ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4089/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТОРГ-ІНВЕСТ"
до Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Східна"
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТОРГ-ІНВЕСТ" з позовом до Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Східна" та просить суд:

1. Прийняти позов до провадження.

2. Стягнути з Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-а, )) в особі філії "Східна" (61098, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, код ЄДРПОУ філії: 38746882) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТОРГ-ІНВЕСТ" (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 29, ) 3% річних в розмірі 2 758 (дві тисячі сімсот п`ятдесят вісім) гривень 41 коп.; інфляційні втрати в розмірі 6 866 (шість тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень 72 коп.; 2 714 (дві тисячі сімсот чотирнадцять) гривень 40 коп. пені подвійної облікової ставки НБУ.

3. Стягнути з Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-а, )) в особі філії "Східна" (61098, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, код ЄДРПОУ філії: 38746882) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТОРГ-ІНВЕСТ" (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 29, ) суму судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп.

4. Стягнути з Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-а, )) в особі філії "Східна" (61098, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, код ЄДРПОУ філії: 38746882) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТОРГ-ІНВЕСТ" (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 29, ) понесені витрати на правову допомогу, в розмірі 3 546 (три тисячі п`ятсот сорок шість) гривень 79 коп.

5. Розгляд справи здійснити в порядку спрощеного провадження.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором від 30 квітня 2020 № 1/П-2020.

Ухвалою від 11.10.2021 р. було відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

Ухвала суду про відкриття провадження була направлена за юридичною адресою відповідача та була отримана його представником 18.10.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення (а.с. 37).

Однак, відзив на позовну заву від відповідача до суду не надходив.

Враховуючи викладене, відповідач не скористався правом на надання відзиву на позовну заяву в установлені строки.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСТОРГ-ІНВЕСТ», (надалі позивач) та Концерном «Військторгсервіс» (надалі відповідач) в особі начальника філія «Східна» Полончука Р. П., який діяв на підставі положення та довіреності від 24.03.2020 № 35, був укладений Договір від 30 квітня 2020 № 1/П-2020, згідно умов якого позивач зобов`язується постачати відповідачеві в асортименті продукти харчування (надалі товар) характеристики якого та строки поставки визначалися Сторонами в договорі, а відповідач зобов`язався прийняти товар та своєчасно оплачувати на умовах визначених в даному Договорі.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.05.2021 у справі № 922/1130/21 було встановлено, що на виконання умов договору № 1/П-2020, позивачем в період з 05.05.2020 по 24.10.2020 поставлено відповідачу продуктів харчування, згідно видаткових накладних, на загальну суму 12155048,72 грн. Зокрема, за видатковою накладною № 272 від 19.10.2020 позивачем поставлено товар на суму 178514,76 грн. Поставка товару також підтверджується товарно-транспортною накладною від 19.10.2020. Вказаний товар був прийнятий відповідачем в повному обсязі без зауважень, видаткова накладна № 272 від 19.10.2020 та товаро-транспортна накладна від 19.10.2020 підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств позивача та відповідача.

Вказаним рішенням визнано, що відповідач прострочив виконання зобов`язання з оплати товару за видатковою накладною № 272 від 19.10.2020 до договору поставки від 30.04.2020. За результатами розгляду справи судом також було стягнуто з відповідача на користь позивача пеню, інфляційні втрати і 3% річних, нараховані на суму заборгованості по 31.03.2021.

Позивач вказував, що при поданні зазначеної позовної заяви було частково нараховано грошові втрати, які поніс позивач у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості за вказаними видатковими накладними. Тому позивач вважав за необхідне додатково стягнути з відповідача грошові втрати які поніс позивач у вигляді пені, інфляційних втрат і 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 230 та частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штрафи).

Відповідно до вимог ст. 229 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт невиконання зобов`язання за договором у встановлені строки підтверджується рішенням Господарського суду Харківської області від 26.05.2021 у справі № 922/1130/21.

Пунктом 6.2 Договору поставки № 1/П-2020 встановлено, що за прострочення оплати Покупцем вартості поставленого Товару, останній зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи викладене, позивачем було нараховано відповідачу за ВН № 272 від 19.10.2020 на заборгованість в розмірі 178 514,76 грн:

- пеню за період з 01.04.2021 по 09.05.2021 в сумі 2714,40 грн;

- інфляційні втрати за період з 01.03.2021 по 31.08.2021 в сумі 6866,72 грн;

- 3 % річних за період за період з 01.04.2021 по 05.10.2021 в сумі 2758,41 грн.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню пені, інфляційних втрат і 3% річних, суд вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи встановлені обставини, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач просив суд покласти на відповідача 3546,79 грн витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги № 709/м від 06.07.2020, копію додаткової угоди № 26 від 27.09.2021, копію акту надання послуг № 85 від 05.10.2021, копію платіжного доручення № 235 від 05.10.2021, копію розрахунку витрат на правничу допомогу № 1 від 05.10.2021.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Доказів неспівмірності заявлених витрат до суду не було надано, тому суд приймає докази позивача та покладає на відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, відсутність клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в заявлених сумах.

Також, з урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-а, ) в особі філії "Східна" (61098, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, код ЄДРПОУ філії: 38746882) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТОРГ-ІНВЕСТ" (Україна, 69063, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул.Святого Миколая, будинок 29, ідентифікаційний код особи 43591006) пеню - 2714,40 грн, інфляційні втрати - 6866,72 грн, 3 % річних - 2758,41 грн, витрати на правничу допомогу - 3 546,79 грн та 2 270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "06" грудня 2021 р.

Суддя Л.С. Лаврова