ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1811/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбер Груп Україна" (65014, Одеська обл., місто Одеса, вул. Буніна, буд. 8)

до відповідача 1: Виконавчого комітету Одеської міської ради (65026, Одеська обл., місто Одеса, Думська площа, будинок 1)

до відповідача 2: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, Одеська обл., місто Одеса, вул. Артилерійська, буд. 1)

до відповідача 3: Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради (65006, Одеська обл., місто Одеса, вул. Розкидайлівська, буд. 67, корпус А)

про стягнення 297 390,47 грн

за участю представників:

від позивача: Григоренко О.В., ордер

від відповідача 1: Садардінова І.В., самопредставництво

від відповідача 2: Вакаренко І.В., самопредставництво

від відповідача 3: Ягупенко Д.Г. - самопредставництво

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбер Груп Україна".

24.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбер Груп Україна" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, в якій просить суд стягнути солідарно з бюджету міста Одеси через головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області з відповідачів грошові кошти у розмірі 297 390,47 грн, а також судові витрати.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 29.06.2021 відкрито провадження у справі №916/1811/21, прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 02.08.2021 о 16:00.

20.07.2021 до суду від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с.96-103).

26.07.2021 до суду від Виконавчого комітету Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с.112-118).

У судовому засіданні представник відповідача 3 звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та подання відзиву на позовну заяву. Крім того, представником відповідача 3 було подано клопотання про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.

У вказаному судовому засіданні судом було встановлено строк для подання відповіді на відзив та заперечень до 26.08.2021 та відкладено підготовче засідання на 01.09.2021 о 12:00.

16.08.2021 від відповідача 3 до суду надійшов відзив на позовну заяву (т.2 а.с.1-9).

Крім того, 16.08.2021 до суду від позивача надійшли відповіді на відзиви Виконавчого комітету Одеської міської ради та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради( т.2 а.с.30-33, 46-48).

Також 16.08.2021 позивачем до суду було подано клопотання про залучення до матеріалів справи звіту про незалежну оцінку рухомого майна, виконаного ТОВ "ЕБ Айстра", від 23.07.2021, квитанції про оплату послуг ТОВ "ЕБ Айстра" та копії листа Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради (т.2 а.с.49-92).

У судовому засіданні 01.09.2021 судом було задоволено клопотання позивача про залучення до матеріалів справи додаткових доказів, протокольною ухвалою продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та оголошено перерву у судовому засіданні до 13.09.2021 о 16:00.

10.09.2021 до суду від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване там, що Департаментом було надано запити щодо надання інформації про заходи демонтажу тимчасових споруд, відповіді на які наразі не надійшли.

13.09.2021 від Виконавчого комітету Одеської міської ради до суду надійшли пояснення (т.2 а.с.105-110).

У удовому засіданні 13.09.2021 судом було надано дозвіл Виконавчому комітету Одеської міської ради для надання пояснень та залучено їх до матеріалів справи.

Враховуючи подане відповідачем 2 клопотання, судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 27.09.2021 о 16:45, про що Департамент комунальної власності Одеської міської ради було повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

Протокольною ухвалою суду від 27.09.2021 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 18.10.2021 об 11:00.

У судовому засіданні 18.10.2021 Департаментом комунальної власності Одеської міської ради було подано до суду клопотання про залучення до матеріалів справи копії листів-відповідей, яке судом було задоволено та залучено подані відповідачем 2 докази до матеріалів справи.

Суд вислухав вступне слово представника позивача та оголосив протокольну ухвалу про перерву при розгляді справи по суті до 27.10.2021 о 16:30.

У судовому засіданні 27.10.2021 Департаментом комунальної власності Одеської місткої ради було надано суду письмові пояснення разом з доданими до них документами, в яких також назначено про неможливість подання оригіналів приписів від 28.04.2020 та 04.05.2020.

Вислухавши вступні слова представників відповідачів, суд оголосив протокольну ухвалу про перерву при розгляді справи по суті до 11.11.2021 о 15:30.

У судовому засіданні 11.11.2021 судом було задоволено клопотання про залучення доказів до матеріалів справи, поновлено строк та прийнято такі докази до розгляду.

Судом було досліджено докази, відеофіксацію демонтажу та оголошено протокольну ухвалу про перерву при розгляді справи по суті до 17.11.2021 о 16:15.

У судовому засідання 17.11.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представники відповідачів проти позову заперечували, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбер Груп Україна".

02.08.2017 ТОВ "Амбер Груп Україна" уклало із Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради договір оренди берегозахисної споруди за № 131/юр та отримало у строкове платне користування берегозахисну споруду у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу із площею 8205 кв.м, яка розташована між траверсами № 6 та № 6А другої черги ПОС, в районі пляжу "Чайка" в м. Одесі.

На виконання Правил охорони життя людей на водних об`єктах України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10.04.2017 року № 301, а також Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 05.04.2007 року № 1133-V, позивач оформив необхідну документацію, зокрема, виготовив Схему дислокації орендованої ділянки штучного піщаного пляжу між траверсами № 6 та № 6А на узбережжі Чорного моря в м. Одеса, на території пляжу "Чайка" (далі-Схема дислокації). Цю Схему Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі-Відповідач 2) листом від 27.11.2019 за вихідним реєстраційним номером 01-14/6155 затвердив без зауважень і застережень, а також виразив відсутність заперечень щодо запропонованого наміру розміщення елементів благоустрою та пляжного устаткування.

10.02.2020 позивач уклав із ТОВ "Кронит" договір купівлі-продажу малих архітектурних форм, загальною вартістю 602 980,94 грн, на виконання умов якого 04.05.2021 ТОВ "Амбер Груп Україна" за актом прийому-передачі отримало у власність від ТОВ "Кронит" дві малі архітектурні форми та 08.05.2020 року платіжним дорученням № 54 сплатив першу частину їх вартості у розмірі 271 683,75 грн. Залишок заборгованості позивача перед ТОВ "Кронит" становить 331 297,19 грн.

В квітні 2020 року ТОВ "Кронит" відповідно до договору від 10.02.2020 року, Схеми дислокації та Проекту благоустрою підпірної стінки розпочало роботи зі збору та монтажу малих архітектурних форм на відповідних ділянках штучного пляжу.

28.04.2020 та 04.05.2021 позивачем було отримано від відповідача 2 приписи з вимогами демонтувати у 5-ти денний термін дерев`яний настил. Свої вимоги відповідач 2 обґрунтовував тим, що позивач, нібито, порушив умови пп. «Г» п. 4.2. Договору та здійснив монтаж дерев`яного настилу без погодження схеми дислокації. Жодних зауважень до розташування малої архітектурної форми площею 69.1 кв.м, яка призначалась для зберігання пляжного інвентаря, не висувалось.

Виконавчий комітет Одеської міської ради за результатами проведеної роботи з обстеження міських пляжів і за підсумками розгляду матеріалів Відповідача 2 19.05.2020 року прийняв рішення № 130 "Про демонтаж тимчасових споруд на ділянках пляжів міста Одеси". Його резолютивною частиною вирішено демонтувати тимчасові споруди на ділянках пляжів міста Одеси, а до переліку таких конструкцій включено об`єкти позивача. Демонтаж доручено організувати Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради із залученням КУ "Муніципальна служба розвитку торгівлі Одеської міської ради", КУ "Одесреклама" Одеської міської ради та КП "Міські дороги" за умови відмови від їх самостійного демонтажу власником.

Позивач про прийняте відповідачем 1 рішення № 130 від 19.05.2020 не повідомлявся, копія рішення йому не вручалась. Від добровільного виконання рішення позивач, як власник, не відмовлявся. Відповідно до відомостей офіційного сайту Одеської міської ради сторінка із публікацією даного рішення була створена лише о 15:27 годині 19.05.2020 року (https://omr.gov.ua/ua/acts/committee/179352/?print), тобто менше ніж за 3 години до завершення робочого дня.

Однак, незважаючи на те, що позивач не відмовився від добровільного виконання рішення Відповідача 1, зранку наступного дня приблизно о 07:00 годині (тобто, ще до початку робочого дня 20.05.2020 року) без повідомлення позивача і запрошення його керівника або представника на місце, Відповідачем 3 були розпочаті роботи із демонтажу не тільки спірного дворівневого дерев`яного настилу, але і тимчасового складу для зберігання інвентаря, який взагалі не згадувався у вказаних вище приписах.

Майно позивача із використанням важкої техніки незаконно було знищено та вивезено у невідомому напрямку. Майно було знищено в спосіб, що повністю виключає можливість його відновлення і послідуючого використання, чим грубо порушено статтю 41 Конституції України, якою гарантується, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Внаслідок цих дій позивачу спричинено реальні збитки у розмірі вартості знищеного майна, тобто у розмірі 602 980,94 грн, а також завдано збитки у вигляді упущеної вигоди, яку позивач втратив внаслідок позбавлення можливості повноцінно надавати відповідні послуги пляжного сервісу.

Окрім знищення дворівневого дерев`яного настилу також було знищено малу архітектурну форму площею 69.1 кв.м, яка призначалась для зберігання пляжного інвентаря, проте остання взагалі не згадувалась у вказаних приписах та актах обстеження, щодо неї не висувались жодні претензії, а тому вона навіть не підлягала «демонтажу».

Позовні вимоги ґрунтуються на положеннях ст.ст. 1166, 1173, 1174, 119 ЦК України.

Неправомірні дії Відповідача 2 полягають в тому, що він помилково вжив до позивача заходи реагування, безпідставно склавши приписи від 28.04.2020 та 04.05.2020, а також необґрунтовано ініціювавши перед відповідачем 1 питання щодо примусового здійснення демонтажу спірних конструкцій.

Неправомірні дії відповідача 1 полягають в тому, що він не здійснив належну перевірку матеріалів відповідач 2 і помилково встановив порушення в діях позивача, внаслідок чого безпідставно прийняв рішення про демонтаж конструкцій.

Рішення №130 позивачем не оскаржувалось, оскільки в момент виконання останнє вичерпало свою дію.

Неправомірні дії відповідача 3 полягають в тому, що він не повідомив позивача про існування рішення Відповідача 1 № 130 від 19.05.2020, не отримав від позивача відмову від самостійного демонтажу власником спірних конструкцій та незаконно знищив майно позивача.

Щодо розміру матеріальної шкоди, то в результаті знищення майна відповідачі завдали позивачеві матеріальну шкоду у розмірі, який дорівнює вартості такого майна, тобто 602980,94 грн. Із цієї суми позивачем на даний момент фактично сплачено 271683,75 грн. Таким чином, враховуючи втрати від інфляційних процесів, розмір реального збитку Позивача становить 297 390,47 гривні.

Щодо зв`язку, то між знищенням майна позивача та спільними діями і рішеннями Відповідачів існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. При цьому, розмежувати ступінь участі і вини кожного із них, визначити їх частки у відшкодуванні шкоди можливим не вбачається, а тому така шкода підлягає компенсації на умовах статті 1190 ЦК України.

3.2. Доводи Виконавчого комітету Одеської міської ради.

ТОВ "Амбер Груп Україна" в позовній заяві жодним чином не обґрунтувало, в чому саме полягає незаконність поведінки Виконавчого комітету Одеської міської ради.

Виконавчий комітет Одеської міської ради є неналежним відповідачем у справі №916/1811/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбер Груп Україна" про стягнення грошових коштів у розмірі 297 390,47 грн.

Враховуючи винесення приписів від 28.04.2020 та 04.05.2020, ТОВ "Амбер Груп Україна" було завчасно повідомлено про необхідність здійснення демонтажу дерев`яного настилу та надання на погодження схеми дислокації. Зазначені приписи від 28.04.2020 року 28-04/2020 та від 04.05.2020 року № 04-04/2020 підлягали обов`язковому виконанню протягом 5-ти днів, з повідомленням про виконання приписів у письмовій формі з наданням фотофіксації до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.05.2020 № 130 "Про демонтаж тимчасових споруд на ділянках пляжів міста Одеси" прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства України, таке рішення Виконавчого комітету є чинним і у судовому порядку не оскаржувалося, а зазначеному рішенню передували приписи Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 28.04.2020 р. № 28-04/2020 та від 04.05.2020 р. № 04-04/2020, які, як встановлено судами (Справи № 420/3847/20, №916/1330/20), не підлягають оскарженню.

В порушення п. 4.2. договору ТОВ «Амбер Груп Україна» не виконало приписи Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 28.04.2020 року № 28-04/2020 та від 04.05.2020 року № 04-04/2020 про демонтаж самовільно встановлених споруд у вигляді дерев`яного настилу без відповідного погодження Орендодавця відповідно до розпорядження міського голови від 21.04.2020 року № 352 «Про заходи з підготовки пляжів міста Одеси до роботи в період курортного сезону 2020 року та забезпечення вільного доступу на їх територію».

Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.05.2020 року № 130 «Про демонтаж тимчасових споруд на ділянках пляжів міста Одеси» прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства України, ані рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради, ані дії (у даному випадку суб`єкта владних повноважень) у судовому порядку не оскаржувались, за таких умов Позивачем обрано неналежний спосіб захисту а питання про стягнення грошових коштів з неналежного відповідача - Виконавчого комітету Одеської міської ради не підлягає розгляду судом.

3.3. Доводи Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

Договором оренди берегозахисної споруди за № 131/юр встановлено обов`язок позивача не здійснювати на капітальних берегозахисних спорудах (траверсах, підпірних стінках, стабілізованих схилах, інших спорудах) та орендованій ділянці штучного пляжу будівництво капітальних споруд або встановлення тимчасових споруд, реконструкцію або будь-які інші будівельні роботи без попереднього письмового погодження Орендодавця та одержання й передачі Орендодавцеві повністю оформленої та узгодженої дозвільної документації. Крім того позивача також зобов`язано не встановлювати огородження, або інші споруди, які перешкоджають вільному доступу на пляж.

28.04.2020 Департаментом при обстеженні території ділянки пляжу між траверсами № 6 та № 6-а встановлено, що орендарем TОB "Амбер Груп Україна" в порушення положень п. 4.2 договору самовільно встановлено дерев`яний настил та інші споруди.

Відповідно до договору позивач позбавлений можливості самостійно, без погодження, встановлювати споруди у тому числі дерев`яні настили. При цьому, з урахуванням п. 2.1.4. Правил устаткування та експлуатації пляжів м. Одеса, у зв`язку із закінченням курортно-пляжного сезону 01.10.2019, починаючи з 02.10.2019 позивач повинен був демонтувати споруди, які було встановлено в межах курортного сезону 2019 року. Проте позивач не звертався до Департаменту щодо погодження проведення робіт.

Керуючись положеннями Закону України "Про благоустрій населених пунктів", 28.04.2020 та 04.05.2020, Департаментом винесено приписи, відповідно до яких ТОВ "Амбер Груп Україна" зобов`язано негайно провести демонтаж самовільно встановленої споруди у вигляді дерев`яного настилу власними силами. Зазначені приписи було вручено директору ТОВ "Амбер Груп Україна" Голованенко В.Г.

Зазначені приписи, за своєю природою, є обов`язковою до виконання письмовою вимогою Орендодавця об`єкта комунальної власності територіальної громади м. Одеси, яка пред`явлена Орендарю з метою усунення останнім порушень виконання умов договору оренди.

В подальшому, 19.05.2020 виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення від 19.05.2020 № 130, яким вирішено демонтувати тимчасові споруди на ділянках пляжів міста Одеси згідно з переліком, до якого увійшли тимчасові споруди, розміщені ТОВ "Амбер Груп Україна" на частині пляжу, розташованого між траверсами № 6 та № 6-а. в районі пляжу «Чайка», під кафе "Олд порт", та доручено Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради організувати демонтаж визначених у п. 1 цього рішення тимчасових споруд із залученням відповідних установ.

Зазначене рішення міської ради було виконано та до теперішнього часу не оскаржувалося у встановленому законом порядку та не скасовано.

Наданий до матеріалів справи розрахунок розміру шкоди не є належним та достовірним доказом, який підтверджує вартість купленого товару.

У Департаменту комунальної власності Одеської міської ради відсутні повноваження щодо здійснення демонтажу встановленої позивачем споруди у вигляді дерев`яного настилу.

3.4. Доводи Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради

Рішення від 19.05.2020 № 130 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства України на підставі обстеження міських пляжів, встановлення численних порушень, які підтверджуються відповідними актами обстеження.

У відповідності до Положення про Департамент Муніципальної безпеки, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 18.09.2019 №5064-VII, Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради не має жодних повноважень щодо здійснення демонтажу будь-чого, а лише здійснює організацію зазначених заходів за наявності відповідних підстав.

На виконання рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.05.2020 №130 Департаментом муніципальної безпеки Одеської міської ради було надіслано лист управлінню патрульної поліції в Одеській області від 19.05.2020 № 01.1-17/185, а також відповідним комунальним установам та підприємствам лист/факсограму від 19.05.2020 № 01.1-17/185/1, з метою забезпечення участі їх уповноважених представників із відповідним обладнанням та спеціалізованими транспортними засобами в заходах з демонтажу об`єктів, передбачених зазначеним рішенням виконавчого комітету, в рамках наданих повноважень кожному підрозділу.

Для здійснення заходів з демонтажу залучено Департамент муніципальної безпеки залучено КУ "Муніципальна служба розвитку торгівлі".

Щодо питання самостійного виконання заходів з демонтажу незаконно розміщених тимчасових споруд їх власником, обов`язковості надання будь-якого конкретизованого терміну на виконання зазначених заходів, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.05.2020 року № 130 не передбачено.

В зв`язку з чим, за наявною інформацією, вказана можливість була надана представникам власника споруд на місці перед початком проведення заходів з демонтажу, від чого вони відмовились, пояснивши це незаконністю, на їх думку, прийняття такого рішення виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Більш того, інформація щодо необхідності здійснення заходів з демонтажу незаконно розміщених тимчасових споруд була доведена до Позивача шляхом вручення відповідних приписів орендодавця - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заздалегідь (28.04.2020 року та 04.05.2020 року), та як зазначалось раніше, законність зазначених приписів була підтверджена відповідним рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/3847/20.

З приводу знищення майна, а також місця його зберігання відповідач 3 зазначає, що до повноважень Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради не відносяться питання контролю якості виконання своїх завдань та функцій іншими виконавчими органами та комунальними підприємствами та установами Одеської міської ради. Демонтаж незаконно розміщених тимчасових споруд міг бути проведений силами їх власника, за наявністю такого бажання.

На адресу Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради не надходило жодних заяв та скарг на знищення будь-якого майна в ході проведення заходів з демонтажу, що відбулися 20.05.2020 на території 10-ої станції Великого Фонтану, пляж «Чайка», а також щодо повернення демонтованого майна.

Отже, Департаментом муніципальної безпеки Одеської міської ради, як виконавчим органом, уповноваженим на це своїм Положенням, належним чином було здійснено організацію проведення заходів з демонтажу незаконно розміщених тимчасових споруд, що прямо передбачалось чинним, у тому числі станом на сьогоднішній день, рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.05.2020 року № 130, із залученням відповідних комунальних установ та підприємств згідно розмежувань їх повноважень, передбачених Статутами.

Заходи з безпосереднього демонтажу відповідних об`єктів, Департаментом муніципальної безпеки Одеської міської ради не проводились та не могли бути проведені, у зв`язку з відсутністю на те необхідних повноважень.

Таким чином, посилання Позивача на незаконність дій Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради є лише необґрунтованими припущеннями, на підтвердження яких не надано жодного належного доказу, а також висловлені в адрес неналежного відповідача.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

02.08.2017 Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (орендодавець) та ТОВ "Амбер Груп Україна" (орендар) було укладено договір оренди берегозахисної споруди № 131/юр (т.1 а.с.13-18) у вигляді ділянки штучного пляжу, загальною площею 5000 кв.м., що розташована між траверсами № 6 та 6-а другої черги ПОС в районі пляжу "Чайка" на узбережжі Чорного моря в м. Одесі.

Термін дії договору оренди становить 2 роки 11 місяців з 02.08.2017 до 02.07.2020 (п.1.3. договору).

Пунктом 4.2 договору встановлено обов`язок орендаря, зокрема: використовувати об`єкт оренди відповідно до його призначення, умов даного договору оренди та Правил устаткування та експлуатації пляжів м.Одеси, затверджених рішенням Одеської місткої ради; не встановлювати огородження, або інші споруди, які перешкоджають вільному доступу на пляж (б); не здійснювати на капітальних берегозахисних спорудах (траверсах, підпірних стінках, стабілізованих схилах, інших спорудах) та орендованій ділянці штучного пляжу будівництво капітальних споруд або встановлення тимчасових споруд, реконструкцію або будь-які інші будівельні роботи, без попереднього письмового погодження Орендодавця, та одержання й передачі Орендодавцеві повністю оформленої та узгодженої дозвільної документації (г); дотримання вимог законодавства України, будівельних норм, рішень органів місцевого самоврядування щодо використання берегозахисних споруд, та уникати дій, які можуть шкідливо вплинути на їх протизсувні властивості; виконувати приписи Орендодавця щодо усунення порушень умов договору оренди, а також правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси; виконувати розпорядження і накази місцевих органів влади, що відносяться до здійснення протипожежних заходів, та Правил устаткування та експлуатації пляжів м.Одеси.

На виконання умов договору, на підставі акту приймання-передачі від 02.08.2017, позивачем було прийнято в термінове платне користування берегозахисну споруду другої черги ПОС у вигляді штучного піщаного пляжу між траверсами №6 та №6-а, площею 5000 кв.м.

03.08.2018 укладено додатковий договір №1 до договору оренди, згідно з яким, керуючись рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.07.2018 №326 та на підставі акту приймання-передачі від 03.08.2018, змінено Орендодавця на Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

26.04.2019 між Департаментом і ТОВ "Амбер Груп Україна" укладено додатковий договір №3 до договору оренди (т.1 а.с.26-27), яким сторони збільшили площу об`єкту оренди до 6300 кв.м., продовжили термін дії договору на 20 років, а саме з 26.04.2019 до 26.04.2039 та погодили новий розмір орендної плати.

Додатковим договором №4 від 27.11.2019 сторонами було збільшено площу об`єкту оренди до 8205 кв.м., погоджено новий розмір орендної плати.

Листом за №10/01-10/556 від 24.10.2019р. Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя (т.1 а.с.35) повідомлено позивача про відсутність заперечень проти розробки проекту благоустрою підпірної стінки, що розташована уздовж ділянки штучного піщаного пляжу, між траверсами №6 та №6а другої черги протизсувних споруд за умови дотримання вимог Правил благоустрою території міста Одеси у новій редакції, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 №1631-VI.

До матеріалів справи разом з позовною заявою позивачем було надано проект благоустрою підпірної стінки (т.1 а.с.36-40).

Листом від 27.11.2019 №01-14/6155 Департаментом комунальної власності Одеської міської ради повідомлено ТОВ "Амбер Груп Україна" про погодження схеми дислокації орендованої ділянки штучного пляжу, загальною площею 8205 кв.м., що розташована між траверсами №6 та №6-а другої черги ПЗС у м. Одесі, відповідно до договору оренди, а також повідомлено про те, що Департамент не заперечує щодо розміщення елементів благоустрою та пляжного устаткування відповідно до погодженої схеми дислокації, умов договору та Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси.

У Схемі дислокації орендованої ділянки штучного піщаного пляжу ТОВ "Амбер Груп Україна" (т.1 а.с.33), яка затверджена директором Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 27.11.2019, під №14 експлікації передбачено наявність дерев`яного настилу, під №6 місце для зберігання інвентаря.

10.02.2020 ТОВ "Амбер Груп Україна" було укладено з ТОВ "Кронит" договір купівлі-продажу малих архітектурних форм №1002-2020, на виконання умов якого позивачем за актом прийому-передачі №1 (т.1 а.с.49) було отримано об`єкт, площею 69,1 кв.м., вартістю 420 150 грн, та об`єкт у вигляді дворівневого дерев`яного настилу, загальною площею 119 м. кв. з двома сходовими маршами, вартістю 182 830,94 грн. Вартість об`єкту договору сторонами визначено у протоколі погодження ціни №1 (т.1 а.с.46).

Згідно наданого позивачем платіжного доручення №54 від 08.05.2020 (т.1а.с.53) на виконання умов договору купівлі-продажу №1002-2020 від 10.02.2020 ТОВ "Амбер Груп Україна" було сплачено на користь ТОВ "Кронит" грошові кошти у сумі 271 683,75 грн.

28.04.2020 Головним спеціалістом орендного відділу управління орендних відносин та відчуження комунального майна Департаменту Зубенко В.О. складено припис за реєстровим №28-04/2020 (т.1 а.с.47), згідно з яким при перевірці стану додержання вимог Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 05.04.2007 №1133-V, розпорядженням міського голови від 21.04.2020 №352 «Про заходи підготовки пляжів міста Одеси до роботи в період курортного сезону 2020 року та забезпечення вільного доступу на їх територію» та умов договору оренди берегозахисної споруди №131/юр від 02.08.2017 на ділянку штучного пляжу загальною площею 8205 кв.м., що розташована між траверсами №6 та №6-а в районі пляжу «Чайка» строком дії до 26.04.2039, встановлено: в порушення розділу 4 договору оренди здійснено монтаж дерев`яного настилу на орендованій ділянці пляжу без погодженої схеми дислокації відповідно до розпорядження міського голови від 21.04.2020 №352, та зобов`язано здійснити демонтаж дерев`яного настилу та надати на погодження схему дислокації. Цей припис підлягає обов`язковому виконанню у 5-ти денний термін.

Цей припис отримано особисто директором ТОВ "Амбер Груп Україна", про що свідчить підпис останнього на зазначеному приписі.

29.04.2020 Головним спеціалістом орендного відділу управління орендних відносин та відчуження комунального майна Департаменту Зубенко В.О. отримано лист ТОВ "Амбер Груп Україна" (т.1 а.с.48), в якому останнім на виконання припису №28-04/2020 від 28.04.2020 повідомлено, що схема дислокації орендованої ділянки пляжу на пляжний сезон 2020 року узгоджена 27.11.2019.

Також 04.05.2020 Головним спеціалістом орендного відділу управління орендних відносин та відчуження комунального майна Департаменту Зубенко В.О. складено припис за реєстровим №04-04/2020 (т.1 а.с.50), згідно з яким в порушення пп. г) договору здійснено ТОВ «Амбер Груп Україна» монтаж споруд у вигляді дерев`яного настилу на орендованій земельній ділянці пляжу без погодженої схеми дислокації відповідно до розпорядження міського голови від 21.04.2020 №352. Крім того, у вказаному приписі зазначено, що в порушення пп. л) п.4.2. договору не виконано припис Департаменту від 28.04.2020 №28-04/2020. Так, за змістом вказаного припису зобов`язано позивача здійснити демонтаж дерев`яного настилу власними силами у негайному порядку.

Припис від 04.05.2020 отримано особисто директором ТОВ "Амбер Груп Україна", про що свідчить підпис останнього на зазначеному приписі.

08.05.2020 за вх.№01-14/1808 Департаментом одержано заяву ТОВ "Амбер Груп Україна" (т.1 а.с.51-52), в якій повідомлено про те, що товариство не погоджується із приписами Департаменту, про звернення до суду з позовом про оскарження приписів та відкриття провадження у справі. Крім того у вказаній заяві позивач також просив тимчасово призупинити дії щодо притягнення товариства до відповідальності за невиконання приписів шляхом розірвання договору оренди.

Виконавчим комітетом Одеської міської ради було прийнято рішення від 19.05.2020 року № 130 "Про демонтаж тимчасових споруд на ділянках пляжів міста Одеси" (т.2 а.с.129-130).

В резолютивній частині означеного рішення Виконавчим комітетом Одеської міської ради зазначено наступне: 1. Демонтувати тимчасові споруди на ділянках пляжів м. Одеси згідно з переліком (додається). 2. Доручити Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради організувати демонтаж визначених у п. 1 цього рішення тимчасових споруд із залученням комунальної установи "Муніципальна служба розвитку торгівлі Одеської міської ради", Комунальної установи "Одесреклама" Одеської міської ради та Комунального підприємства "Міські дороги" за умови відмови від їх самостійного демонтажу власником. 3. Контроль за виконанням цього рішення покласти на в.о. першого заступника міського голови Підгайного С.Г.

Згідно переліку (т.2 а.с.130), який є додатком до рішення, до ділянок пляжів м. Одеси, тимчасові споруди яких підлягають демонтажу, віднесено частину пляжу, розташованого між траверсами №6 та №6-а, в районі пляжу "Чайка", під кафе "Олд порт".

З пояснень Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, а також з наявного в матеріалах справи листа від 27.09.2021 №011-16-1331 судом встановлено, що Департаментом в звичайний спосіб було надіслано лист Управлінню патрульної поліції в Одеській області від 19.05.2020 №10.1-17/185, а також відповідним комунальним установам та підприємствам лист/факсограму від 19.05.2020 №01.1-17/185/1 з метою забезпечення участі їх уповноважених представників із відповідним обладнанням та спеціалізованими транспортними засобами в заходах з демонтажу об`єктів, передбачених рішенням виконавчого комітету, в рамках наданих повноважень кожному підрозділу.

З листа Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради від 27.09.2021 судом також встановлено, що до заходів проведення демонтажу було в тому числі залучено Комунальну установу "Муніципальна варта", Комунальне підприємство "Міські дороги", Комунальну установу "Муніципальна служба розвитку торгівлі".

Позивачем зазначено, що 20.05.2020 без повідомлення ТОВ "Амбер Груп Україна" о 07:00 годин ранку були розпочаті роботи з демонтажу дерев`яного настилу та тимчасового складу для зберігання інвентаря.

В матеріалах справи наявний лист Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради від 12.06.2020 №01.1-02/21 (т.2 а.с.128), яким відповідач 3 повідомив Одеського міського голову та Департамент документально-організаційного забезпечення Одеської міської ради, що на виконання п.2 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.05.2020 №130 Департаментом муніципальної безпеки Одеської міської ради 20.05.2020 були організовані демонтажні роботи тимчасових споруд, зокрема, за адресою: частина пляжу, розташованого між траверсами №6 та №6-а, в районі пляжу "Чайка", під кафе "Олд порт".

Обставина проведення демонтажних робіт також підтверджується листом Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, адресованим в.о. директора Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, від 27.09.2021 №01.1-16/1331 (т.2 а.с.123), в якому відповідач 3 повідомив про виконання рішення №130 від 19.05.2020. При цьому, у вказаному листі відповідач 3 вказує, що за фактичне здійснення демонтажу тимчасових споруд була відповідальна Комунальна установа "Муніципальна служба розвитку торгівлі Одеської міської ради". Крім того у вказаному листі зазначено, що Департамент не володіє інформацією стосовно складання відповідних актів демонтажу співробітниками Комунальна установа "Муніципальна служба розвитку торгівлі Одеської міської ради".

Під час розгляду справи судом було оглянуто також відеозапис проведення демонтажу дерев`яного настилу та дерев`яної споруди.

З Єдиного державного реєстру судом судових рішень судом встановлено, що ухвалою суду від 11.06.2020 у справі №420/3847/20, яка постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 залишена в силі, провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбер Груп Україна" до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання неправомірними та скасування приписів від 08.04.2020 та від 04.05.2020 закрито.

Також судом встановлено, що на розгляді у Господарському суді Одеської області перебувала справи №916/1330/20 за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ТОВ "Амбер Груп Україна" про розірвання договору №131/юр від 02.08.2017 та звільнення орендованого майна, та за зустрічним позовом ТОВ "Амбер Груп Україна" до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про скасування (визнання неправомірним) припису № 28-04/2020 від 28.04.2020 року та припису № 04-04/2020 від 04.05.2020 року.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.10.2020 у справі №916/1330/20 відмовлено у задоволенні позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ТОВ "Амбер Груп Україна" про розірвання договору оренди та зобов`язання звільнити комунальне майно у справі №916/1330/20; закрито провадження у справі №916/1330/20 за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбер Груп Україна" до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про скасування (визнання неправомірними) приписів.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд виходив з того, що докази, якими Департамент засвідчив наявність підстав для розірвання договору (акти перевірки та приписи) спростовуються доказами, які надані до суду ТОВ "Амбер Груп України" (Схема дислокації, яка погоджена Департаментом та лист, який одержаний Департаментом 29.04.2020). Судом зазначено, що дерев`яний настил установлено ТОВ "Амбер Груп Україна" за наявністю погодженої Департаментом Схеми дислокації, підстави для демонтажу цього настилу у ТОВ "Амбер Груп Україна" були відсутні, а відтак і відсутні підстави для виконання припису №28-04/2020 від 28.04.2020р.

При цьому судом також зазначено, що умови укладеного між сторонами договору оренди не містять будь-яких вимог щодо змісту і виду письмового погодження, яке надається Орендодавцем Орендарю на встановлення тимчасових споруд.

5. Позиція суду.

5.1 Загальні норми права, що регулюють питання відшкодування збитків.

Так, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У пункті 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, згідно з ч. 2 цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 56 Конституції України надає право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органом державної влади, його посадовою або службовою особою при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. ст. 1173, 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності.

Зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності органів державної влади, їх посадових або службових осіб наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Так, необхідною підставою для притягнення органу державної влади та її посадових осіб до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу (посадової особи), наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Щодо солідарного стягнення суми відшкодування необхідно зазначити, що залежно від обсягу (сфери) дії норми права поділяють на загальні та спеціальні. Загальні норми права поширюються на всі відносини певного роду в цілому. Спеціальні норми права встановлюються з метою конкретизації і деталізації, врахування своєрідності та особливостей будь-якого виду суспільних відносин, що належать до певного роду, врегульованого загальними нормами права. Зокрема загальними нормами права, які визначають підставу виникнення солідарного обов`язку, є статті 541, 1190 ЦК України.

Відповідно до положень статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

За змістом статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Оскільки у відповідності до ч. 7 ст. 237 ГПК України, суд, приймаючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, суд вважає за необхідне надати оцінку правомірності вимог щодо кожного з відповідачів окремо.

5.2. Щодо позовних вимог до Виконавчого комітету Одеської міської ради.

Звертаючись до суду з вимогами до Виконавчого комітету Одеської міської ради, позивач зазначає, що неправомірні дії відповідача 1 полягають в тому, що він не здійснив належну перевірку матеріалів відповідач 2 і помилково встановив порушення в діях позивача, внаслідок чого безпідставно прийняв рішення від 19.05.2020 № 130 "Про демонтаж тимчасових споруд на ділянках пляжів міста Одеси".

Основним принципом діяльності будь-якого органу влади чи органу місцевого самоврядування є зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Статтею 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципах: законності, гласності, підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб, судового захисту прав місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ст.11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Статтею 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі в межах повноважень, та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Повноваження виконавчих органів міських рад визначені статтями 27-40 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Згідно ч.1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов`язки тільки у того суб`єкта (чи визначеного ними певного кола суб`єктів), якому вони адресовані.

Як встановлено судом та сторонами по справі жодним чином не спростовано рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.05.2020 року № 130 "Про демонтаж тимчасових споруд на ділянках пляжів міста Одеси" є чинним, в судовому порядку не оскаржувалось, не визнано незаконним, не скасовано.

В рамках даної справи питання щодо незаконності та скасування означеного рішення не ставилось, тобто його правомірність чи неправомірність не є предметом доведення у справі №916/1811/21.

Суд не погоджується з позицією позивача стосовно того, що таке рішення не може бути оскаржено в судовому порядку, оскільки в момент виконання останнє вичерпало свою дію, та враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 30.05.2018 у справі №923/466/17 щодо відступлення від висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 11.11.2014 у справі №21-405а14.

Суд також в даному випадку звертається до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 916/1979/13. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що рішення органу місцевого самоврядування є підставою виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків фізичних та юридичних осіб. У такому разі вимога про визнання рішення незаконним може розглядатись як спосіб захисту порушеного цивільного права згідно із статтею 16 Цивільного кодексу України, якщо фактично підставою пред`явлення позовної вимоги є оспорювання прав особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень. Також Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що рішення органу місцевого самоврядування, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства.

Таким чином, твердження позивача стосовно того, що у разі його звернення до суду з вимогами про визнання незаконним та скасування означеного рішення, судом було б відмовлено у задоволенні такого позову, ґрунтуються на припущеннях та не можуть бути взяті судом до уваги.

За таких обставин, враховуючи чинність прийнятого рішення, з огляду на те, що вимоги позивача направлені на стягнення збитків, які виникли внаслідок фактичного знищення майна, тобто заподіяння збитків не знаходиться в причино-наслідковому зв`язку із прийняттям Виконавчим комітетом Одеської міської ради рішення від 19.05.2020 року №130, суд доходить висновку про недоведення позивачем належними, допустимими та достовірними доказами наявності усіх складових, що є необхідними для прийняття рішення про відшкодування збитків, що зумовлює відмову у позові до Виконавчого комітету Одеської міської ради.

5.3. Щодо позовних вимог до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Звертаючись до суду з вимогами до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, позивач зазначає, що неправомірні дії відповідача 2 полягають в тому, що він помилково вжив до позивача заходи реагування, безпідставно склавши приписи від 28.04.2020 та 04.05.2020, а також необґрунтовано ініціював перед відповідачем 1 питання щодо примусового здійснення демонтажу спірних конструкцій.

Суд погоджується з доводами позивача, а сторонами жодним чином не спростовано те, що в підставу прийняття рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.05.2020 року № 130 було покладено саме приписи від 28.04.2020 та від 04.05.2020.

Більш того, наявність листування сторін, датоване жовтнем-листопадом 2019р., цілком спростовує доводи відповідача-2 про нездійснення позивачем демонтажу тимчасових споруд після закінчення сезону 2019р.

Водночас, суд вказує, що демонтаж дерев`яного настилу було здійснено не на виконання приписів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, а саме на виконання рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.05.2020 року № 130.

При цьому висновки суду щодо відсутності причино-наслідкового зв`язку між відповідним рішенням та заподіяними демонтажем збитками цілком релевантні щодо вимог про стягнення збитків з Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Враховуючи недоведення позивачем наявності усіх складових, необхідних для притягнення Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідальності, у задоволенні позову до останнього слід також відмовити.

5.4. Щодо позовних вимог до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради.

Звертаючись до суду з вимогами до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, позивач зазначає, що неправомірні дії відповідача 3 полягають в тому, що він не повідомив позивача про існування рішення Відповідача 1 № 130 від 19.05.2020, не отримав від позивача відмову від самостійного демонтажу власником спірних конструкцій та незаконно знищив майно позивача.

Слід зазначити, що Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та діє на підставі Положення про Департамент, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 18.09.2019 року № 5064-VII (т.2 а.с.18-25).

У відповідності до п.2.1.6. Положення основним завданням Департаменту, в тому числі, є організація заходів з демонтажу незаконно розміщених об`єктів, споруд та елементів на підставі рішень Одеської міської ради або її виконавчого комітету.

Саме на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №130 від 19.05.2020, яке є обов`язковим для виконання, Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради було доручено організувати демонтаж тимчасових споруд, наведених у переліку, який є додатком до цього рішення.

При цьому необхідно зазначити, що відповідні дії з організації демонтажу, як встановлено судом із змісту рішення №130 від 19.05.2020, мали бути проведені Департаментом муніципальної безпеки Одеської міської ради за умови відмови суб`єктів господарювання, що розмістили тимчасові споруди, від їх самостійного демонтажу.

Тобто в даному випадку розумними та такими, що відповідають змісту рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №130, мали бути дії Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської з повідомлення та надання позивачу розумного строку на добровільний демонтаж тимчасових споруд.

При цьому суд враховує, що розумним є строк, який передбачає можливість самостійного демонтажу, а також у разі незгоди з таким рішенням, можливість оскарження рішення, із вжиттям заходів щодо зупинення дії такого рішення, тощо.

Суд зауважує, що органи місцевого самоврядування повинні діяти виключно керуючись законами та іншими нормативно-правовими актами, із дотриманням принципу добросовісності.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України", суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Враховуючи наведене у сукупності, суд зауважує, що моменту демонтажу тимчасових споруд передує певний алгоритм дій, а саме: прийняття відповідного рішення, надання часу власнику для самостійного та добровільного демонтажу, та, у разі відмови власника, вже безпосередньо проведення демонтажу уповноваженими на такі дії установами.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом було встановлено та не спростовано сторонами по справі, що рішення про демонтаж тимчасових споруд на ділянках пляжів міста Одеси було прийнято 19.05.2020. При цьому, згідно відомостей з офіційного сайту Одеської місткої ради сторінка із публікацією даного рішення біла створена лише о 15:27 19.05.2020, тобто фактично менше ніж за три години до закінчення робочого дня (а.с.54-55).

В той же день, як встановлено судом, Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради звернувся до патрульної поліції в Одеській області, а також до інших комунальних установ та підприємств з метою забезпечення участі їх уповноважених представників із відповідним обладнанням та спеціалізованими транспортними засобами в заходах з демонтажу в тому числі спірного об`єкту.

При цьому дії з демонтажу були розпочаті наступного дня 20.05.2020 о 07 годині ранку.

Наведене дає підстави суду зробити висновок, що Департаментом муніципальної безпеки Одеської міської ради було організовано дії з демонтажу спірної тимчасової споруди без надання жодного строку на добровільне виконання рішення №130 від 19.05.2020, та, більш того, без повідомлення позивача (доказів зворотного матеріали справи не містять).

Посилання відповідача 3 на те, що охоронці відмовились від самостійного демонтажу не підтверджуються жодними доказами. При цьому, матеріали справи не містять також доказів того, що охоронці є посадовими особами ТОВ "Амбер Груп Україна", які мають право вчиняти дії від його імені, а отже їх усна відмова не може бути розцінена як відмова від добровільного виконання рішення №130 від 19.05.2020.

З приводу характеру здійснення робіт на виконання рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради, суд зауважує, що відповідно до академічного тлумачного словника української мови під терміном "демонтаж" розуміється розбирання на окремі частини, зокрема, споруд.

Тобто фактично розбирання складових частин має бути здійснено із збереженням придатності для подальшого користування.

Як встановлено судом і не спростовано сторонами, дерев`яний настил та будка є збірно-розбірними конструкціями, з урахуванням чого демонтаж складових частин зумовлює збереження придатності таких складових.

Натомість з оглянутого судом відеозапису проведення робіт з демонтажу, встановлено, що такі дії в тому числі проводились бульдозером, що апріорі виключає можливість збереження придатності складових частин зруйнованих тимчасових споруд.

Посилання відповідача-3 на відсутність звернення до нього з приводу місцезнаходження та повернення майна цілком спростовується наявним у матеріалах справи листуванням (т.1 а.с.54-64).

Що стосується вартості знищеного майна, на підтвердження факту здійснення господарської операції з придбання зруйнованих тимчасових споруд позивачем надано суду договір купівлі-продажу від 10.02.2020 №1002-2020, протокол погодження ціни №1, висновок про вартість нерухомого майна (т.2 а.с.50-90), відповідно до якого вартість об`єкта оцінки (незавершений монтаж малої архітектурної форми, а саме: будки, площею 69,1 м.кв. та дворівневого настилу, площею 119 м.кв., який був розташований на території пляжу "Чайка", становить 592 110 грн.

Суд також враховує, що відповідачем 3 не наведено жодного доводу стосовно несправедливості визначеної вартості чи невідповідності вартості спірного об`єкту ринковим цінам.

При цьому, суд враховує, що позивачем правомірно заявлено вимоги в частині суми у розмірі 271 683,75 грн, яка була фактично сплачена ТОВ "Амбер Груп Україна", що підтверджується платіжним дорученням №54 від 08.05.2020.

Отже, надаючи оцінку наявності усіх елементів складу правопорушення, суд враховує, що позивачем наявними у матеріалах справи доказами у сукупності доведено неправомірніст дій відповідача 3, наявність шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, з огляду на що вважає вимоги позивача до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради в частині стягнення збитків цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, з огляду на вищезазначені висновки суду, твердження позивача щодо необхідності солідарного стягнення суд вважає необґрунтованими.

Щодо позовних вимог про стягнення суми інфляційного збільшення у розмірі 25 706,72 грн, суд вказує наступне.

Позивач нараховує інфляційне збільшення на суму збитків, які за своєю юридичною природою є втратами, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням.

В той же час, частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України застосовується у випадку, коли боржник прострочив виконання саме грошового зобов`язання.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Відтак, суд констатує про неможливість поширення дії частини 2 статті 625 ЦК України на правовідносини в даній справі, що виникли у зв`язку із відшкодуванням збитків, з огляду на різну правову природу суми, на яку нараховуються річні та інфляційні втрати.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми інфляційного збільшення у розмірі 25706,72 грн, є необґрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Крім того, суд вказує, що правомірним є стягнення збитків з особи, що їх заподіяла, тобто Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, а порядок виконання такого рішення, тобто за рахунок яких коштів відповідне рішення має бути виконано, цілком врегульовано чинним законодавством та безпосередньому зазначенню судом не підлягають.

Враховуючи часткове задоволення позову, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбер Груп Україна" до Виконавчого комітету Одеської міської ради відмовити.

2. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбер Груп Україна" до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради відмовити.

3. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбер Груп Україна" до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради задовольнити частково.

4. Стягнути з Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради (65006, Одеська обл., місто Одеса, вул. Розкидайлівська, буд. 67, корпус А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбер Груп Україна" (65014, Одеська обл., місто Одеса, вул. Буніна, буд. 8, ) збитки у сумі 271 683 /двісті сімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят три/ грн 75 коп., судовий збір у сумі 4 075 /чотири тисячі сімдесят п`ять/ грн 26 коп.

5. В задоволенні решти позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбер Груп Україна" до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 29 листопада 2021 р.

Суддя Ю.М. Щавинська