про фальсифікацію з підробленням підпису уповноваженої особи з боку філії «Донецький обласний державний автомобільний начальний комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» та невідповідність відбитку печатки на документах печатці вказаної філії; договір на здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії на асфальтовому майданчику території АЗС від 01.01.2019 є неукладеним та не створює жодних прав і обов`язків для відповідача, оскільки зі сторони філії відповідача його підписано неповноважними особами, про вказаний договір відповідачу стало відомо лише після отримання даної позовної заяви, жодних дій на його схвалення відповідачем не вчинялося; договір на здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії на асфальтовому майданчику території АЗС від 01.01.2019 має строк дії до 31.12.2020, а тому всі наступні додаткові угоди та акти виконаних робіт не мають жодних правових наслідків; акти виконаних робіт підписані невідомою особою та містять печатку Бахмутського відділення філії «Донецький обласний державний автомобільний начальний комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс», що не відповідає вимогам первинних документів, крім того, у них не має посилання на договір, а тому вони не можуть бути належним доказом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав до суду договір на надання дозволу на здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії на асфальтовому майданчику території АЗС від 01.01.2019, додатки та додаткові угоди до вказаного договору, акти виконання робіт, рахунки на оплату послуг, податкові накладні, акти звірки взаєморозрахунків, банківську довідку про здійсненні оплати по договору.

З матеріалів справи вбачається, що філія «Донецький обласний державний автомобільний навчальний комбінат» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» та Бахмутське відділення філії «Донецький обласний державний автомобільний навчальний комбінат» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» є відокремленим структурним підрозділом Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», який здійснює діяльність у сфері професійно-технічної освіти.

Суд звертає увагу, що письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта.

Особа, призначена повноважним органом виконуючим обов`язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє у межах своєї компетенції без довіреності.

Що ж до кола повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно вчинення правочинів від імені цієї особи, то воно визначається її установчими документами, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджене юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Припис абзацу першого ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України зобов`язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов`язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України).

При цьому, наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (ст. 241 Цивільного кодексу України). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину. Якщо керівник відособленого підрозділу юридичної особи мав відповідні повноваження, але у правочині помилково відсутні вказівки на те, що її укладено від імені юридичної особи, то ця обставина також не може бути підставою для визнання правочину недійсним. У таких випадках правочин слід вважати вчиненим від імені юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, договір на надання дозволу на здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії на асфальтовому майданчику території АЗС від 01.01.2019 укладено відповідачем в особі директора філії «Донецький обласний державний автомобільний навчальний комбінат» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» Шинкаренко Віри Єгорівни.

При підписанні вказаного договору позивачу було надано довіреність № 1/01-04-1090 на Шинкаренко В.Є. та витяг № з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на філію «Донецький обласний державний автомобільний навчальний комбінат» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс».

Так, вказаною довіреністю підприємством - відповідачем, з метою забезпечення ефективного ведення господарської діяльності філії «Донецький обласний державний автомобільний навчальний комбінат» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», уповноважено директора філії Шинкаренко Віру Єгорівну представляти інтереси підприємства в державних, громадських та інших підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності, підписувати договори, угоди та інші документи, пов`язані з виконанням зазначених повноважень, вести всі фінансово-бухгалтерські операції, що стосуються діяльності філії, в установленому порядку розпоряджатися майном філії, грошовими коштами та банківськими рахунками.

Згідно витягу № з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що у графі осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи значиться Шинкаренко Віра Єгорівна (згідно положення про філію) керівник.

Таким чином, судом встановлено, що договір підписано уповноваженою на те особою, підпис якої скріплено печаткою підприємства.

Будь-яких доказів звернення відповідача до уповноважених органів з приводу фальсифікації документів, втрати чи викрадення печатки до матеріалів справи не надано. Також, відповідачем не заявлялися вимоги про призначення експертизи документів або про визнання договору недійсним.

Разом з тим, наявною у матеріалах справи банківською довідкою від 15.07.2021 підтверджується, що договір сторонами виконувався, відповідач з січня 2019 року по листопад 2020 року сплачував кошти за використання площі асфальтованого майданчика, остання сплата здійснена згідно рахунку № 15 від 30.10.2020.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується, а згідно ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що посилання відповідача на можливу фальсифікацію з підробленням підпису уповноваженої особи з боку філії «Донецький обласний державний автомобільний начальний комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» та невідповідність відбитку печатки на документах печатці вказаної філії, а також на те, що договір на здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії на асфальтовому майданчику території АЗС від 01.01.2019 є неукладеним та не створює жодних прав і обов`язків для відповідача, оскільки зі сторони філії відповідача його підписано неповноважними особами, не підтверджено належними і допустимими доказами та спростовується матеріалами справи.

Щодо строку дії договору на надання дозволу на здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії на асфальтовому майданчику території АЗС від 01.01.2019, суд зазначає таке.

Статтею 905 Цивільного кодексу України передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 7.1 договору даний договір вважається укладеним з моменту його підписання вповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє до 31.12.2019.

Згідно з п. 7.3 договору якщо за місяць до закінчення строку договору не надійде заява однієї із сторін про відмову від даного договору або його перегляд, договір вважається пролонгованим на наступний рік на тих же самих умовах.

Таким чином, умовами договору передбачена автоматична пролонгація на кожний наступний рік за відсутності заява однієї із сторін про відмову від даного договору.

Суд звертає увагу, що п. 7.3 договору сторонами не змінювався, а лише згідно його умов сторони продовжували дію договору на тих же умовах на наступний рік (додаткова угода № 6 від 01.01.2020).

Отже, враховуючи, що будь-яких доказів звернення позивача чи відповідача із заявами, листами про відмову від договору чи про припинення договору до матеріалів справи не надано, суд вважає, що договір є пролонгованим і діє.

Щодо посилання відповідача на невідповідність актів виконаних робіт вимогам первинних документів, суд зазначає таке.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів документа кореспондується з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.5 вказаного Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Як вже зазначалося вище, судом встановлено, що факт надання позивачем послуг відповідачу підтверджується наявними у матеріалах справи актами виконаних робіт, податковими накладними, актами звірки взаєморозрахунків та фактично відповідачем не заперечується.

Разом з тим, відсутність у актах виконаних робіт назви посади особи замовника, тобто особи, яка підтвердила отримання послуги за такими актами, за наявності її підпису, який засвідчений відтиском печатки структурного підрозділу юридичної особи, не може свідчить про те, що така особа є неуповноваженою чи що такі акти виконаних робіт є неналежним доказом у справі. Відтиск печатки на актах виконаних робіт є свідченням участі структурного підрозділу юридичної особи, у здійсненні господарської операції за цими актами.

Крім того, судом встановлено, що на кожний наявних у матеріалах справи акт виконаних робіт було сформовано податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, у матеріалах справи містяться акти звірки взаєморозрахунків між сторонами станом на 01.01.2021 та станом на 01.02.2021 з посиланням на зміст господарських операцій послуги з використання площі асфальтованого майданчика на території АЗС за період з 01.01.2020 по 31.01.2021, згідно яких заборгованість відповідача перед позивачем становить 15 158, 30 грн. Вказані акти підписані представниками сторін та скріплені печатками кожного із підприємств.

Таким чином, посилання відповідача на невідповідність актів виконаних робіт вимогам первинних документів спростовується матеріалами справи та за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з надання послуг, не може заперечувати зазначену господарську операцію.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що відповідач належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами заявлених до нього вимог не спростував, доказів, які підтверджують належне виконання ним договірних зобов`язань, а також контррозрахунку заявлених позовних вимог суду не надав.

За таких обставин, враховуючи, що строк оплати за надані позивачем послуги настав, борг відповідача перед позивачем на час ухвалення рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи та відповідачем належними доказами не спростований, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 15 158, 30 грн. основного боргу є доведеними та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, на підставі п. 4.1 договору, просить суд стягнути з відповідача пеню від суми боргу, яка за розрахунком позивача за період з 15.12.2020 по 30.04.2021 складає 1 587, 91 грн.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що у разі порушення умов оплати за договором відповідач повинен сплатити, окрім суми заборгованості, пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За приписом ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунок пені, з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України та визначеного позивачем періоду, та встановлено, що з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 558, 03 грн.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором на надання дозволу на здійснення навчання навикам керування автотранспортними засобами кандидатів у водії на асфальтовому майданчику території АЗС від 01.01.2019 підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 15 716, 33 грн., з яких: 15 158, 30 грн. основного боргу та 558, 03 грн. пені, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 1 029, 88 грн. пені суд відмовляє.

Судовий збір, відповідно приписів ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 73-74, 76-79, 86, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

2. Стягнути з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» (07362, Київська область, Вишгородський район, село Новосілки, вулиця Київська, будинок 50, ідентифікаційний код - 21536845) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок 22, ідентифікаційний код - 40150216) 15 158 (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят вісім) грн. 30 коп. основного боргу, 558 (п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 03 коп. пені та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

3. В частині позовних вимог про стягнення з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» 1 029, 88 грн. пені відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 30.11.2021.

Суддя Т.В. Лутак