ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2276/20

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петрова В.С.

при секретарі судового засідання Граматик Г.С.

за участю представників:

від позивача (стягувача) - Мехед М.І.,

від відповідача (боржника) - Кушнеров С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" про розстрочення виконання рішення суду (вх. № 2-1369/21 від 09.11.2021 р.) в порядку ст. 331 Господарського процесуального кодексу України по справі № 916/2276/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавіта" до Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" про стягнення заборгованості за договорами про закупівлю в загальній сумі 10037682,73 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діавіта" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" про стягнення заборгованості в загальній сумі 833253,49 грн., у т.ч. основного боргу - 653950,00 грн., пені - 112749,40 грн., штрафу - 45776,50 грн., 3% річних - 9219,62 грн., інфляційних втрат - 11827,97 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про закупівлю № 17/12 від 17.12.2019 р. щодо здійснення оплати за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.08.2020 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавіта" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2276/20 за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання з викликом учасників справи призначено на 03.09.2020 р.

01.09.2020 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Діавіта" було подано до господарського суду клопотання про об`єднання справ № 916/2276/20 та № 916/2275/20 в одне провадження, яке обґрунтовано тим, що у вказаних справах позови заявлені одним позивачем до одного й того самого відповідача про стягнення заборгованості за договорами поставки.

При цьому судом з`ясовано, що ухвалою господарського суду Одеської області від 31.08.2020 р. (суддя Щавинська Ю.М.) порушено провадження у справі № 916/2275/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавіта" до Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" про стягнення 11576337,73 грн., з яких сума боргу у розмірі 9069300,00 грн., пеня у розмірі 1578058,20 грн., штраф у розмірі 634851,00 грн., інфляційне збільшення у розмірі 164036,11 грн., 3% річних у розмірі 130092,42 грн. у зв`язку з порушенням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про закупівлю № 257/11 від 29.11.2019 р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.09.2020 р. у справі № 916/2276/20 за вказаним клопотанням ТОВ "Діавіта" об`єднано в одне провадження справу № 916/2275/20, яка розглядається господарським судом Одеської області, зі справою № 916/2276/20, провадження по якій відкрито раніше, також призначено підготовче засідання на 01 жовтня 2020 р.

На підставі розпорядження керівника апарату суду № 246 від 07.09.2020 р. було проведено повторний автоматичний розподіл справи № 916/2275/20 шляхом поєднання зі справою № 916/2276/20, за результатами якого вказану справу передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Петрову В.С.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.09.2020 р. справу № 916/2275/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавіта" до Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" про стягнення заборгованості за договором про закупівлю прийнято до одного провадження зі справою № 916/2276/20. Також вказаною ухвалою суду учасників справи повідомлено про розгляд справи № 916/2276/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання в якій призначено на 01.10.2020 р.

16.09.2020 р. відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову.

28.09.2020 р. від позивача на електронну адресу суду надійшли пояснення на відзиви відповідача від 28.08.2020 р. та 14.09.2020 р. в рамках об`єднаного провадження.

Також 28.09.2020 р. від позивача на електронну адресу суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог в частині пені та додаткового штрафу. Відтак, позивач остаточно просить суд стягнути з відповідача основний борг за договором про закупівлю № 257/11 від 29.11.2019 р. в сумі 9069300,00 грн., 3% річних в сумі 129349,03 грн., інфляційні втрати в сумі 164036,11 грн., а також основний борг за договором про закупівлю № 17/12 від 17.12.2019 р. в сумі 653950,00 грн., 3% річних в сумі 9219,62 грн., інфляційні втрати в сумі 11827,97 грн., що разом складає 10037682,73 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.10.2020 р. у справі № 916/2276/20 строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів, також підготовче засідання відкладено на 19 жовтня 2020 р.

19.10.2020 р. відповідачем були надані до суду заперечення на відповідь позивача на відзив (пояснення) на позов, в яких відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог.

У підготовчому засіданні господарського суду 19 жовтня 2020 року по справі № 916/2276/20 було протокольно оголошено перерву до 29 жовтня 2020 року о 15 год. 00 хв. згідно ч. 5 ст. 183 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.10.2020 р. у справі № 916/2276/20 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні суду.

Рішенням господарського суду Одеської області від 30.11.2020 р. у справі № 916/2276/20 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавіта" до Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" про стягнення заборгованості за договорами про закупівлю в загальній сумі 10037682,73 грн. відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 р. рішення Господарського суду Одеської області від 30.11.2020 скасовано частково, викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: "Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавіта" задовольнити частково. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавіта" за договором про закупівлю № 257/11 від 29.11.2019 суму основного боргу в розмірі 3945080,58 грн., інфляційне збільшення - 71011,45 грн., 3% річних - 55619,17 грн.; та за договором про закупівлю №17/12 від 17.12.2019 суму основного боргу в розмірі 59,45 грн., інфляційне збільшення - 1,08 грн., 3% річних - 0,84 грн., а також судові витрати в розмірі 61076,59 грн. по сплаті судового збору."; в іншій частині рішення господарського суду залишено без змін. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавіта" витрати по сплаті судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в розмірі 91614,88 грн.

24.03.2021 р. на виконання вказаної постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 р. у справі № 916/2276/20 господарським судом Одеської області видано відповідні накази.

09.11.2021 р. Комунальне некомерційне підприємство "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" звернулося до господарського суду Одеської області із заявою про розстрочення виконання постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 р. у справі № 916/2276/20 строком на один рік з листопада 2021 року по жовтень 2022 року включно шляхом сплати боргу рівними частинами. Вказану заяву відповідач обґрунтовує тим, що на виконання судових наказів від 24.03.2021 р. державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито два виконавчих провадження: ВП № 67161926 від 19.10.2021 р. про стягнення суми боргу та ВП № 67162119 від 19.10.2021 р. про стягнення витрат по сплаті судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги. При цьому заявник зазначає, що станом на 25.10.2021 р. боржником було вжито заходів щодо виконання наказу господарського суду Одеської області від 24.03.2021 р. по справі № 916/2276/20 та погашено суму заборгованості перед стягувачем - ТОВ "Діавіта" з витрат по сплаті судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в розмірі 91614,88 грн. та виконавчого збору (ВП № 67162119 від 19.10.2021 року), що підтверджується платіжним дорученням № 1416 від 25.10.2021 р. на суму 91614,88 грн., платіжним дорученням № 1415 від 25.10.2021 р. на суму 9161,49 грн., а також платіжним дорученням № 1417 від 25.10.2021 р. на суму 269,00 грн.

Водночас заявник зауважує, що виконання боржником наказу господарського суду Одеської області від 24.03.2021 р. по справі № 916/2276/20 про стягнення з КНП "ООКЛ" ООР" на користь ТОВ "Діавіта" за договором про закупівлю № 257/11 від 29.11.2019 р. (на загальну суму 4071711,20 грн.) та за договором про закупівлю № 17/12 від 17.12.2019 р. (на загачену суму 61137,96 грн.), всього на суму 4132849,16 грн. істотно ускладнено, виходячи з того, що дана сума заборгованості є досить значною для підприємства боржника і сплатити її одночасно та в повному обсязі КНП "ООКЛ" ООР" на даний час в силу скрутного фінансового становища не має жодних можливостей.

Окрім того заявник вказує, що наразі виконання судового рішення спричинить негативні наслідки для господарської діяльності підприємства відповідача, оскільки процедури закупівель за договорами № 257/11 від 29.11.2019 р. та № 17/12 від 17.12.2019 р. були здійснені відповідно до рішення Одеської обласної ради від 21 грудня 2017 року № 580-VII "Про затвердження обласної цільової програми "Доступна медицина на 2018-2020 роки", частиною 2 якого визначено наступне: "2. Одеській обласній державній адміністрації: 2.1 Щорічно при формуванні проекту обласного бюджету Одеської області на відповідні роки передбачити кошти на фінансування заходів, визначених Програмою, виходячи з наявного фінансового ресурсу; 2.2 Вжити заходів щодо залучення коштів місцевих бюджетів з метою співфінансування програми, виходячи з наявного фінансового ресурсу?.

В подальшому, за ствердженнями заявника, на виконання реформування системи охорони здоров`я закладів ІІІ рівня рішенням Одеської обласної ради від 19 червня 2019 року № 975-VII "Про припинення комунальної установи "Одеська обласна клінічна лікарня" шляхом її перетворення у Комунальне некомерційне підприємство "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" було визначено процедуру реорганізації КУ ?ООКЛ" в КНП "ООКЛ" ООР"". Наразі заявник зауважує, що пунктом 1 зазначеного рішення припинено Комунальну установу "Одеська обласна клінічна лікарня? () шляхом її перетворення у Комунальне некомерційне підприємство "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" із місцем розташування: 65025, Одеська область, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 26. Так, за ствердженнями заявника, внаслідок реформування було змінено форму установи та змінено порядок фінансування підприємства (КНП "ООКЛ" ООР").

Також заявник додає, що відповідно до п.п. 1.1, 1.8 статуту підприємство є неприбутковим та лікарняним закладом охорони здоров`я. Підприємство здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку, тому є неприбутковою організацією.

Наразі заявник посилається на статтю 3 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення", якою визначено, що відповідно до цього Закону держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. За рахунок Державного бюджету України окремо здійснюється фінансове забезпечення програм громадського здоров`я, заходів боротьби з епідеміями, проведення медико-соціальної експертизи, діяльності, пов`язаної з проведенням судово-медичної та судово-психіатричної експертиз, та інших програм у галузі охорони здоров`я, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Права та гарантії у сфері охорони здоров?я, що стосуються медичного обслуговування, забезпечення лікарськими засобами, передбачені іншими законами України для певних категорій осіб, фінансуються за окремими програмами за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, цільових страхових фондів та інших джерел, не заборонених законодавством. Додаткові державні фінансові гарантії надання медичних послуг та лікарських засобів можуть встановлюватися законами України. Органи місцевого самоврядування в межах своєї компетенції можуть фінансувати місцеві програми розвитку та підтримки комунальних закладів охорони здоров`я, зокрема щодо оновлення матеріально-технічної бази, капітального ремонту, реконструкції, підвищення оплати праці медичних працівників та фахівців з реабілітації (програми "місцевих стимулів"), а також місцеві програми надання населенню медичних послуг, місцеві програми громадського здоров`я та інші програми в охороні здоров`я.

Таким чином, за ствердженнями заявника, фінансування лікарні здійснюється лише за медичними програмами на поточний рік, що в свою чергу робить неможливим повне виконання рішення суду коштами лікарні шляхом виплати відразу повної суми заборгованості.

Так, заявник вказує, що для здійснення фінансово-господарської діяльності лікарні, як некомерційного підприємства, та у відповідності до Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення", боржником було відкрито рахунки з наступним цільовим призначенням (режимом використання): рахунки в Державній казначейській службі України для фінансування з державних або місцевих бюджетів, що підтверджується Дублікатом повідомлення про відкриття рахунків від 01.11.2021 р.; рахунок за договором № 47 від 01.04.2021 р. про медичне обслуговування з надання третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги методом трансплантації органів та інших анатомічних матеріалів, укладений КНП "ООКЛ"ООР" з Міністерством охорони здоров`я України. Згідно п. 1 договору - кошти державного бюджету: рахунок для відшкодування комунальних послуг орендарями, валютні операції, власні надходження; рахунок за договором № 4078-Е421-Р000 від 11.05.2021 р. про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладений КНП "ООКЛ"ООР" з Національною службою здоров`я України. Кошти державного бюджету.

Також заявник вказує, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" програма державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій) - програма, що визначає перелік та обсяг медичних послуг (включаючи медичні вироби) та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами.

З вищенаведених рахунків, за ствердженнями заявника вбачається, що погашення заборгованості перед стягувачем можливе лише за рахунок власних надходжень, оскільки інші грошові кошти надходять з державного та місцевого бюджету для реалізації медичних програм та медичних гарантій, що в свою чергу істотно ускладнює виконання рішення суду.

При цьому заявник зауважує, що з метою погашення заборгованості перед стягувачем - ТОВ "Діавіта" лікарня неодноразово зверталась до Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, котрий є головними розпорядником бюджетних коштів відповідно до п. 18 ст. 2 та ч. 1-5 ст. 22 Бюджетного кодексу України, однак відповіді по суті питання щодо погашення суми заборгованості так і не отримала. За ствердженнями заявника, дані обставини підтверджуються листами КНП "ООКЛ"ООР": № 01/01-05/31 від 06.01.2021 р., № 01/01-05/523 від 12.02.2021 р., № 01/01-05/2231 від 07.07.2021 р., пояснювальною запискою № 01/01-07/2518 від 10.08.2021 р.

Додатково заявник зазначає, що КНП "ООКЛ"ООР" є закладом третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги.

Наразі заявник із посиланнями на ст. 35-3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" вказує, що КНП "ООКЛ"ООР" є стратегічно важливим об`єктом в галузі охорони здоров`я в частині надання медичної допомоги мешканцям Одеської області, а також у складі КНП "ООКЛ"ООР" функціонують регіональні центри, котрі надають медичну допомогу не тільки мешканцям Одеської області, а і всьому південному регіону України. Також заявник зауважує, що у складі КНП "ООКЛ"ООР" перебуває Одеський обласний перенатальний центр, в якому передбачається надання високоспеціалізованої медичної допомоги в умовах цілодобового стаціонару, який спеціалізується на веденні передчасних пологів і наданні допомоги новонародженим з екстремально низькою масою тіла - від 500 грамів та переважно найбільш важкому контингенту вагітних, роділь, породіль, новонароджених дітей, що потребують екстреної високоспеціалізованої акушерсько-гінекологічної, хірургічної, урологічної, реанімаційної та трансфузіологічної допомоги на основі використання новітніх технологій з доведеною ефективністю, який обслуговує мешканців області. Щомісяця, за ствердженнями заявника, КНП "ООКЛ"ООР" надає медичну допомогу понад 10000 пацієнтам, як плановим, так і ургентним.

Також заявник наголошує, що у складі КНП "ООКЛ"ООР" перебуває пульмонологічне відділення з надання стаціонарної медичної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та у разі накладання арешту на всі рахунки лікарні та стягнення коштів в примусовому порядку, ця категорія пацієнтів залишиться без кисню, ліків та виробів медичного призначення, що в свою чергу призведе до смерті даних пацієнтів.

Таким чином, за ствердженнями заявника, припинення діяльності КНП "ООКЛ"ООР" потягне за собою десятки людських смертей щодобово, в тому числі дитячі та материнські смертності внаслідок ненадання високоспеціалізованої медичної допомоги.

Відповідно до ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відтак заявник наголошує, що накладення арешту та стягнення заборгованості з рахунків державного та місцевого фінансування призведе до повного зупинення діяльності КНП "ООКЛ"ООР", що в свою чергу позбавить громадян міста Одеси та Одеської області прав на гарантовану Конституцією України охорону здоров`я та медичну допомогу.

На думку боржника, можливим способом виконання рішення суду є розстрочка виконання рішення шляхом щомісячних оплат протягом одного року з рахунку боржника - власні надходження із розрахунку: 4132849,16 грн. (загальна сума що підлягає стягненню за договорами про закупівлю № 257/11 та № 17/12) : 12 (місяців) = 344404,10 грн. на місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.11.2021 р. у справі № 916/2276/20 заяву Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" про розстрочення виконання рішення суду у справі № 916/2276/20 прийнято до провадження, при цьому розгляд заяви призначено в засіданні суду на 22 листопада 2021 р. о 15 год. 15 хв.

16.11.2021 р. від відповідача на електронну адресу суду надійшла заява про участь у судовому засіданні, яке призначене на 02.11.2021 р. о 11 год. 00 хв., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EAZYCON.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.11.2021 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавіта" про участь у судовому засіданні по справі № 916/2276/20, яке призначене на 22 листопада 2021 р., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EAZYCON задоволено.

Позивач (стягувач) проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду заперечує, про що зазначено у поясненнях (вх. № 31050/21 від 18.11.2021 р.). Зокрема, позивач (стягувач) вказує, що у даному випадку боржником не надано суду належних доказів на підтвердження його скрутного матеріального становища, зокрема, інформацію про відсутність грошових коштів на рахунках, інформацію щодо відсутності належного боржнику майна, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів, тощо. При цьому позивач (стягувач) просить звернути увагу суду, що інформація про залишки коштів на рахунках в АТ "Ощадбанк", ДКСУ та АБ "Укргазбанк", яку додав боржник до заяви, не можна розцінювати як належні та допустимі докази скрутного фінансового становища боржника, адже вони, по-перше, не підтверджують відсутності фінансового забезпечення, на яке посилається лікарня; по-друге, така інформація викладена з порушенням вимог до оформлення документів згідно Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації ДСТУ 4163:2020, де зазначено, що документи, що їх створюють юридичні особи, обов`язково повинні мати такі реквізити: найменування юридичної особи, назва виду документа, дата документа, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту документа, текст документа, підпис. В даному випадку, як вказує позивач (стягувач), у довідках, які надала лікарня, відсутня назва, дата документу, реєстраційний індекс, що надається документу під час його реєстрації і забезпечує його юридичну силу, до того ж підписані довідки головним бухгалтером - Скнаріною О.М. без надання документів, що підтверджують право її підпису зазначених вище довідок; по-третє, довідки мають інформацію на конкретну дату - 05.11, що спростовує позицію боржника про відсутність коштів чи їх недостатність, адже надходження коштів на рахунки є постійним динамічним процесом, враховуючи те, що лікарня безперервно закуповую необхідні їй товари та послуги.

Таким чином, за ствердженнями позивача (стягувача), посилання боржника на відсутність у нього грошових коштів не підтверджено належними доказами в розумінні ст. 76 ГПК України, оскільки довідки про залишки коштів на рахунках не є належним документом в розумінні чинного законодавства та не підтверджено достовірними доказами в розумінні ст. 78 ГПК України, оскільки відображають інформацію про фінансовий стан боржника на конкретну дату, що не може братися до уваги при визначенні саме скрутного матеріального становища боржника. Між тим позивачем (стягувачем) додається відповідь Міністерства внутрішніх справ України від 20.10.2021 р. на запит виконавчої служби щодо зареєстрованих транспортних засобів боржника, відповідно до якої у боржника наявні вантажні та легкові автомобілі, а також відповідь Державної фіскальної служби України від 19.10.2021 р. на запит виконавчої служби щодо наявних рахунків боржника, відповідно до якої у боржника відкриті казначейські та банківські рахунки.

Наразі позивач (стягувач) вказує, що в заяві боржник зазначає, що на виконання реформування системи охорони здоров`я закладів III рівня, рішенням Одеської обласної ради від 19 червня 2019 року № 975-VII було змінено форму установи та змінено порядок фінансування підприємства (КНП "ООКЛ"ООР"), відповідно до п. 1.1 статуту якого, підприємство є неприбутковим та лікарняним закладом охорони здоров`я. Проте позивач (стягувач) звертає увагу суду, що зазначене реформування відбулося до проведення процедур закупівель боржником та укладення ним договорів зі стягувачем (договори № 257/11 від 29.11.2019 року та № 17/12 від 17.12.2019 року), внаслідок чого в зазначених договорах було вказано, що розрахунки за продукцію здійснюються в безготівковому порядку за кошти місцевого бюджету, власного бюджету та за рахунок інших коштів замовника. При цьому позивач (стягувач) додає, що ТОВ "Діавіта" неодноразово зверталося до боржника з вимогою провести розрахунки (листи № 119 від 31.03.2020 р., № 23 від 28.01.2021 р., № 273 від 17.06.2021 р.), в тому числі акцентувало на можливість сплатити суму боргу за рахунок власних доходів лікарні, тому посилання боржника на те, що з вищенаведених рахунків вбачається, що погашення заборгованості перед стягувачем можливе лише за рахунок власних надходжень, оскільки інші грошові кошти надходять з державного та місцевого бюджету для реалізації медичних програм та медичних гарантій, що в свою чергу істотно ускладнює виконання рішення суду, на думку позивача (стягувача), не знаходить свого підтвердження, адже лікарня могла почати частково розраховуватися за рахунок позабюджетних коштів з моменту настання у неї відповідного обов`язку на початку 2019 року. Також позивач (стягувач) вказує, що боржником не надано доказів, що у подальшому, за наявності можливого застосування розстрочення виконання рішення суду, воно буде виконуватися та не обґрунтовано необхідність такої розстрочки саме строком на один рік.

За ствердженнями позивача (стягувача), в матеріалах справи також відсутні будь-які дані від боржника про наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, як то дані про суттєву зміну майнового стану боржника або наявну загрозу його банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо б звернути стягнення, стихійне лихо чи інші надзвичайні події. Також, на думку позивача (стягувача), не можуть братися до уваги надані боржником його звернення до Департаменту охорони здоров`я ООДА (лист № 01/01-05/31 від 06.01.2021 р. лист № 01/01-05/523 від 12.02.2021 р., лист № 01/01-05/2231 від 07.07.2021 р.), у яких боржник просить виділити кошти для погашення кредиторської заборгованості перед стягувачем, оскільки відсутні відповіді від Департаменту про відмову у покритті такої заборгованості, що не ставить лікарню у скрутне фінансове становище та істотно не ускладнює виконання постанови.

Так, позивач вказує, що зазначені в заяві боржника обставини свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про наявність обставин, що роблять неможливим виконання рішення суду з моменту його ухвалення і до звернення боржника до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду, наведені боржником обставини, не можуть розцінюватись як такі, що є особливими або винятковими, та у відповідності до приписів статті 331 ГПК України унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення, тому, на думку позивача (стягувача), відсутні підстави для задоволення вимог боржника про розстрочення виконання рішення.

Також позивач вважає, що варто звернути увагу на рішення Конституційного Суду України №5- пр/2013 від 26.06.2013 р., в якому зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника. Тому позивач зауважує, що при розгляді даної заяви боржника необхідно враховувати майнові інтереси обох сторін, беручи до уваги факт того, що інфляційні пронеси в державі також негативно впливають на майнові інтереси і стягувача, при цьому у матеріалах, наданих боржником до заяви, відсутні докази, які б підтверджували добросовісну поведінку боржника та вираховування інтересів стягувача.

22.11.2021 р. від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про залучення додаткових документів, а саме повідомлення АТ "Державний ощадний банк України" від 02.11.2021 р. № 46112-11/1/7346/11257-6т.

22.11.2021 р. представником заявника (боржника) подано до суду промову адвоката на пояснення стягувача, в якій заявник щодо неналежності інформації про залишки на рахунках та порушення вимог Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації ДСТУ 4163:2020 вказує, що наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01 липня 2020 року № 144 було прийнято Національний стандарт "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163:2020 - на заміну ДСТУ 4163-2003" та скасовано дію стандарту ДСТУ 4163-2003 з 01 вересня 2021 року.

Так, заявник вказує, що частиною першою нового стандарту зазначено, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи незалежно від носія інформації (далі - документи), зокрема на: організаційні (положення, статути, посадові інструкції, штатні розписи тощо); розпорядчі (постанови, рішення, накази, розпорядження); інформаційно-аналітичні (акти, довідки, доповідні записки, пояснювальні записки, службові листи тощо) документи, створювані в результаті діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, підприємств, організацій та інших юридичних осіб (далі - юридична особа) незалежно від їхнього функціонально - цільового призначення, рівня і масштабу діяльності та форми власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту та місця розташування реквізитів у документах; вимоги до бланків та оформлення документів; вимоги до виготовлення документів. Вимоги цього стандарту щодо оформлення реквізитів можуть бути поширені на всі класи уніфікованих систем документації. Стандарт визначає склад і зміст постійної інформації реквізитів для організаційно-розпорядчих документів незалежно від носія інформації.

Відповідно до ч. 2. ст. 23 Закону України "Про стандартизацію" національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами.

Водночас, як стверджує заявник, ДСТУ 4163:2020 не є нормативно-правовим актом з огляду на наступне. Статтею 117 Конституції України визначено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом. Положенням "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади", затвердженого Постановою КМУ від 28 грудня 1992 року № 731 занормовано, що державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення. Втім, як вказує заявник, національні та регіональні стандарти на державну реєстрацію не подаються (п.п. "е" п. 5 Положення № 731),а тому ДСТУ 4163:2020 не можна вважати нормативно-правовим актом, який має бути обов`язковим до виконання всіх суб`єктів господарювання.

Також заявник додає, що на офіційному сайті Верховної Ради України в тексті Правил діловодства та архівного зберігання документів, затверджених Постановою Наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2018 року №1000/5 (який є нормативно-правовим актом і зареєстрований у Міністерстві юстиції України), посилання йдеться на ДСТУ 4163:2003, а не на новий ДСТУ 4163:2020. При цьому заявник зауважує, що змін до Правил № 1000/5 досі не передбачено так само, які і не передбачено автоматичної заміни у тексті Правил одного стандарту іншим.

Таким чином, за ствердженнями заявника, станом на сьогоднішній день ДСТУ 4163:2003 втратив чинність, а новий ДСТУ 4163:2020 (офіційного тексту якого не опубліковано так, як передбачено Законом) не є обов`язковим до застосування, з огляду на що заявник вважає, що доки в будь-якому нормативно-правовому акті не буде посилання на ДСТУ 4163:2020, до того часу він не буде обов`язковим до застосування, адже згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України (яка є нормами прямої дії) ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Додатково заявник вказує, що ст. 366 КК України передбачена відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Таким чином, як вказує заявник, твердження стягувача щодо неналежності та недопустимості доказів у вигляді довідок (виписок) по рахунках є такими, що не відповідають діючому законодавству.

Стосовно звернення стягнення на майно боржника заявник вказує, що відповідно до п. 5.2 Статуту КНП "ООКЛ"ООР" майно підприємства належить на праві комунальної власності територіальним громадам сіл, селищ, міст області та закріплене за Підприємством на праві оперативного управління. Таким чином, за ствердженнями заявника, звернення стягнення на майно боржника є неможливим у зв`язку із відсутністю права власності боржника на це майно.

Також заявник вказує, що посилання стягувача щодо реформування лікарні до проведення процедур закупівлі, а саме до 29.11.2019 р. спростовуються, серед іншого, частинами 1 - 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення", якими визначено, що цей закон набирає чинності через один місяць з дня його опублікування та вводиться в дію з 1 січня 2018 року поетапно; з 1 січня 2018 року запроваджується реалізація державних гарантій медичного обслуговування населення за програмою медичних гарантій для первинної медичної допомоги; до 1 квітня 2020 року реалізація державних гарантій медичного обслуговування населення за програмою медичних гарантій поступово запроваджується для інших видів медичної допомоги, зокрема шляхом реалізації пілотних проектів для відповідних видів медичних послуг, окремих закладів охорони здоров`я, населених пунктів чи регіонів; з 1 квітня 2020 року реалізація державних гарантій медичного обслуговування населення за програмою медичних гарантій здійснюється відповідно до цього Закону для всіх видів медичної допомоги. Таким чином, за ствердженнями заявника, реформування закладів охорони здоров`я третинного рівня та відповідно і КНП "ООКЛ"ООР", розпочалося з 01 квітня 2019 року.

Дослідивши матеріали заяви та вислухавши доводи представників сторін, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Вказані положення кореспондують зі ст. 18 ГПК України.

Як передбачено ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, господарським судом Одеської області на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 р. у справі № 916/2276/20 видано 24.03.2021 р. накази про його примусове виконання щодо стягнення з КНП "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" на користь ТОВ "Діавіта" за договором про закупівлю № 257/11 від 29.11.2019 р. суми основного боргу в розмірі 3945080,58 грн., інфляційного збільшення - 71011,45 грн., 3% річних - 55619,17 грн.; та за договором про закупівлю № 17/12 від 17.12.2019 р. суми основного боргу в розмірі 59,45 грн., інфляційного збільшення - 1,08 коп., 3% річних - 0,84 грн., судових витрат в розмірі 61076,59 грн. по сплаті судового збору, а також витрат по сплаті судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в розмірі 91614,88 грн.

Виконання судового рішення є невід?ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПК України).

Як вбачається з вищезазначеної норми ГПК, підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк.

Так, питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочення виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. При цьому розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

При цьому при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення судом враховується те, що задоволення вказаних заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (роз`яснення в ч. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження").

Таким чином, в основу судового акту про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення, суди повинні враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. Про необхідність встановлення зазначених обставин також роз`яснено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Як випливає зі змісту заяви, в обґрунтування підстав для розстрочення виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 р. у даній справі № 916/2276/20 КНП "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" посилається на скрутне фінансове положення підприємства, при цьому заявник зазначає, що відповідно до ст. 3 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" фінансування лікарні здійснюється лише за медичними програмами на поточний рік, що в свою чергу робить неможливим повне виконання рішення суду коштами лікарні шляхом виплати відразу повної суми заборгованості. При цьому зі змісту заяви випливає, що погашення заборгованості перед стягувачем можливе лише за рахунок власних надходжень, оскільки інші грошові кошти надходять з державного та місцевого бюджету для реалізації медичних програм та медичних гарантій, що в свою чергу істотно ускладнює виконання рішення суду. Як вказує підприємство, з метою погашення заборгованості перед стягувачем лікарня неодноразово зверталась до Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, котрий є головними розпорядником бюджетних коштів відповідно до п. 18 ст. 2 та ч. 1-5 ст. 22 Бюджетного кодексу України, однак відповіді по суті питання щодо погашення суми заборгованості так і не отримала. Таким чином, за ствердженнями заявника, можливим способом виконання рішення суду є розстрочення виконання рішення шляхом щомісячних оплат протягом одного року з рахунку боржника - власні надходження. Також зі змісту заяви випливає, що КНП "ООКЛ"ООР" є закладом третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги та відповідно до положень статті 35-3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" стратегічно важливим об`єктом в галузі охорони здоров`я в частині надання медичної допомоги мешканцям Одеської області, при цьому у складі КНП "ООКЛ"ООР" функціонують регіональні центри, котрі надають медичну допомогу не тільки мешканцям Одеської області, а і всьому південному регіону України, в тому числі Одеський обласний перенатальний центр, в якому передбачається надання високоспеціалізованої медичної допомоги в умовах цілодобового стаціонару, який спеціалізується на веденні передчасних пологів і наданні допомоги новонародженим з екстремально низькою масою тіла - від 500 грамів та переважно найбільш важкому контингенту вагітних, роділь, породіль, новонароджених дітей, що потребують екстреної високоспеціалізованої акушерсько-гінекологічної, хірургічної, урологічної, реанімаційної та трансфузіологічної допомоги на основі використання новітніх технологій з доведеною ефективністю, який обслуговує мешканців області. При цьому підприємство наголошує, що у складі КНП "ООКЛ"ООР" перебуває пульмонологічне відділення з надання стаціонарної медичної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, а тому у разі накладання арешту на всі рахунки лікарні та стягнення коштів в примусовому порядку вказана категорія пацієнтів залишиться без кисню, ліків та виробів медичного призначення, що в свою чергу призведе до смерті даних пацієнтів.

Наразі заявником здійснена оплата витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 91614,88 грн., виконавчого збору в сумі 9161,49 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 269,00 грн. в підтвердження відсутності намірів уникнення виконання судового рішення.

Враховуючи вищенаведені відповідачем в заяві про розстрочення виконання рішення суду обставини, суд вважає, що ці обставини дійсно ускладнюють виконання рішення суду у даній справі на теперішній час шляхом сплати боргу разовим платежем з огляду на наступне.

Так, рішенням Одеської обласної ради від 19.06.2019 р. № 975-VІІ "Про припинення комунальної установи "Одеська обласна клінічна лікарня" шляхом її перетворення у Комунальне некомерційне підприємство "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради", зокрема: 1) припинено Комунальну установу "Одеська обласна клінічна лікарня? () шляхом її перетворення у Комунальне некомерційне підприємство "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" із місцем розташування: 65025, Одеська область, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 26; 2) встановлено, що в результаті припинення комунальної установи "Одеська обласна клінічна лікарня" комунальне некомерційне підприємство "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" є правонаступником всього майна, прав та обов`язків комунальної установи; 3) затверджено статут Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради".

При цьому відповідно до п. 1.1 статуту Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" останнє є неприбутковим та лікарняним закладом охорони здоров`я - унітарним комунальним некомерційним підприємством, а також об`єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, інтереси яких представляє Одеська обласна рада (далі - власник) в межах повноважень, визначених законодавством України.

Згідно п. 1.8 статуту підприємство здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку, тому є неприбутковою організацією.

Таким чином, внаслідок реформування відповідача було змінено форму установи, а також порядок фінансування підприємства (КНП "ООКЛ" ООР").

Крім того згідно ст. 3 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" відповідно до цього Закону держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. За рахунок Державного бюджету України окремо здійснюється фінансове забезпечення програм громадського здоров`я, заходів боротьби з епідеміями, проведення медико-соціальної експертизи, діяльності, пов`язаної з проведенням судово-медичної та судово-психіатричної експертиз, та інших програм у галузі охорони здоров`я, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Права та гарантії у сфері охорони здоров`я, що стосуються медичного обслуговування, забезпечення лікарськими засобами, передбачені іншими законами України для певних категорій осіб, фінансуються за окремими програмами за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, цільових страхових фондів та інших джерел, не заборонених законодавством. Додаткові державні фінансові гарантії надання медичних послуг та лікарських засобів можуть встановлюватися законами України. Органи місцевого самоврядування в межах своєї компетенції можуть фінансувати місцеві програми розвитку та підтримки комунальних закладів охорони здоров`я, зокрема щодо оновлення матеріально-технічної бази, капітального ремонту, реконструкції, підвищення оплати праці медичних працівників та фахівців з реабілітації (програми "місцевих стимулів"), а також місцеві програми надання населенню медичних послуг, місцеві програми громадського здоров`я та інші програми в охороні здоров`я.

Таким чином, з огляду на положення вказаного Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" фінансування відповідача на даний час здійснюється лише за медичними програмами на поточний рік.

Так, із наданих заявником до матеріалів заяви довідок головного бухгалтера Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" вбачається, що у підприємства відкриті рахунки в банківських установах, залишок по коштам на яких станом на 05.11.2021 р. становить:

- Філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк": 1) НОМЕР_5 (договір № 47 від 01.04.2021 р. про медичне обслуговування населення з надання третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги методом трансплантації органів та інших анатомічних матеріалі) - 1151850,00 грн.; 2) НОМЕР_1 (відшкодування комунальних послуг орендарями) - 2430,90 грн.; 3) НОМЕР_2 (валютні операції) - 0,00; 4) НОМЕР_3 (власні надходження) - 140345,96 грн.; 5) НОМЕР_4 (НСЗУ) (договір № 4078-Е421-Р000 від 11.05.2021 р. про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій) - 5522,79 грн.;

- Держказначейській службі України: 1) UA0024194 (додаткова дотація) - 97,78 грн.; 2) UA024194 (кошти обласного бюджету) - 244,88 грн.; 3) UA6024194 (відшкодування заробітної плати інтернам) - 0,00 грн.; 4) UA0024194 (обласні програми в сфері охорони здоров`я) - 89327,41 грн.; 5) UA0024194 (реалізація проектів з реконструкції капітального ремонту) - 0,00 грн.; 6) UA5024194 (реалізація проектів з реконструкції капітального ремонту) - 0,00 грн.; 7) UA0024194 (тендерне забезпечення) - 460405,47 грн.; 8) UA1024194 (лікарняні) - 0,00 грн.; 9) UA5024194 (виконання інвестиційних проектів в рамках здійснення заходів щодо соц.-економ. розвитків) - 0,00 грн.;

- АБ "Укргазбанк": 1) НОМЕР_6 - 88,46 грн.

Відтак, відкриті відповідачем рахунки мають відповідне цільове призначення, при цьому із тих рахунків, на яких наявні грошові кошти, вбачається, що такі кошти надійшли відповідачу з державного та місцевого бюджету для реалізації саме медичних програм та медичних гарантій, виняток становить лише рахунок, відкритий в Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" - НОМЕР_3 (власні надходження), що свідчить про те, що погашення на даний час відповідачем заборгованості перед стягувачем можливе лише за рахунок власних надходжень, яких недостатньо для виконання рішення суду у даній справі одним разовим платежем.

При цьому із наданої позивачем (стягувачем) копії відповіді АТ "Ощадбанк" від 02.11.2021 р. вбачається, що на рахунках відповідача наявні наступні грошові кошти: 1) НОМЕР_1 - 148587,86 грн.; 2) НОМЕР_2 - 0,00 євро; 3) НОМЕР_3 - 232660,32 грн.; 4) НОМЕР_4 - 5522,79 грн. При цьому господарський суд зауважує, що інформація по рахунках відповідача в АТ "Ощадбанк", наданих позивачем та відповідачем, дійсно дещо відрізняється, проте не суттєво, при цьому позивачем (стягувачем) не враховано, що ним надано лист АТ "Ощадбанк" із наявною інформацією по залишкам на рахунках відповідача станом на 02.11.2021 р., в той час, коли відповідачем (боржником) надано відомості по рахункам станом на 05.11.2021 р. Крім того господарський суд зазначає, що залишок на рахунках лікарні як станом на 02.11.2021 р., так і станом на 05.11.2021 р., не дозволяв останньому виконати постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 р. по даній справі № 916/2276/20 одним разовим платежем.

Також із матеріалів поданої заяви вбачається, що відповідач з метою погашення заборгованості перед ТОВ "Діавіта" неодноразово, а саме листами № 01/01-05/31 від 06.01.2021 р., № 01/01-05/523 від 12.02.2021 р., № 01/01-05/2231 від 07.07.2021 р., пояснювальною запискою № 01/01-07/2518 від 10.08.2021 р., звертався до Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, який є головними розпорядником бюджетних коштів відповідно до п. 18 ст. 2 та ч. 1-5 ст. 22 Бюджетного кодексу України, однак відповіді по суті питання щодо погашення суми заборгованості так і не отримав, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Наразі господарський суд зазначає, що положеннями ст. 49 Конституції України визначено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Між тим відповідно до преамбули Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" кожна людина має природне невід`ємне і непорушне право на охорону здоров`я. Суспільство і держава відповідальні перед сучасним і майбутніми поколіннями за рівень здоров`я і збереження генофонду народу України, забезпечують пріоритетність охорони здоров`я в діяльності держави, поліпшення умов праці, навчання, побуту і відпочинку населення, розв`язання екологічних проблем, вдосконалення медичної допомоги і запровадження здорового способу життя.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" законодавство України про охорону здоров`я базується на Конституції України і складається з цих Основ та інших прийнятих відповідно до них актів законодавства, що регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я.

Згідно ст. 35-3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" третинна (високоспеціалізована) медична допомога - медична допомога, що надається в амбулаторних або стаціонарних умовах у плановому порядку або в екстрених випадках і передбачає надання консультації, проведення діагностики, лікування хвороб, травм, отруєнь, патологічних станів, ведення фізіологічних станів (під час вагітності та пологів) із застосуванням високотехнологічного обладнання та/або високоспеціалізованих медичних процедур високої складності; направлення пацієнта відповідно до медичних показань для надання вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги або третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги з іншої спеціалізації.

Надання третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги здійснюється високоспеціалізованими багатопрофільними або однопрофільними закладами охорони здоров`я.

При цьому відповідно до п. 3.1 статуту Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" основною метою діяльності підприємства є здійснення та забезпечення медичного обслуговування, надання населенню Одеської області висококваліфікованої, спеціалізованої стаціонарної та амбулаторно-поліклінічної (консультативної) медичної допомоги в порядку та обсязі, встановлених законодавством.

Положеннями п. 3.2 статуту Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" визначено, що відповідно до поставленої мети предметом діяльності підприємства є, зокрема: здійснення медичної практики; надання пацієнтам відповідно до законодавства на безвідплатній та відплатній основі послуг третинної/високоспеціалізованої стаціонарної медичної допомоги, у тому числі екстреної (невідкладної), необхідної для забезпечення належних профілактики, діагностики і лікування хвороб, травм, отруєнь чи інших розладів здоров`я, медичного контролю за перебігом вагітності й ведення пологів і післяпологового періоду; надання пацієнтам відповідно до законодавства на безвідплатній та відплатній основі спеціалізованої (високоспеціалізованої) амбулаторної поліклінічної (консультативної) медичної допомоги (спеціалізована медична практика); організація взаємодії з іншими закладами охорони здоров`я з метою забезпечення наступництва у наданні медичної допомоги на різних рівнях та ефективного використання ресурсів системи медичного обслуговування; проведення профілактичних оглядів; участь в розробці заходів, спрямованих на підвищення якості медичного обслуговування та охорони здоров`я населення; надання екстреної та планової медичної допомоги лікувальнопрофілактичним закладам області; апробація і впровадження в практику роботи лікувально-профілактичних закладів області сучасних методів і засобів діагностики і лікування населення, проведення клінічних випробувань; розвиток і удосконалення організаційних форм амбулаторно-поліклінічної та стаціонарної допомоги населення, доступності обстеження та етапного лікування хворих; вивчення безпосередніх і віддалених результатів ефективності поліклінічної і стаціонарної допомоги населенню.

Так, у складі Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" перебуває Одеський обласний перенатальний центр, в якому передбачається надання високоспеціалізованої медичної допомоги в умовах цілодобового стаціонару, який спеціалізується на веденні передчасних пологів і наданні допомоги новонародженим з екстремально низькою масою тіла - від 500 грамів та переважно найбільш важкому контингенту вагітних, роділь, породіль, новонароджених дітей, що потребують екстреної високоспеціалізованої акушерсько-гінекологічної, хірургічної, урологічної, реанімаційної та трансфузіологічної допомоги на основі використання новітніх технологій з доведеною ефективністю, який обслуговує мешканців області.

Між тим у складі Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" перебуває пульмонологічне відділення з надання стаціонарної медичної допомоги пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, враховуючи викладене вище, відповідач - Комунальне некомерційне підприємство "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" є стратегічно важливим об`єктом в галузі охорони здоров`я в частині надання медичної допомоги мешканцям Одеської області.

За вказаних обставин, вжиття на даний час органами державної виконавчої служби заходів по примусовому виконанню рішення суду по даній справі та відповідно стягнення останніми грошових коштів із рахунків державного та місцевого фінансування призведе до зупинення діяльності клінічної лікарні, неможливістю виконання покладених на неї завдань та позбавить громадян міста Одеси та Одеської області прав на гарантовану Конституцією України охорону здоров`я та медичну допомогу, не врахувавши, що в силу ст. 3 Основного закону людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

При цьому господарський суд зауважує, що відповідачем попри відсутність фінансування для погашення заборгованості за договорами про закупівлю № 17/12 від 17.12.2019 р. та № 257/11 від 29.11.2019 р. здійснено за рахунок власних надходжень погашення витрат зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в сумі 91614,88 грн., виконавчого збору в сумі 9161,49 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 269,00 грн.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про те, що боржник не уникає від виконання свого обов`язку перед позивачем (стягувачем), шукає шляхи та вживає заходи задля погашення боргу, постійно звертається до головного розпорядника бюджетних коштів - Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації із проханням термінового вирішення питання щодо виділення коштів для погашення заборгованості перед ТОВ "Діавіта", при цьому з огляду на несприятливу фінансову ситуацію в економіці держави в цілому, відсутності фінансування для покриття заборгованості, спалахом та поширенням у світі гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не може виконати рішення суду негайно одним разовим платежем.

При цьому судом критично оцінюються доводи позивача, що не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача про його скрутне фінансове становище та відсутність належних доказів підтвердження відсутності грошових коштів на рахунках відповідача, на які можна звернути стягнення. Адже, по-перше, посилаючись скрутне фінансове становище, відповідач не ухиляється від виконання судового рішення, а лиш вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед позивачем саме одним разовим платежем. Більш того, інтерес боржника полягає у погашенні наявних сум боргу при збереженні сталої роботи лікарні задля неухильного дотримання положень статей 3 та 49 Конституції України та відповідно недопущення позбавлення громадян міста Одеси та Одеської області прав на охорону здоров`я та медичну допомогу. По-друге, дії відповідача свідчать про не ухилення останнього від виконання рішення суду, яке набрало законної чинності, а навпаки спрямовані на виконання рішення суду, проте частинами та протягом певного строку, оскільки інтерес стягувача полягає в тому, щоб рішення суду було виконано в повному обсязі, а ненадання розстрочки виконання рішення суду призведе до неможливості його виконання, оскільки існує ризик припинення або призупинення діяльності відповідача. По-третє, відповідачем надано до матеріалів заяви довідки про залишки коштів на рахунках Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради", підписані головним бухгалтером Скнаріною О.М., при цьому відповідно до положень ст. 366 КК України передбачена відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Також судом не приймаються до уваги посилання позивача (стягувача) на наявність у боржника зареєстрованих вантажних та легкових автомобілів, оскільки таке майно не є приватною власністю відповідача, так як відповідно до положень п. 5.2 статуту Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" майно підприємства належить на праві комунальної власності територіальним громадам сіл, селищ, міст області та закріплене за підприємством на праві оперативного управління.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідіність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши обставини, викладені відповідачем у заяві про розстрочку виконання рішення суду, суд доходить висновку, що наведені відповідачем обставини в обґрунтування заяви про розстрочення виконання рішення суду дійсно ускладнюють виконання рішення суду у даній справі з огляду на фінансову неспроможність відповідача погасити заборгованість перед позивачем одним разовим платежем.

Як передбачено ч. 5 ст. 331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відтак, з огляду на вказане, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін у справі, матеріальний стан відповідача, що не дозволяє останньому погасити заборгованість перед позивачем одним разовим платежем, приймаючи до уваги встановлення судом обставин, які ускладнюють виконання відповідачем постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 року, з метою реального виконання рішення суду із дотриманням балансу інтересів сторін, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" про розстрочення виконання рішення суду у даній справі щодо сплати стягнутої за рішенням суду суми заборгованості, яка становить на момент подачі заяви 4132849,16 грн. шляхом їх погашення за наступним графіком: до 30.11.2021 року - 826569,83 грн., до 31.12.2021 року - 826569,83 грн., до 31.01.2022 року - 826569,83 грн., до 28.02.2022 року - 826569,83 грн., до 17.03.2022 року - 826569,83 грн., що є граничним строком для розстрочення вказаного судового рішення, ухваленого судом 17.03.2021 р.

Керуючись ст. 331, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" про розстрочення виконання рішення суду (вх. № 2-1369/21 від 09.11.2021 р.) в порядку ст. 331 Господарського процесуального кодексу України по справі № 916/2276/20 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 року у справі № 916/2276/20 щодо стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Одеська обласна клінічна лікарня" Одеської обласної ради" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діавіта" заборгованості за договором про закупівлю № 257/11 від 29.11.2019 р. в загальному розмірі 4071711,20 грн., за договором про закупівлю № 17/12 від 17.12.2019 р. в загальній сумі 61,37 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 61076,59 грн. строком на 5 (п`ять) місяців, а саме: шляхом сплати до 30.11.2021 року - 826569,83 грн., до 31.12.2021 року - 826569,83 грн., до 31.01.2022 року - 826569,83 грн., до 28.02.2022 року - 826569,83 грн., до 17.03.2022 року - 826569,83 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали підписано 29.11.2021 р.

Суддя Петров Володимир Степанович