РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.12.2021Справа №910/15249/21

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про стягнення 24 878,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про стягнення 24 878,74 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0197-00050 від 26.04.2020 та внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Land Rover Discovery Sport, державний номер НОМЕР_1 , у розмірі 49 757,47 грн., а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Оскільки відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Kia Carnival, державний номер НОМЕР_2 , станом на дату настання останньої була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Еталон" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/201186369 та спірна дорожня пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху обома водіями, то позивач вказує про наявність у відповідача обов`язку відшкодувати половину спричинених збитків у розмірі 24 878,74 грн.

У змісті позовної заяви Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач поніс витрати на оплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 3 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2021 відкрито провадження у справі №910/15249/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

У зв`язку з відсутністю фінансування видатків Господарського суду міста Києва на оплату послуг поштового пересилання кореспонденції вказана ухвала суду від 22.09.2021 була надіслана Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Еталон" на електронну адресу - , вказану на офіційному сайті відповідача в мережі Інтернет, та була вручена відповідачу 23.09.2021, що підтверджується довідкою Господарського суду міста Києва про доставку електронного листа.

Крім того, факт одержання відповідачем ухвали суду від 22.09.2021 підтверджується направленням 23.09.2021 о 16 год. 06 хв. представником Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" засобами електронного зв`язку на адресу суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи №910/15249/21.

До того ж, 24.09.2021 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи №910/15249/21.

Пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Як вбачається із автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" ухвала суду від 22.09.2021 була доставлена на електронну адресу Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Еталон" - 23.09.2021 о 12 год. 15 хв.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (абз. 2 п. 5 ч. 6 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у відповідності до господарського процесуального закону ухвала суду від 22.09.2021 є такою, що вручена відповідачу 23.09.2021.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 22.09.2021 у справі №910/15249/21 встановлено Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Еталон" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Згідно ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" повинне було подати відзив на позов у строк до 08.10.2021 включно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

26.04.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віннер Автомотів" (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0197-00050 (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом Land Rover Discovery Sport, державний номер НОМЕР_1 (п. 96 Додатку №1 до Договору).

У відповідності до п. 8 Договору строк його дії з 01.05.2020 по 30.04.2021.

19.11.2020 близько 09 год. 10 хв. по вул. Миколайчука, 19 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участі застрахованого автомобіля Land Rover Discovery Sport, державний номер НОМЕР_1 , та автомобіля Kia Carnival, державний номер НОМЕР_2 , а саме: ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Kia Carnival, та ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Land Rover Discovery Sport, не врахували дорожньої обстановки, не дотримались безпечного бокового інтервалу, в наслідок чого здійснили зіткнення вказаних автомобілів.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою Управління патрульної поліції в місті Києві Національної поліції України вих. №46176/41/11/5-20 від 28.12.2020 про дорожньо-транспортну пригоду,

ДТП сталася в результаті порушення водіями транспортних засобів Land Rover Discovery Sport та Kia Carnival п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановами Дніпровського районного суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №755/19317/20 та від 13.01.2021 у справі №755/1318/20, відповідно до яких ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з зверненням страхувальника до страховика за Договором із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 27.11.2020, позивачем на підставі страхового акту №ДККА-73921 від 03.12.2020, розрахунку страхового відшкодування, виконаного із врахуванням виставленого Філією "Віннер ЛЦКА" Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер Автомотів" (одним із видів діяльності якої є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів) рахунку на оплату №1066523 від 27.11.2020 на суму 50 757,47 грн., виконано свої зобов`язання за Договором та здійснено відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати (на рахунок Філії "Віннер ЛЦКА" Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер Автомотів") коштів у сумі 49 757,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням №30306 від 04.12.2020.

Тобто, фактично позивачем сплачено страхове відшкодування страхувальнику за Договором у розмірі 49 757,47 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Нормою ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній станом на 19.11.2020) передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підтвердження розміру витрат, завданих спірною ДТП автомобілю страхувальника за Договором, позивачем було надано суду страховий акт №ДККА-73921 від 03.12.2020, розрахунок страхового відшкодування, виконаний із врахуванням виставленого Філією "Віннер ЛЦКА" Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер Автомотів" рахунку на оплату №1066523 від 27.11.2020 на суму 50 757,47 грн. та платіжне доручення №30306 від 04.12.2020 на суму 49 757,47 грн. з призначенням платежу - страхове відшкодування згідно страхового акту №ДККА-73921 від 03.12.2020, ТОВ "Віннер Автомотів".

З аналізу ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України та ст.ст. 25, 26 Закону України "Про страхування" вбачається, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами по справі.

Пунктом 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, передбачено, що значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Відповідно до Свідоцтва серії НОМЕР_3 про державну реєстрацію транспортного засобу рік випуску автомобіля Land Rover Discovery Sport, державний номер НОМЕР_1 , - 2020 і на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував 7 - ми років, а тому коефіцієнт фізичного зносу дорівнював нулю.

У суду відсутні будь-які підстави вважати, що Філією "Віннер ЛЦКА" Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер Автомотів" не було виконано відновлювального ремонту застрахованого за Договором автомобіля після одержання від позивача суми коштів, необхідної для такого ремонту.

Натомість, частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що позивачем заявлено до стягнення суму матеріального збитку з урахуванням податку на додану вартість (хоча в платіжному дорученні №30306 від 04.12.2020 і зазначається, що оплата коштів здійснена без ПДВ). Такі висновки суду базуються на тому, що сума, перерахована згідно платіжного доручення №30306 від 04.12.2020, дорівнює сумі, зазначеній у рахунку №1066523 від 27.11.2020 за мінусом безумовної франшизи за Договором у розмірі 1 000,00 грн., в той час як в рахунку вказано, що вартість робіт з ремонту автомобіля Land Rover Discovery Sport, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням вартості матеріалів з ПДВ складає 50 757,47 грн., а без ПДВ - 42 297,89 грн.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (надалі - "ПДВ"). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією винної сторони або стягується судом після дослідження обставин чи є надавач послуг з ремонту автомобіля, який був пошкоджений під час ДТП з вини іншої особи, платником податку на додану вартість.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/171/17.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віннер Автомотів" (індивідуальний податковий номер 41), філією якого було виставлено рахунок №1066523 від 27.11.2020 за ремонт застрахованого за Договором автомобіля, є платником податку на додану вартість з 10.06.2005, що підтверджується даними реєстру платників ПДВ, які міститься на офіційному веб-сайті Державної фіскальної служби України за посиланням https://cabinet.sfs.gov.ua/registers/pdv.

Відтак, керуючись п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд приходить до висновку про правомірність включення до виплаченого страхувальнику за Договором страхового відшкодування суми податку на додану вартість у розмір 8 459,58 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Land Rover Discovery Sport, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 50 757,47 грн., в той час як до позивача перейшло право вимагати виплату страхового відшкодування в межах фактично виплачених страхувальнику за Договором коштів - у розмірі 49 757,47 грн.

Із постанов Дніпровського районного суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №755/19317/20 та від 13.01.2021 у справі №755/1318/20 вбачається, що ДТП, внаслідок якої нанесено шкоду автомобілю Land Rover Discovery Sport, державний номер НОМЕР_1 , трапилась внаслідок сукупних дій водія автомобіля Land Rover Discovery Sport, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та водія автомобіля Kia Carnival, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 .

Тобто, вина у спричиненні спірної ДТП обох учасників такої пригоди - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 встановлена у судовому порядку.

Пунктом 36.3 статті 36 36.3. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній станом на 19.11.2020) передбачено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Kia Carnival, державний номер НОМЕР_2 , станом на дату настання ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Еталон" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/201186369, що підтверджується інформацією з бази Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо полісу №ЕР/201186369.

Отже, у відповідності до пункту 36.3 статті 36 36.3. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній станом на 19.11.2020) на відповідача покладається обов`язок із відшкодування половини вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Land Rover Discovery Sport.

Водночас, згідно пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній станом на 19.11.2020) страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

В даному випадку, положеннями полісу №ЕР/201186369 було передбачено франшизу у розмірі 0 та ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 130 000,00 грн.

За таких обставин, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" зобов`язане відшкодувати Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Українська страхова група" витрати в розмірі 24 878,74 грн. (49 757,47 грн. вартості відновлювального ремонту / 2 - 0 франшизи за полісом №ЕР/201186369).

Судом встановлено, що до позивача перейшли всі права потерпілого згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, а тому, оскільки правовідносини між потерпілим та страховиком за полісом ОСЦВВТЗ (відповідач) регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", заміна кредитора в зобов`язанні не змінює їх суті та норми, якою вони регулюються.

З метою отримання страхового відшкодування Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до відповідача із заявою на виплату (страхового) відшкодування (вих. №44336 від 15.04.2021), в якій просило Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" сплатити на його користь кошти в розмірі 49 757,47 грн. в якості страхового відшкодування за вказаними реквізитами.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №050 заява на виплату (страхового) відшкодування (вих. №44336 від 15.04.2021) була отримана Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Еталон" 28.04.2021.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній станом на 19.11.2020) передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду на дату одержання відповідачем заяви позивача на виплату (страхового) відшкодування (вих. №44336 від 15.04.2021) - 28.04.2021, та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів прийняття відповідачем вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" повинне було виплати Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Українська страхова група" страхове відшкодування у розмірі 24 878,74 грн. до 27.07.2021.

Однак, відповідачем не надано суду доказів на спростування твердження позивача, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Еталон" не здійснило відшкодування шкоди (в тому числі, після звернення позивача до суду із даним позовом).

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" в повному обсязі та стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" суми страхового відшкодування у розмірі 24 878,74 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги.

Позивачем також було заявлено до стягнення з відповідача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті позовної заяви Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач поніс судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представництво інтересів Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" в межах справи №910/15249/21 здійснювалось адвокатом Гедз Юлією Володимирівною (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №6153 від 09.08.2018) на підставі довіреності від №0120-103 від 30.10.2020.

Як вбачається із інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адвокат Гедз Юлія Володимирівна є керівником Адвокатського бюро "Гедз".

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" було долучено до позовної заяви Договір №1 про надання правничої (правової) допомоги від 05.11.2018, укладений між Адвокатським бюро "Гедз" (адвокатське бюро) та позивачем (клієнт), у відповідності до п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає а себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 5.1 Договору №1 про надання правничої (правової) допомоги від 05.11.2018 передбачено, що за надання правової (правничої) допомоги адвокатським бюро, клієнт оплачує гонорар, розмір якого визначається додатком до договору, який є його невід`ємною частиною.

Згідно Додатку №4 від 09.08.2020 до Договору №1 про надання правничої (правової) допомоги від 05.11.2018 сторонами погоджено, що за надання правової (правничої) допомоги адвокатським бюро у справах, де клієнт виступає в якості позивача, клієнт перераховує на розрахунковий рахунок адвокатського бюро гонорар, розмір якого становить 3 000,00 грн. за кожну справу.

У відповідності до акту виконаних робіт від 15.09.2021 до Договору №1 про надання правничої (правової) допомоги від 05.11.2018 адвокатським бюро було надано, а Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" прийнято послуги з надання правничої (правової) допомоги щодо представництва інтересів клієнта у справі про стягнення страхового відшкодування з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон", внаслідок страхової події, що мала місце 19.11.2020.

Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" було прийнято виконані адвокатським бюро роботи (послуги) за вказаним актом без зауважень та здійснено їх оплату, що підтверджується платіжним дорученням №3802 від 19.09.2021.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Встановивши обставини, викладені у ч. 5 ст. 129 та ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а також приймаючи до уваги наслідки вирішення даної справи - задоволення позовних вимог у повному обсязі та відсутність клопотання відповідача, поданого в порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача витрат позивача на оплату послуг адвоката у розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись статтями 13, 74, 76, 79, 129, 130, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, буд. 32 літ. А; ідентифікаційний код 30859524) суму страхового відшкодування у розмірі 24 878 (двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн. 74 коп., судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 06.12.2021.

Суддя Р.В. Бойко