ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

01.12.2021м. ДніпроСправа № 904/4790/21

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, )

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" (49044, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14, )

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукорпром" (49000, місто Дніпро, вулиця Гусенко, будинок 50, )

відповідача-3: Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (49074, місто Дніпро, вулиця Батумська, 11, )

про визнання правочину недійсним та повернення майна на користь боржника

в межах справи №904/4790/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Імме" (49041, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Праці, будинок 2Т, ідентифікаційний код 33808671)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" (49044, Дніпропетровська область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14, ідентифікаційний код 33546549)

про визнання банкрутом

Суддя Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рустамової З.Р.

Від представників учасників справи:

від заявника (кредитора) АТ КБ "ПриватБанк": Колодочка Павло Олександрович, довіреність 7096 К-Н-О від 20.11.2019.

від боржника: Новотоцьких Анна Володимирівна, посвідчення №2029 від 17.05.2019.

від ТОВ "Цукорпром": Німак Євген Юрійович, довіреність №б/н від 27.08.2020.

від АТ "Акцент-Банк": Рибалко Марина Анатоліївна, ордер серія АЕ №1106169 від 25.11.2021.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" (49044, Дніпропетровська область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14, ідентифікаційний код 33546549) перебуває на стадії розпорядження майном, повноваження розпорядника майна покладені на арбітражного керуючого Чичву Олега Сергійовича (свідоцтво №448 від 19.03.2013; адреса: 49005, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, офіс 16, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

В межах даної справи 15.11.2021 Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" подано до відділу канцелярії суду заяву (вх. №54528/21 від 15.11.2021) про визнання правочину боржника недійсним та повернення майна на користь боржника.

Разом з тим, 15.11.2021 Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" подано до відділу канцелярії суду заяву б/н від 10.11.2021 про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021 заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" б/н від 10.11.2021 про забезпечення позову призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.11.2021.

26.11.2021 до відділу канцелярії суду від боржника надійшли письмові пояснення (вх.№56726/21), за змістом яких боржник просить суд відмовити у задоволенні заяв АТ КБ "ПриватБанк" про забезпечення позову, оскільки АТ КБ «Приватбанк» не підтвердив доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування зазначених заявником у заяві заходів забезпечення позову, а саме: доказів, що свідчать про вчинення дій, спрямованих на реалізацію майна. Боржник у своїх поясненнях зазначає про те, що твердження заявника про те, що на даний час здійснюються дії, які спрямовані на реалізацію майна, спростовуються тим, що об`єкти нерухомого майна були переоформлені з ТОВ «Монтана-Естейт» на ТОВ «Цукорпром» ще 02.12.2019 та знаходяться у власності ТОВ «Цукорпром» вже два роки, за цей час власник майна не змінився. Іпотекодавець - Акціонерне товариство «Акцент-Банк» не може звернути стягнення на дані об`єкти нерухомого майна, так як строк виконання за зобов`язанням, що забезпечено іпотекою, спливає 25.04.2024, тобто, через три роки. Також боржник вказує на те, що внесення запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до Договору внесення додаткового вкладу, відповідно до якого було здійснено внесення нерухомого майна як додаткового вкладу до статутного капіталу ТОВ «Цукорпром», було зареєстровано 02.12.2019. На час такої реєстрації була відсутня іпотека НБУ, що підтверджується відповідною Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.11.2011.

26.11.2021 до відділу канцелярії суду від ТОВ «Цукорпром» надійшли заперечення щодо заяви про забезпечення позову (вх. № 56731/21), за змістом яких останній просить суд відмовити у задоволенні заяви посилаючи на те, що АТ КБ «Приватбанк» не надав жодних доказів, які свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення вимог, а також вчинення ТОВ «Цукорпром» дій щодо зменшення активів підприємства, яке здійснює господарську діяльність та є платоспроможним підприємством. Також зазначає, що об`єкти нерухомого майна були переоформлені з ТОВ «Монтана-Естейт» на ТОВ «Цукорпром» ще 02.12.2019 та знаходяться у власності ТОВ «Цукорпром» вже два роки, за цей час власник майна не змінився. Іпотекодавець -Акціонерне товариство «Акцент-Банк» не може звернути стягнення на дані об`єкти нерухомого майна, так як строк виконання за зобов`язанням, що забезпечено іпотекою, спливає 25.04.2024, тобто, через три роки і відсутні жодні передумови для дострокового звернення стягнення на предмет іпотеки, адже Позичальник вчасно виконую своє зобов`язання за кредитним договором №50.00. від 26.04.2021. До того ж, слід зазначити, що розмір основного зобов`язання Позичальника за кредитним договором №50.00. від 26.04.2021 року складає 3 мільйони гривень, що значно менше вартості предмету застави, що вказує на відсутність якоїсь загрози втрати ТОВ «Цукорпром» права власності на ці об`єкти нерухомого майна.

ТОВ «Цукорпром» зауважує, що наявність в майбутньому потенційної можливості задоволення судом вимог кредитора про визнання недійсними правочинів боржника, не може на даний час виправдовувати втручання у право іншої особи (ТОВ «Цукорпром» як нового власника) на мирне володіння своїм майном, враховуючи відсутність в матеріалах справи жодних належних доказів в розумінні статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України, із якими діюче законодавство пов`язує застосування заходів забезпечення позову.

26.11.2021 до відділу канцелярії суду від АТ "Акцент - Банк" надійшли письмові пояснення (вх. № 56749/21), з яких вбачається, що АТ "Акцент - Банк" заперечує проти задоволення заяви про забезпечення, з огляду на наступне: майно, яке перебуває у іпотеці, не є майном боржника ТОВ «Монтана-Естейт», вирішення питання про накладення арештів на майно третьої особи у рамках справи про банкрутство порушує права інших учасників ділового обороту; порушуються права АТ «Акцент-Банк» як добросовісного іпотекодержателя, оскільки у разі задоволення такої заяви АТ «Акцент-Банк» отримує замість забезпеченого кредитного зобов`язання незабезпечене кредитне зобов`язання, Основний КВЕД діяльності Іпотекодавця - надання майна в оренду, однак внесенням заборони реєстратором вчиняти будь-які реєстраційні дії позбавляють можливостей ТОВ «Цукорпром» здійснювати свою господарську діяльність, оскільки офіційне оформлення оренди з такою забороною стає неможливим. Отже, твердження позивача про відсутність реальних обмежень для господарської діяльності ТОВ «Цукорпром» не відповідає дійсності: Позичальник належним чином виконує умови кредитного договору №50.00. від 26.04.2021 року, не допускає прострочення виконання грошових зобов`язань, має добру кредитну історію, що свідчить про відсутність ризику звернення стягнення на предмет іпотеки в майбутньому.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

15.11.2021 Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" подано до відділу канцелярії суду заяву б/н від 10.11.2021 про забезпечення позову, у якій просить суд вжити наступних заходів:

- накладення арешту та встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» (Код ; місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, вул. Гусенко, буд.50) відчужувати об`єкт нерухомого майна загальною площею 227,4 м2, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, вул. Леніна, буд. 65, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 02.

- встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження, зміни або поділу Товариством з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» (Код ; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Гусенко, буд. 50) об`єкту нерухомого майна загальною площею 227,4 м2, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м.Вільногірськ, вул.Леніна, буд.65, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 02.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що за наслідком внесення Товариством з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт» додаткового вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» (далі-ТОВ «Цукорпром»), боржник вчинив дії пов`язані із зменшенням своєї платоспроможності, відчужив майно, а саме нежитлове приміщення-вбудовано-прибудоване нежитлове приміщення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 02, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, вул. Леніна, буд. 65, загальною площею 227,4 м2 (далі - Об`єкт нерухомого майна), (далі - Об`єкт нерухомого майна), після виникнення зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк», тобто в межах «підозрілого періоду» та за обставин існування заборгованості перед іншими кредиторами. Заявник зазначає, що правовою підставою реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, який належав ТОВ «Монтана-Естейт», за ТОВ «Цукорпром» вказано: Договір про внесення додаткового вкладу третьою особою, серія та номер 7553, виданий 02.12.2019 року посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О. Акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу, серія та номер 7580 виданий 02.12.2019 року ТОВ «Цукорпром» та ТОВ «Приватофис».

Отже, із зазначеного вбачається, що об`єкт нерухомого майна вибув із власності ТОВ ТОВ «Монтана-Естейт» на користь ТОВ «Цукорпром». Водночас, вибуття Об`єкта нерухомого майна було наслідком вольової дії ТОВ «ТОВ «Монтана-Естейт», яка полягала у передачі Об`єкту нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Цукорпром» у якості додаткового вкладу.

На думку заявника, вчинення Боржником правочину, направленого на безоплатну передачу такого нерухомого майна іншій особі, жодним чином не було направлене на отримання ним прибутку, тобто в діях Боржника була відсутня економічна мета, тому за таких обставин дії ТОВ «Монтана-Естейт» є очевидною недобросовісною поведінкою по відношенню до кредиторів.

На підставі вищевказаного, заявник просить суд вжити вказані вище заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2)забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6)зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Аналіз приписів правових норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених вимог.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Відповідно до усталеної практики господарських судів, при вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову вживаються з метою уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника, а також з метою реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову, за умови, якщо заявник доведе, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся.

Статтями 136-137 Господарського процесуального кодексу України передбачається можливість забезпечити позов, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, оскільки забезпечення позову повинно бути пов`язане з заявленими позовними вимогами, а не з будь-якими наслідками, які можуть у майбутньому настати або не настати для заявника, якщо спосіб захисту не включає вимоги про настання або уникнення настання таких наслідків.

Як свідчить з матеріалів справи, об`єкт нерухомого майна загальною площею 227,4 м2, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Вільногірськ, вулиця Леніна, будинок 65, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 02 на який просить заявник накласти арешт, був переоформлений з ТОВ «Монтана-Естейт» на ТОВ «Цукорпром» 02.12.2019 та станом на день розгляду даної заяви знаходяться у власності ТОВ «Цукорпром».

Відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна свідчить, що Іпотекодавець Акціонерне товариство «Акцент-Банк» не може звернути стягнення на дані об`єкти нерухомого майна, так як строк виконання за зобов`язанням, що забезпечено іпотекою, спливає 25.04.2024.

Присутні у судовому засіданні представники ТОВ "Цукорпром" та АТ "Акцент-Банк" стверджували та зазначали про відсутність передумов для дострокового звернення стягнення на предмет іпотеки, адже Позичальник вчасно виконую своє зобов`язання за кредитним договором №50.00. від 26.04.2021. Також, зазначили, що розмір основного зобов`язання Позичальника за кредитним договором №50.00. від 26.04.2021 складає 3 мільйони гривень, що значно менше вартості предмету застави, що вказує на відсутність якоїсь загрози втрати ТОВ «Цукорпром» права власності на ці об`єкти нерухомого майна.

З Інформаційної довідки встановлено, що внесення запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до Договору внесення додаткового вкладу, відповідно до якого було здійснено внесення нерухомого майна як додаткового вкладу до статутного капіталу ТОВ «ЦУКОРПРОМ», було зареєстровано 02.12.2019.

Судом встановлено, що на час такої реєстрації була відсутня іпотека НБУ, що підтверджується відповідною Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.11.2011.

Також слід зазначити, що на час реєстрації відповідного права, обтяження на підставі Ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2019 у справі 757/32918/19-к, якою було накладено арешт на відповідне нерухоме майно, - було припинено на підставі Ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2019 у справі №757/32918/19-к.

Суд також не погоджується з твердженнями АТ КБ "ПриватБанк" про те, що правочин вчинено заінтересованою особою є необґрунтованими, оскільки в момент вчинення оспорюваного договору ТОВ Цукорпром не було заінтересованою особою стосовно боржника ТОВ «Монтана-Естейт», оскільки така заінтересованість виникла пізніше, а саме після фактичного внесення майна до статутного капіталу, та виконання зустрічного зобов`язання - прийняття боржника до товариства з відповідною часткою у статутному капіталі.

Суд зауважує, що директор ТОВ «Цукорпром» або інша посадова особа ТОВ «Цукорпром» не може здійснити відчуження спірного майна, оскільки п. 8.2.13.14 Статуту ТОВ «Цукорпром» передбачено, що у виключній компетенції Загальних зборів учасників Товариства є прийняття рішення про укладення виконавчим органом правочинів щодо відчуження нерухомого майна Товариства. При цьому, одним із найбільших учасників безпосередньо і є ТОВ «Монтана-Естейт», якій заборонено приймати такі рішення наразі у силу дії приписів Кодексу України з процедур банкрутства.

Присутній у судовому засіданні представник ТОВ «Цукорпром» зазначив, що основний КВЕД діяльності ТОВ «Цукорпром» надання майна в оренду, однак внесенням заборони реєстратором вчиняти будь-які реєстраційні дії позбавляють можливостей ТОВ «Цукорпром» здійснювати свою господарську діяльність, оскільки офіційне оформлення оренди з такою забороною стає неможливим. Отже, за наслідками задоволення заяви АТ КБ «Приватбанк» буде обмежено господарську діяльність суб`єкта господарювання - ТОВ «Цукорпром», а тому твердження заявника про відсутність реальних обмежень для господарської діяльності ТОВ «Цукорпром» не відповідає дійсності, при цьому збитки, вчинені підприємству такими арештами не будуть відшкодовані жодним чином.

Суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Отже, подана позивачем заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ускладнення чи унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення в даній справі. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову, та які би свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

При цьому, системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №916/2786/17, та положень частини 1 статті 136 і 137 ГПК України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 ГПК України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви АТ КБ "ПриватБанк" про вжиття заявлених заходів забезпечення позову.

Керуючись статтею 42 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 136-137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" б/н від 10.11.2021 (вх. № 54528/21) про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 01.12.2021 та може бути оскаржена у порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 06.12.2021.

Суддя Ю.Ю. Первушин