ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3507/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши матеріали справи

за позовом Харківської міської ради (610033, м. Харків, м-н. Конституції, 7, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Алмаз", (61052, м. Харків, вул. Різдвяна, 6, )
про стягнення 3279,02 грн
за участю представників сторін:

позивача не з`явився;

відповідача Туліна А.С. керівника (паспорт серії НОМЕР_1 );

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Алмаз про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0034 площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2 А у місті Харкові з 01.08.2019 по 30.09.2019 у розмірі 3279,02 грн. Також до стягнення заявлено витрати зі сплати судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2270, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.09.2021 прийнято до розгляду позовну заяву Харківської міської ради. Розгляд справи № 922/3507/21 вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачеві, згідно статей 250, 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

21.09.2021 до Господарського суду Харківської області від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву за вх. № 22189, який оглянуто судом та долучено до матеріалів справи. У відзиві на позовну заяву останній зазначив, що є добросовісним землекористувачем земельних ділянок, обставини викладені позивачем в обґрунтування позовних вимог щодо несплати відповідачем коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0034 площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2 А у місті Харкові у період з 01.08.2019 по 30.09.2019 не відповідають дійсності, оскільки ТОВ фірмою «Алмаз» за 2019 рік сплачено 123849,95 грн., з яких 19 674,08 грн. (1640 грн/місяць), в тому числі й за оскаржуваний період. Проведення вказаних оплат також підтверджується Податковою декларацією з плати за землю, поданою ТОВ «Фірма «Алмаз» за 2019 рік і платіжними дорученнями №№ 161, 149, 141, 125 про проведені розрахунки за період з липня по жовтень 2019 року. Також, відповідач вказав, що обставини щодо відсутності заборгованості з оплати орендної плати у відповідача підтверджуються інформацією наданою ГУ ДПС у Харківській області за № 23010/6/20-40-12-06-18 від 11.06.2021 наданою за запитом відповідача. Також, відповідач зазначив, що не погоджується із розрахунком позивача, оскільки при визначенні розрахунку позивачем застосовано відсоток від орендної плати, що складає 100% та відповідає строку оренди від 1 до 10 років, проте позовні вимоги обґрунтовують необхідність стягнення коштів за період з 01.08.2019 по 30.09.2019, тобто всього за 2 місяці. Крім того, відповідач зазначив, що позивач при здійсненні розрахунку виходить саме з самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, проте згідно положень Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам територіальними органами Держгеокадастру. Відповідач визначив суму витрат на правову допомогу адвоката, зокрема в розмірі 9000,00 грн., в підтвердження надані відповідні докази.

На електронну адресу господарського суду Харківської області від представника позивача надійшла відповідь на відзив за вх. №2577, яку підписано електронним цифровим підписом представника позивача - Мовчан М.В. У поданій відповіді на відзив останній відхиляє доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву та просить позов задовольнити. Також, до відповіді на відзив представником позивача надано заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить викласти пункт 3 прохальної частини позовної заяви викласти в наступній редакції:

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Алмаз, (61052, м. Харків, вул. Різдвяна, 6, ) на користь Харківської міської ради (610033, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0034 площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2 А у місті Харкові з 01.08.2019 по 30.09.2019 у розмірі 199,12 грн.". Також, позивач зазначив, що відповідачем завищено суму судових витрат на надання правничої допомоги та при розподілі судових витрат, які можуть бути стягнуті на користь ТОВ "Фірма "Алмаз" за отримання правничої допомоги, просив їх зменшити до розміру 400,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.10.2021 прийнято до розгляду заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог та вирішено здійснювати розгляд справи №922/3507/21 з урахуванням даної заяви. Подальший розгляд даної справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи розпочато зі стадії відкриття провадження у справі. Призначено підготовче засідання на "16" листопада 2021 р. о 10:30.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 25 листопада 2021 року о 12:40

Представник позивача у судове засідання 25.11.2021 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Присутній представник відповідача у судовому засіданні 25.11.2021 проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити, з підстав викладених ним у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення присутнього представника відповідача, господарським судом встановлено наступне.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.04.2001 за № 598 ТОВ Фірмі «АЛМАЗ» надано в тимчасове платне користування на умовах оренди земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:0034) загальною площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові для експлуатації та обслуговування павільйону очікування транспорту з вбудованими торгівельними приміщеннями строком до 01.02.2006.

На підставі вказаного рішення між виконавчим комітетом Харківської міської ради та ТОВ Фірмою «АЛМАЗ» укладений договір оренди земельної ділянки від 19.07.2001 № 158/01.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2016 у справі № 640/8531/16-к задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Харківській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0001958 від 26.03.2016. Накладено арешт на належні ТОВ Фірмі «Алмаз»:

- нежитлову будівлю літ. «В-2» заг. площею 204,6 кв.м, розташовану у буд. №6 по вул. Різдвяній у м. Харкові;

- нежитлову будівлю літ. «Д-3» заг. площею 498,6 кв.м, розташовану у буд. №16 по вул. Суздальські Ряди у м. Харкові;

- нежитлові приміщення підвалу № 1-13 в літ. «А-2», заг. площею 63,1 кв.м, розташовані у буд. №5 по вул. Чоботарській у м. Харкові;

- торгівельний павільйон літ. "А-1" приміщення 1-3 площею 17,8 кв.м, розташований у буд. №2-А по вул. Полтавський Шлях у м. Харкові;

- нежитлову будівлю літ. "А-1" торговий павільйон приміщення № 1 площею 97,0 кв.м, розташовану у буд. №144-А по вул. Полтавський Шлях у м. Харкові. Тобто, вказаною ухвалою накладено арешт в тому числі й на торгівельний павільйон літ. А-1 приміщення 1-3 площею 17,8 кв.м, що знаходиться у буд. №2-А по вул. Полтавський Шлях у м. Харкові, що розташований на земельній ділянці із кадастровим номером :01:001:0034, загальною площею 0,0054 га.

Разом з тим, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09.03.2017 у справі № 640/8531/16-к апеляційну скаргу директора ТОВ Фірми "Алмаз" задоволено частково, ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2016 у справі №640/8531/16-к щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0001958 скасовано в частині способу арешту. Винесено в цій частині нову ухвалу, якою накладено арешт на майно по кримінальному провадженню №0001958 визначене ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2016 року по справі №640/8531/16-к шляхом заборони відчуження нерухомого майна, що належить ТОВ Фірмі "Алмаз".

Суд встановив, що право оренди земельної ділянки площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові з кадастровим номером :01:001:0034, загальною площею 0,0054 га, яка була у користуванні ТОВ Фірми "Алмаз" на підставі договору оренди землі від 19.07.2001 № 158/01, припинено 02.07.2019 на підставі Акту приймання-передачі земельної ділянки від 02.07.2019 № 231/19, виданого Департаментом земельних відносин Харківської міської ради.

Зазначений вище акт складений та підписаний обома сторонами, отже земельна ділянка повернута орендарем (відповідач) до земель запасу міста Харкова.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.08.2021 № 271155940, право оренди на земельну ділянку площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові з кадастровим номером :01:001:0034 з 01.07.2020 зареєстроване за ТОВ Фірмою "Алмаз" на підставі договору оренди землі від 27.09.2019 б/н.

Отже, 27.09.2019 між Харківською міською радою та ТОВ Фірмою "Алмаз" укладено договір оренди землі, щодо надання останньому в строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:0034) загальною площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові для будівництва та обслуговування будівель торгівлі строком на три роки.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.04.2021 № НВ-021 земельна ділянка площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові (кадастровий номер :01:001:0034) сформована як об`єкт цивільних прав 09.01.2018. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення - код ЦВПЗ 1.11.3. Вид використання - для експлуатації та обслуговування павільйону очікування транспорту з вбудованими торгівельними приміщеннями.

Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові (кадастровий номер :01:001:0034) та ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України вказана земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.04.2021 № НВ-021 (форма власності - комунальна).

Таким чином, враховуючи те, що договір оренди землі від 19.07.2001 № 158/01 припинив свою дію 02.07.2019, а договір оренди землі від 27.09.2019, ще не був укладений між позивачем та відповідачем, у період з 01.08.2019 по 30.09.2019 земельна ділянка площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові (кадастровий номер :01:001:0034) використовувалась ТОВ Фірмою «АЛМАЗ» без документів, що посвідчують право власності або право користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки з урахуванням витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.04.2021 № НВ-021 про земельну ділянку площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові (кадастровий номер :01:001:0034).

Обстеженням на місцевості встановлено, що земельна ділянка (кадастровий номер :01:001:0034) площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові використовується ТОВ Фірмою «АЛМАЗ» для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі.

За результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові (кадастровий номер :01:001:0034) від 26.07.2021.

Розрахунок розміру безпідставно збережених ТОВ Фірмою «АЛМАЗ» коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові (кадастровий номер :01:001:0034) від 17.01.2019 № 63/176-19 виданого Відділом у м. Харкові ТУ Держгеокадастру у Харківській області.

Враховуючи вищенаведене, ТОВ Фірма «АЛМАЗ» у період з 01.08.2019 по 30.09.2019 не сплачувало за користування земельною ділянкою по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові (кадастровий номер :01:001:0034) плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів територіальної громади м. Харкова і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Відповідач проти позову заперечує, просить у його задоволенні відмовити. До відзиву на позовну заяву ним надано платіжні доручення: №125 від 03.07.2019 на суму 10222,00 грн.; №141 від 20.08.2019 на суму 10322,00 грн.; №149 від 02.09.2019 на суму 10222,00 грн.; №161 від 03.10.2019 на суму 10222,00 грн.; податкову декларацію за 2019 рік на підтвердження сплати земельного податку за використання земельної ділянки по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові. Також, відповідачем надано лист Головного управління ДПС у Харківській області за № 23010/6/20-40-12-06-18 від 11.06.2021 в якому у відповідь на листи відповідача від 05.05.2021 за №050521-2 та від 12.05.2021 повідомлено про сплату по наступним податкам за 2019 та 2020 роки: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010400) - 3799,20 грн. та 3679,60 грн. відповідно; орендна плата з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010600) - 123497,05 грн. та 130116,10 грн. відповідно. Також, під час розгляду справи, відповідачем було надано до суду лист Головного управління ДПС у Харківській області за № 45722/6/20-40-04-03-15 від 22.10.2021 із зазначенням інформації ідентичній викладений у листі доданому до відзиву на позовну заяву.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

У відповідності до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі продажу права оренди земельної ділянки.

В силу статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Суд установив, що відповідач правомірно володів та використовував у період з 01.08.2019 року по 30.09.2019 року торгівельний павільйон літ. "А-1" приміщення 1-3 площею 17,8 кв.м, що знаходиться у буд. №2-А по вул. Полтавський Шлях у м. Харкові, що розташований на земельній ділянці із кадастровим номером :01:001:0034, загальною площею 0,0054 га.

Відповідач у період з 01.08.2019 року по 30.09.2019 року не був власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, оскільки договір оренди земельної оренди землі від 19.07.2001 № 158/01 припинив свою дію 02.07.2019, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом д частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

В силу статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Суд встановив, що відповідач був власником нерухомого майна, торгівельного павільйону літ. "А-1" приміщення 1-3 площею 17,8 кв.м, розташований у буд. №2-А по вул. Полтавський Шлях у м. Харкові, оскільки останнє належало йому на праві приватної власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Матеріали справи не містять доказів належного оформлення власником вищевказаного торгівельного павільйону права користування земельною ділянкою за спірний період, зокрема, укладення відповідного договору оренди з Харківською міською радою та державної реєстрації такого права, а також те, що земельна ділянка, на якій розташована спірна нежитлова будівля сформована як об`єкт цивільних прав з іншою площею ніж та, яку зазначає позивач.

Зі змісту глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та з урахуванням положень статті 1212 Цивільного кодексу України до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №922/207/15 і № 922/5468/14.

За змістом статей 74, 77, 86 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з заявлених позивачем вимог про сплату коштів за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, при вирішенні спору необхідно враховувати таке.

Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (ч. 1 ст. 21 названого Закону).

Визначення земельної ділянки наведено в частині 1 статті 79 Земельного кодексу України, відповідно до положень якої земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено приписами ч.1, 3, 4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Зазначені обставини, з урахуванням вимог статті 77 ГПК України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

При вирішенні даного спору, слід перевірити, з урахуванням наданих позивачем доказів, чи є земельна ділянка, за користування якою позивач просить стягнути збережені кошти (в розмірі орендної плати), сформованим об`єктом цивільних прав.

Відповідно до п.1, 2 ст. 1 Закон України Про Державний земельний кадастр Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера;

Стаття 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлює, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0054 га (кадастровий номер :01:001:0034) по вул. Полтавський шлях, 2-А сформована як об`єкт цивільних прав 09.01.2018.

Водночас, судом враховано, що основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 року по справі №920/739/17).

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Матеріали містять витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки кадастровий номер: :01:001:0034 від 17.01.2019 року № 63/176-19, виданий відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області, відповідно до якого встановлено, що нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки площею 54 кв.м. становить 245926,00 грн.

Отже судом встановлено, наявність наданих позивачем у справі доказів про вищевказану земельну ділянку, яка використовується відповідачем, якими підтверджується сформування даної земельної ділянки, як об`єкту цивільних прав, та наявність у матеріалах справи Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У свою чергу, ст. 12 Земельного кодексу України визначає, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст, належать, зокрема, повноваження щодо розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства (п.п. а, є ст. 12).

Також, враховуючи заперечення відповідача щодо позову суд зазначає про наступне.

Відповідно до звітної декларації ТОВ Фірми «Алмаз» за 2019 рік останнім задекларовано земельного податку у розмірі 18 479,42 грн. (1 539,95 грн./міс.) на рік за користування земельною ділянкою площею 0,0054 газ кадастровим номером :01:001:0002.

Згідно з загальнодоступним офіційним сайтом «Публічна кадастрова карта України», вказана земельна ділянка віднесена до архіву 19.12.2017 у зв`язку з виправлення помилки, допущенної у Державному земельному кадастрі внаслідок помилкового перенесення земельної ділянки.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 29.04.2021 № НВ-021 земельна ділянка площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові (кадастровий номер :01:001:0034) сформована як об`єкт цивільних прав 09.01.2018.

Аналізуючи «Публічну кадастрову карту України» вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0002 та :01:001:0034 є одна і та сама земельна ділянка.

Відповідно до звітної декларації ТОВ Фірми «Алмаз» за 2019 рік декларує земельний податок у сумі 122 655,29 грн. (10221,27 грн. за 11 місяців та 10221,32 грн. за грудень 2019 року) на рік до якого включено сплата земельного податку, зокрема, за земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0002.

Вказана сума податку сплачується щомісячно у повному обсязі, що підтверджується наданими до суду копіями платіжних доручень.

Проте, періодом використання ТОВ Фірмою «Алмаз» земельної ділянки площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові (кадастровий номер :01:001:0034), за який позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти є: з 01.08.2019 по 30.09.2019.

Враховуючи викладене, згідно наданих відповідачем доказів сплати за землю з урахуванням інформації щодо задекларованого останнім земельного податку, а саме:

1 539,95 грн. * 2 місяці 2019 року (з 01.08.2019 по 30.09.2019) = 3 079,90 грн.

Отже, сума безпідставно збережених ТОВ Фірмою «Алмаз» коштів за використання земельної ділянки площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2-А у м. Харкові (кадастровий номер :01:001:0034) за період з 01.08.2019 по 30.09.2019 складає: 3 279,02 грн. - 3 079,90 (податок) = 199,12 грн.

Перевіривши розрахунок Харківської міської ради, який здійснено на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 17.01.2019 року №63/176-19, виданий відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області, з урахуванням сплаченого відповідачем земельного податку, суд дійшов висновку, що сума безпідставно збережених відповідачем коштів за період з 01.08.2019 по 30.09.2019 складає 199,12 грн.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з ТОВ Фірми «Алмаз» безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 199,12 грн. за період з 01.08.2019 року по 30.09.2019 року законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір та інші судові витрати у разі задоволення позову покладається на відповідача, а отже понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору покладається на відповідача. Отже, й понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 9000,00 грн. покладаються на відповідача.

В той же час суд зауважує, що у зв`язку із зменшенням позовних вимог позивачем до суми у розмірі 199,12 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 137,85 грн.

В той же час, суд звертає увагу позивача, що згідно п.1 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Отже, позивач має право подати до суду відповідне клопотання про повернення судового збору згідно п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

На підставі ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, 11, 13, 16, 22, 1212 ЦК України, ст.ст. 24, 120, 156, 157 ЗК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Алмаз" (61052, м. Харків, вул. Різдвяна, 6, ) на користь Харківської міської ради (610033, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0034 площею 0,0054 га по вул. Полтавський Шлях, 2 А у місті Харкові з 01.08.2019 по 30.09.2019 у розмірі 199,12 грн. та судовий збір у розмірі 137,85 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Харківська міська рада (610033, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Алмаз" (61052, м. Харків, вул. Різдвяна, 6, ).

Повне рішення складено "03" грудня 2021 р.

Суддя О.В. Смірнова