РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.11.2021Справа № 910/15530/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван-ТВ»

про стягнення 39 732,71 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван-ТВ» про стягнення 39 732,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №5-32/3 від 03.01.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/15530/21, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

30.09.2021 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог.

Розглянувши заяву позивача про уточнення позовних вимог, судом встановлено наступне.

Так, у своїй заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у сумі 1 679,23 грн, інфляційні втрати у сумі 3 919,50 грн та пеню у сумі 559,74 грн.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що вище зазначена заява позивача є по своїй суті заявою про зменшення позовних вимог.

Оскільки заява позивача відповідає вимогам ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв вказану заяву до розгляду, у зв`язку із чим, розгляд справи здійснюється у редакції вимог заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог.

18.10.2021 через загальний відділ діловодства суду від позивача на виконання ухвали суду від 27.09.2021 надійшла заява про долучення доказів по справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд справи відповідач був повідомлений ухвалою суду від 27.09.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №871.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ВСТАНОВИВ:

03.01.2020 між Публічним акціонерним товариством «Національна суспільна телерадіокомпанія України», в подальшому відбулась зміна найменування на Акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Караван-ТВ» (замовник, відповідач) укладений договір №5-32/3 (надалі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати послуги з розміщення в ефірі телеканалу програм замовника (надалі - послуги), а замовник зобов`язаний прийняти надані послуги та оплатити їх на умовах цього договору (п.1.1. договору).

Відповідно до п. 3.1. та 3.2. договору, обсяг, черговість і строки розміщення програми узгоджується сторонами у відповідних Додатках до цього договору, які є невід`ємними частинами цього договору. Сторони домовились, що ціна послуг є договірною та узгоджується сторонами у відповідних Додатках до цього договору.

Згідно до п. 3.3. договору, оплата послуг замовником здійснюється шляхом внесення попередньої оплати вартості послуг, узгодженої у відповідному (их) Додатку(ах) до цього договору, у розмірі 90%, якщо інше не зазначено в Додатку, на поточний рахунок виконавця на підставі виставленого рахунку виконавцем. Остаточний розрахунок проводиться замовником після надання виконавцем послуг на підставі рахунку виконавця та ефірної довідки разом з підготовленим у відповідності до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Актом. Замовник має право притримати оплату послуг у випадку надання виконавцем неналежно оформленого Акту/ефірної довідки до моменту виправлення недоліків.

Відповідно до Додатку №1 від 08.01.2020 до договору сторони погодили, що вартість послуг за 1 (одну) хвилину послуг є договірною та становить 108 грн 33 коп., крім того ПДВ 20% - 21 грн 67 коп, всього 130 гривень 00 копійок. Прогнозована кількість хвилин наданих послуг за період на телеканалі «UA:ПЕРШИЙ» - 840 (вісімсот сорок) хвилин. Орієнтовна вартість послуг за цим Додатком становить 91 000 грн 00 коп., крім того ПДВ 20% - 18 200 грн 00 коп., всього 109 200 (сто дев`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок. Фактичний обсяг наданих послуг за цим Додатком визначається на підставі ефірних довідок та зазначається у відповідних Актах.

Сторони узгодили наступний порядок розрахунків за цим Додатком: замовник сплачує виконавцю 100% вартості послуг шляхом внесення попередньої оплати в сумі вартості послуг, яка визначена в пункті 5 цього Додатку на підставі виставленого виконавцем рахунку-фактури. Період надання послуг за цим Додатком: з 20 січня 2020 року по 26 січня 2020 року.

У Додатку №2 від 29.01.2020 до договору вартість послуг за 1 (одну) хвилину послуг є договірною та становить 108 грн 33 коп., крім того ПДВ 20% - 21 грн 67 коп., всього 130 (сто тридцять) гривень 00 копійок. Прогнозована кількість хвилин наданих послуг за період на телеканалі «UA:ПЕРШИИ» - 840 хвилин. Орієнтовна вартість послуг за цим Додатком становить 91 000 (дев`яносто одна тисяча) грн 00, крім того ПДВ 20% - 18 200 (вісімнадцять тисяч двісті грн 00 коп.), всього 109 200 гривень 00 копійок. Фактичний обсяг наданих послуг за цим Додатком визначається па підставі ефірних довідок та зазначається у відповідних Актах.

Сторони узгодили наступний порядок розрахунків за цим Додатком: замовник сплачує виконавцю 100% вартості послуг шляхом внесення попередньої оплати в сумі вартості послуг, яка визначена в пункті 5 цього Додатку на підставі виставленого виконавцем рахунку-фактури. Період надання послуг за цим Додатком: з 03 лютого 2020 року по 15 лютого 2020 року.

У відповідності до п. 2.2.2, п. 2.2.3, п. 2.2.4 договору, замовник зобов`язався, зокрема здійснювати оплату послуг виконавця у відповідності до вимог цього договору; підписувати та скріпляти печаткою Акти, отримані від виконавця та повертати виконавцю 1 (один) підписаний примірник Акту протягом 7 (семи) робочих днів з дати отримання відповідних Актів від виконавця; у випадку наявності обґрунтованих підстав для відмови у підписанні Актів (Акту), замовник протягом 7 (семи) робочих днів направляє виконавцю рекомендованим листом та факсом письмові обґрунтовані пояснення про причини такої відмови.

За змістом пункту 9.4. та пункту 9.5. договору сторони домовились, що у випадку невиконання замовником грошових зобов`язань за цим договором, останній зобов`язується сплачувати виконавцю пеню у розмірі 1 % (одного відсотка) від суми невиконаного та/або неналежним чином виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пеня нараховується за весь час існування такого зобов`язання до повного його виконання замовником. Позовна давність щодо нарахування штрафних санкцій, і зокрема пені, за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим договором за домовленістю сторін припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Зазначене положенні узгоджено та встановлено сторонами відповідно до статті 259 Цивільного кодексу України. Сплата пені не звільняє замовника від обов`язку належного виконання зобов`язань за цим договором.

Згідно із п. 5.1. договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31 грудня 2020 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

В обґрунтування вимог, позивач посилається на те, що останнім були надані відповідачу послуги з розміщення телевізійних програм за січень - лютий місяць 2020 року, що підтверджується актами приймання-передачі послуг: №б/н від 31.01.2020, №б/н від 17.02.2020.

Однак, відповідач оплату вартості послуг у повному розмірі виконав з простроченням (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), у зв`язку з чим позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 1 679,23 грн, інфляційних втрат у сумі 3 919,50 грн та пені у сумі 559,74 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що 03.01.2020 між сторонами укладений договір №5-32/3, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати послуги з розміщення в ефірі телеканалу програм замовника, а відповідач зобов`язався прийняти надані послуги та оплатити їх на умовах цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із Актами приймання-передачі послуг: №б/н від 31.01.2020, №б/н від 17.02.2020 позивач надав, а відповідач прийняв послуги з розміщення телевізійних програм на загальну суму 218 400,00 грн.

Відповідач підписав вказані акти та прийняв надані позивачем послуги без заперечень та зауважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони погодили, що за Додатком №1 від 31.01.2020 відповідач сплачує позивачу 100% вартості послуг, наданих у період з 20.01.2020 по 26.01.2020 шляхом внесення попередньої оплати в сумі вартості послуг, яка визначена в пункті 5 цього Додатку на підставі виставленого позивачем рахунку-фактури (п. 7 Додатку №1).

Також, за Додатком №2 від 29.01.2020 відповідач сплачує виконавцю 100% вартості послуг, наданих у період з 03.02.2020 по 15.02.2020 шляхом внесення попередньої оплати в сумі вартості послуг, яка визначена в пункті 5 цього Додатку на підставі виставленого виконавцем рахунку-фактури (п. 7 Додатку №2).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач в порушення умов договору здійснив оплату за надані послуги несвоєчасно, з порушенням строків встановлених у п. 3.3. договору та Додатках №1 та №2 до договору.

Факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором щодо здійснення оплати за надані послуги належним чином доведений та підтверджений матеріалами справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем належними та достатніми доказами обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідальність у вигляді пені за порушення строків оплати передбачена у п. 9.4. договору, відповідно до якого сторони погодили, що у випадку невиконання замовником грошових зобов`язань за цим договором, останній зобов`язується сплачувати виконавцю пеню у розмірі 1 % (одного відсотка) від суми невиконаного та/або неналежним чином виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пеня нараховується за весь час існування такого зобов`язання до повного його виконання замовником.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Водночас, у п. 9.5. договору сторони передбачили, що позовна давність щодо нарахування штрафних санкцій, і зокрема пені, за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим договором за домовленістю сторін припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Зазначене положенні узгоджено та встановлено сторонами відповідно до статті 259 Цивільного кодексу України.

Здійснивши перерахунок пені за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" судом встановлено, що сума пені є більшою ніж сума, яка нарахована позивачем у розмірі 559,74 грн, при цьому, враховуючи приписи ч. 2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 559,74 грн підлягають задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або Законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Здійснивши перерахунок 3% річних за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" судом встановлено, що сума 3% річних становить 1604,88 грн, а тому суд частково задовольняє позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1604,88 грн.

Розрахунок інфляційних втрат у сумі 3 919,50 грн є арифметично правильним, а тому вимоги у цій частині суд задовольняє повністю.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд частково задовольняє позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван-ТВ».

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван-ТВ» (02000, м. Київ, вул. Євгена Маланюка, 112 ідентифікаційний код 40961704) на користь Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 42, ідентифікаційний код 23152907) 3% річних у сумі 1604,88 грн, інфляційних втрат у сумі 3 919,50 грн, пені у сумі 559,74 грн. та судовий збір у сумі 2242,59 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 30.11.2021.

Суддя О.В. Гулевець