ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021 року м.Дніпро Справа № 912/2831/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Чус О.В., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: представник не з`явився;

від відповідача: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Добровеличківської селищної ради на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 29.09.2021 (повний текст складений 29.09.2021, суддя Поліщук Г.Б.) про вжиття заходів забезпечення до подання позову у справі № 912/2831/21

за позовом ОСОБА_1 , смт Добровеличківка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область

до Добровеличківської селищної ради, смт Добровеличківка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область

про визнання недійсним рішення, визнання права постійного користування земельними ділянками

ВСТАНОВИВ:

27.09.2021 ОСОБА_2 подано до Господарського суду Кіровоградської області заяву про вжиття заходів забезпечення до подання позову про заборону Добровеличківській селищній раді приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження, зміну цільового призначення, поділ чи об`єднання, передачу у власність або в оренду, в тому числі продаж на земельних торгах (аукціоні), наступними земельними ділянками: земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:9400 площею 15,8899 га; земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:9405 площею 15,885 га; земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:9401 площею 15,885 га.

Подана заява обґрунтована тим, що рішенням Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області № 231 від 17.09.2021 надано дозвіл Добровеличківській селищній раді на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:9219, загальною площею 47,66 га, з виділенням трьох земельних ділянок розміром до 20 га для ведення фермерського господарства. Таким чином, відповідачем як органом місцевого самоврядування вчинені дії щодо розпорядження земельною ділянкою площею 47,66 га, кадастровий номер :02:000:9219, яка знаходиться на території Добровеличківської селищної ради (Дружелюбівський старостинський округ) та перебуває на праві постійного користування у позивача згідно Державного акту на право постійного користування землею від 06.04.2000 року. Отже, є очевидним, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав позивача на постійне користування земельною ділянкою, який він має намір реалізувати шляхом подання відповідного позову.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 29.09.2021 у справі №912/2831/21 заяву Селянського (фермерського) господарства "Смерека" Антонової Ніни Михайлівни від 27.09.2021 про вжиття заходів забезпечення до подання позову задоволено; заборонено Добровеличківській селищній раді приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження, зміну цільового призначення, поділ чи об`єднання, передачу у власність або в оренду, в тому числі продаж на земельних торгах (аукціоні), наступними земельними ділянками: земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:9400 площею 15,8899 га; земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:9405 площею 15,885 га; земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:9401 площею 15,885 га.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вжиття судом заходів забезпечення позову у справі №912/2831/21 сприятиме запобіганню порушення прав заявника та забезпечить можливість реального судового захисту.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 11.10.2021 відкрито провадження у справі №912/2831/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Добровеличківської селищної ради з вимогами про:

- визнання недійсним рішення п`ятнадцятої сесії восьмого скликання Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області №230 від 17.09.2021 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою";

- визнання за ОСОБА_2 права постійного користування земельними ділянками з кадастровими номерами :02:000:9400 площею 15,8899 га з цільовим призначенням 01.02 для ведення фермерського господарства; :02:000:9405 площею 15,885 га з цільовим призначенням 01.02 для ведення фермерського господарства; :02:000:9401 площею 15,885 га з цільовим призначенням 01.02 для ведення фермерського господарства, які виникли внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9219 площею 47,66 га, розташованої на території Добровеличківської селищної ради (Дружелюбівський старостинський округ), призначеної для ведення фермерського господарства відповідно до Державного акту на право постійного користування серії КР №0000279, виданого 06.04.2000 року на ім`я ОСОБА_3 .

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду про забезпечення позову до подання позову, Добровеличківська селищна рада звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 29.09.2021 у справі № 912/2831/21.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- вжиття судом першої інстанції заходів забезпечення позову, що визначені заявником, не стосується порушення прав позивача та забезпечення можливості реального судового захисту з огляду на те, що правокористувачем була фізична особа громадянка ОСОБА_3 ;

- суд відійшов від принципу, що заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами;

- прийняття власником рішення про надання дозволу на поділ спірної земельної ділянки та виготовлення технічної документації щодо такого поділу не може бути підставою для застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо свого майна.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2021 для розгляду справи № 912/2831/21 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Орєшкіна Е.В., судді Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.11.2021 зазначеною колегією суддів після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Добровеличківської селищної ради на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 29.09.2021 про забезпечення позову у справі №912/2831/21; розгляд скарги призначений у судове засідання на 30.11.2021.

12.11.2021 від позивача до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу Добровеличківська селищна ради без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції від 29.09.2021 без змін. Зазначає, що вжите судом забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами про визнання права постійного користування земельними ділянками та не порушує право комунальної власності відповідача. Вказує, що подальший поділ земельних ділянок унеможливить захист прав позивача в межах цього судового провадження з огляду на те, що земельні ділянки, які є предметом спору, перестануть існувати як об`єкти цивільних прав. Відповідач не зазначив, які негативні наслідки можуть настати для нього у зв`язку з вжиттям заходів забезпечення позову.

19.11.2021 від представника ОСОБА_1 адвоката Стеценко Олександра до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка ухвалою суду від 22.11.2021 була задоволена; судове засідання у справі, призначене на 30.11.2021, визначено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника ОСОБА_1 адвоката Стеценко Олександра з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

30.11.2021 було встановлено неможливість проведення відеоконференції з представником Селянського (фермерського) господарства "Смерека" Антонової Ніни Михайлівни Стеценко Олександром за допомогою програми EasyCon з огляду на те, що у нього був відсутній звук та зображення під час виходу на зв`язок, про що складений акт від 30.11.2021.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 30.11.2021 не забезпечив, причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову; забезпечення балансу інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язано застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише застереження у заяві про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення або імовірну неможливість ефективного поновлення прав позивача без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Оскільки ОСОБА_4 у поданій заяві про забезпечення позову до подачі позову зазначило про намір звернутися до суду із позовною заявою немайнового характеру, яка була подана до Господарського суду Кіровоградської області 07.10.2021, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому в такому немайновому спорі має досліджуватися і те, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду першої інстанції із заявою про вжиття заходів забезпечення до подання позову заявник вказував, що:

- 01.02.1996 Добровеличківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області було зареєстровано ОСОБА_4 , номер запису 1 001215;

- рішенням Добровеличківської районної ради народних депутатів Добровеличківського району Кіровоградської області від 28.12.1999 № 115 ОСОБА_3 було відведено земельну ділянку загальною площею 47,66 га на території Дружелюбівської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства, про що 06 квітня 2000 року видано Державний акт на право постійного користування серії КР № 0000279, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 80;

- громадянка ОСОБА_3 створила ОСОБА_4 , яке є юридичною особою та вправі використовувати земельні активи свого власника і активи, які набула у встановлений законом спосіб;

- з метою використання спірної земельної ділянки (Державний акт на право постійного користування землею серії КР № 0000279 від 06.04.2000 року) за цільовим призначенням - ведення селянського (фермерського) господарства - зазначена земельна ділянка була передана громадянкою ОСОБА_3 до створеного ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними статутними документами;

- ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - засновник Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13.09.2021 року;

- 17.09.2021 рішенням Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області №230 скасовано Державний акт на право постійного користування землею серії КР №00000279, виданий громадянці ОСОБА_3 від 06.04.2000, припинено право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 47,66 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка знаходиться на території Добровеличківської селищної ради (Дружелюбівський старостинський округ, кадастровий номер :02:000:9219);

- 17.09.2021 рішенням Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області № 231 надано дозвіл Добровеличківській селищній раді на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:9219, загальною площею 47,66 га, з виділенням трьох земельних ділянок розміром до 20 га для ведення фермерського господарства (код КВЦПЗ 01.02) з яких 47,66 га рілля (код КВЗУ 001 01) з метою включення новостворених земельних ділянок, які виникли в результаті поділу, до переліку земельних ділянок, право оренди на які буде реалізовано на конкурентних засадах;

- на момент звернення Селянського (фермерського) господарства "Смерека" ОСОБА_3 із заявою про вжиття заходів забезпечення до подання позову у справі №912/2831/21 відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9219 в Державному земельному кадастрі відсутні, а на її місці 22.09.2021 зареєстровано три земельні ділянки, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9400 площею 15,8899 га; земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9405 площею 15,885 га; земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9401 площею 15,885 га.

На думку заявника, прийняття Добровеличківською селищною радою Кіровоградської області вказаного рішення та його виконання є підставою вважати, що невжиття таких заходів (заборона відповідачу вчиняти будь-які дії щодо новоутворених земельних ділянок) може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав позивача на постійне користування земельною ділянкою у разі позитивного для заявника вирішення спору у справі №912/2831/21.

Колегія суддів апеляційного господарського суду відмічає, що ухвала суду про застосування заходів забезпечення позову, крім відповідності спеціальним нормам Господарського процесуального кодексу України (статті 136, 137), у будь-якому випадку має узгоджуватись також і з загальними положеннями про судове рішення, що визначені цим Кодексом, зокрема, статтею 236. Така ухвала має бути мотивованою, аргументованою та обґрунтованою, а проста "констатація згоди із заявленими вимогами", такою мотивацією не вважається.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З наведеного слідує, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного господарського спору.

Проте, з оскаржуваної ухвали не вбачається, що суд першої інстанції надав оцінку заявленим заходам забезпечення в контексті обставин саме цієї справи. Господарський суд першої інстанції навів загально-теоретичні поняття інституту забезпечення, процитувавши норми процесуального закону, але не співставив їх з обставинами даного спору та не навів власного обґрунтування необхідності їх застосування. Крім цього, з ухвали на вбачається також, що суд надав оцінку співмірності запропонованих заходів на предмет негативних для відповідача наслідків їх застосування.

Так, згідно з частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України. Відповідно до положень статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини 1 і 2 статті 319 Цивільного кодексу України).

За обставинами цієї справи Добровеличківська селищна рада на відповідному засіданні прийняла рішення про надання дозволу на поділ спірної ділянки та виготовлення технічної документації щодо такого поділу. Тобто, селищна рада, як власник земельної ділянки, керуючись своїми повноваженнями, які визначені, зокрема, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про землеустрій" фактично розпорядилася своїми правомочностями власника щодо спірної земельної ділянки.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, вказане саме по собі не може бути підставою для застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо свого майна, позаяк заборона власнику приймати рішення та здійснювати будь-які дії щодо своєї власності є крайньою мірою судового примусу і може застосовуватись у виняткових випадках. Інакше таке обмеження може призвести до істотних негативних наслідків, а саме - порушення прав та охоронюваних законом інтересів власника земельної ділянки.

Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Такої ж правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 922/2723/17, Верховний Суд у постанові від 10.03.2021 у справі №912/1711/20.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не відповідають приписам процесуального законодавства, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін та за даних фактичних обставин справи є неспіврозмірними із заявленими вимогами, оскільки спричиняють невиправдане обмеження у реалізації відповідачем правомочностей власника землі за відсутності реальних передумов для висновку про ймовірність утруднення ефективного захисту прав позивача.

Враховуючи наведене, відповідно до п.3 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду першої інстанції від 29.09.2021 як прийнята при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, внаслідок чого були порушені норми процесуального права, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 27.09.2021 про вжиття заходів забезпечення до подання позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 129, 269, 271, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Добровеличківської селищної ради на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 29.09.2021 про вжиття заходів забезпечення до подання позову у справі № 912/2831/21 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 29.09.2021 про вжиття заходів забезпечення до подання позову у справі № 912/2831/21 скасувати.

У задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства "Смерека" Антонової Ніни Михайлівни від 27.09.2021 про вжиття заходів забезпечення до подання позову відмовити.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Смерека" Антонової Ніни Михайлівни на користь Добровеличківської селищної ради витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги 2 270,00 грн, про що видати наказ.

Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 30.11.2021.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус