ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 грудня 2021 рокуСправа № 912/3395/21

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Поліщук Г.Б., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕХАВЕ КОРМ ЛТД", 01010, м. Київ, провул. Хрестовий, 2

про видачу судового наказу в порядку наказного провадження,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2021 на адресу господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕХАВЕ КОРМ ЛТД" від 30.11.2021 №02-АП/8/2021 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Світ.Тварин" заборгованості за Договором поставки №ЗЙ300321 від 30.03.2021 в сумі 59 990,37 грн, яка станом на дату подання заяви 29.11.2021 складається з заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 44 400,00 грн, пені у розмірі 5 283,83 грн, 15% річних у розмірі 4 990,68 грн, втрат від інфляції у розмірі 2 095,46 грн, штрафу 5% у розмірі 3 220,00 грн, а також судових витрат у розмірі 7 727,00 грн, з яких судовий збір 227,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу 7 500,00 грн..

Вказана заява обґрунтована неналежним виконанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Світ.Тварин" умов договору поставки, в частині своєчасної та повної оплати вартості отриманого товару.

03.12.2021 судом видано судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Світ. Тварин" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕХАВЕ КОРМ ЛТД" заборгованість в сумі 51 486,14 грн, яка станом на дату подання заяви 29.11.2021 складається з заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 44 400,00 грн, 15% річних у розмірі 4 990,68 грн, втрат від інфляції у розмірі 2 095,46 грн, а також 227,00 грн судового збору.

Стосовно вимог про стягнення пені та штрафу, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕХАВЕ КОРМ ЛТД" заяву про видачу судового наказу в частині стягнення пені та штрафу, суд вважає вказану заяву такою, що не підлягає задоволенню, оскільки вимоги заявника не є вимогами в розумінні ч. 1 ст. 148 ГПК України.

Згідно з приписами ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Вимоги про сплату пені та штрафу хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань.

Як випливає зі змісту поданої заяви, до складу заборгованості, заявником також включено пеню та штраф, які за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є штрафними санкціями за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання та заходом відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином, суд зазначає, що в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги про стягнення пені та штрафу, які за своєю правовою природою не є вимогою про стягнення грошової заборгованості за договором та не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

За наведених обставин, суд відмовляє у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення 5 283,83 грн пені та 3 220,00 грн штрафу.

Щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Світ. Тварин" витрат на професійну правничу допомогу господарський суд враховує наступне.

Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

В свою чергу стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Світ. Тварин" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн суперечить самій суті наказного провадження, оскільки договір не є укладеним між заявником та боржником, а розмір витрат не є неоспорюваною заборгованістю.

При цьому нормами процесуального закону не передбачено стягнення з боржника у наказному провадженні сум, які відмінні від неоспорюваної заборгованості та витрат зі сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, частиною 1 ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною першою ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Отже, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Проте розділ ІІ ГПК України, яким регулюється наказне провадження, не передбачає подання будь-якої заяви по суті спору, що унеможливлює подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Стаття 126 Господарського процесуального кодексу України визначає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Виходячи з вище наведеного в сукупності, суд зазначає, що процесуальний закон не передбачає розподілу будь-яких судових витрат, окрім судового збору в порядку здійснення судочинства у наказному провадженні, що свідчить про те, що заявлена заявником вимога не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

За приписами ст. 152 ГПК України cуддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Необхідно наголосити, що відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Роз`яснюючи дану норму закону, суд звертає увагу заявника, що для захисту своїх законних прав та інтересів щодо стягнення пені та штрафу, останній має право звернутись до суду в позовному порядку, адже обраний спосіб звернення у даному випадку є безпідставним.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. 148, 152-154 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЦЕХАВЕ КОРМ ЛТД" у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Світ. Тварин" 5 283,83 грн пені, 3 220,00 грн штрафу, а також 7 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Копії ухвали направити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЦЕХАВЕ КОРМ ЛТД" (01010, м. Київ, провул. Хрестовий, 2 та електронною поштою , ) та Товариству з обмеженою відповідальністю "Укр-Світ. Тварин" (27522, Кіровоградська область, Світловодський район, с. Подорожнє, вул. Колгоспна, буд. 2Б).

Ухвалу підписано 03.12.2021.

Суддя Г.Б. Поліщук