ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1391/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/1391/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ТД Колос 77 (49021, м. Дніпро, вул. Верстова, буд. 36 М; )

До відповідача: Концерну „Військторгсервіс (03151, м. Київ, вул. Малогвардійська, буд. 28-А; ) в особі філії „Південна Концерну „Військторгсервіс (65012, м. Одеса, пр. Штабний, буд. 1; )

про стягнення 103606,64 грн.

За участю:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю „ТД Колос 77 звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою від 20.05.2021 р. за вх. № ГСОО 1437/21 до Концерну „Військторгсервіс в особі філії „Південна Концерну „Військторгсервіс про стягнення 103606,64 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.05.2021р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ТД Колос 77 від 20.05.2021р. вх. № ГСОО 1437/21 залишено без руху. Позивачу встановлено: усунути недоліки позовної заяви, які визначено судом в ухвалі суду. Встановлено позивачу строк для усунення недоліку позовної заяви не пізніше 5 днів з дня отримання даної ухвали суду. Повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю „ТД Колос 77, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

09.06.2021р. позивачем були надані документи, в підтвердження усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі господарського суду Одеської області від 24.05.2021р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.06.2021р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ТД Колос 77 до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1391/21. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Викликано учасників справи у підготовче засідання на 26.07.2021р. о 11:00.

26.07.2021р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 11.08.2021р. о 11:45.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.07.2021р. повідомлено позивача по справі №916/1391/21: Товариство з обмеженою відповідальністю „ТД Колос 77 про судове засідання, яке відбудеться "11" серпня 2021 р. о 11:45.

06.08.2021р. до суду відповідачем було подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.08.2021р. справу №916/1391/21 ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "08" вересня 2021 р. о 12:15. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України до 03.09.2021р. та запропоновано позивачу висловити письмово свою позицію щодо запропонованих відповідачем питань, в порядку ст. 90 ГПК України. Викликано представників сторін у підготовче засідання, призначене на 08.09.2021р. о 12:15.

02.09.2021р. до суду позивачем було надано відповідь на відзив.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.09.2021р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/1391/21 на 30 днів до 10.11.2021р. Відкладено підготовче засідання на "18" жовтня 2021р. о 12:15. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, у строк до 30.09.2021р. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 18.10.2021р. о 12:15.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.10.2021р. закрито підготовче провадження у справі № 916/1391/21. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "08" листопада 2021 р. о 11:30. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 08.11.2021р. о 11:30.

05.11.2021р. відповідачем було подано клопотання про зменшення штрафних санкцій.

08.11.2021р. судове засідання не відбулось, у зв`язку з непрацездатністю судді Д`яченко Т.Г. у період з 25.10.2021р. по 10.11.2021р. включно.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.11.2021р. призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "06" грудня 2021р. о 10:20. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 29.11.2021р. о 10:20.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити, а також заперечує проти вимоги відповідача щодо зменшення штрафних санкцій.

Відповідач заперечував проти позову, з підстав, що було викладено у відзиві на позовну заяву та, відповідно до поданого клопотання просив суд зменшити штрафні санкцій до 1 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

25.05.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „ТД Колос 77 (постачальник) та Концерном „Військторгсервіс (покупець) було укладено Договір поставки №2505Т (надалі Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується на умовах, передбачених цим Договором, постачати в асортименті товари (надалі товар) покупцеві, а покупець зобов`язується приймати і оплачувати товар. Товар (продукти харчування), що постачається, повинен відповідати описам до продуктів харчування з 1001 по 5021 найменувань продуктів до Каталогу продуктів харчування, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 15.11.2019р. №591.

Відповідно до п. 3.2. Договору, загальна вартість Договору складається з вартостей товару, зазначених у всіх ТТН, за якими здійснювалася поставка протягом терміну дії цього Договору. Всі розрахунки за цим Договором здійснюються виключно в національній валюті України. Оплата партії поставленого Товару здійснюється в гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання Товару (п. 3.3. Договору).

Датою оплати Товару вважається дата перерахування коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника (п. 3.4. Договору).

Відповідно до п. 5.2.1. Договору, покупець зобов`язаний, за відсутності зауважень, приймати поставлені товари згідно з належним чином оформленими і підписаними документами (ТТН) та здійснювати оплату товару на умовах цього Договору.

За посиланням позивача, згідно заявок відповідача, у червні 2020р. Товариством з обмеженою відповідальністю „ТД Колос 77 було здійснено поставку товару на загальну суму 832494,78 грн., 02.06.2020р. - №№ТТН: 7-20 на суму 213202,63 грн., 10.06.2020р. - №№ТТН: 23-37 на суму 299711,58 грн., 16.06.2020р. - №ТТН: 39-53 на суму 285950,57грн. та 22.06.2020р. - №ТТН: 55 на суму 33630,00 грн.

Позивачем було зазначено суду, що враховуючи п. 3.3. Договору, відповідач повинен був оплатити поставлений товар у такі строки: поставлений 02.06.2020р. до 16.06.2020р. (включно), поставлений 10.06.2020р. до 24.06.2020р. (включно), поставлений 16.06.2020р. до 30.06.2020р. (включно) та поставлений 22.06.2020р. до 06.07.2020р. (включно).

В свою чергу, відповідачем було сплачено лише 752494,79 грн. та на сьогоднішній день у відповідача перед позивачем існує заборгованість з оплати поставленого у червні 2020 року товару на загальну суму 79999,99 грн.

Відповідно до п. 6.2. Договору, за прострочення оплати покупцем вартості поставленого товару, останній зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Позивачем окремо по кожній поставці товару, де має місце прострочення виконання зобов`язання було здійснено нарахування пені на загальну суму 15978,49 грн.

Також було здійснено нарахування 3% річних на у розмірі 1956,23 грн. та нарахування інфляційних втрат у розмірі 5671,93 грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „ТД Колос 77 обґрунтовано неналежним виконання з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки №2505Т від 25.05.2020р. та направлено на стягнення суми основної заборгованості за поставлений товар у розмірі 79999,99 грн., пені згідно умов Договору у розмірі 15978,49 грн., інфляційних втрат у розмірі 5671,93 грн. та 3% річних у розмірі 1956,23 грн.

Надаючи відзив на позовну заяву відповідачем було зазначено суду, що долучені до позовної заяви товарно-транспортні накладні містять недоліки, які перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції з боку Концерну „Військторгсервіс та відбитки печаток начебто філії „Південна нечіткі та викликають сумніви.

Відповідач зазначає, що позивач не надав належних до допустимих доказів в підтвердження поставки за договором та позивачем не доведено свої позовні вимоги та у Концерну „Військторгсервіс відсутній обов`язок щодо сплати зазначеної позивачем грошової суми.

Також у поданому відзив відповідачем було визначено перелік питань, а також заявлено вимогу щодо зменшення розміру санкцій.

Надаючи відповідь на відзив позивачем було зазначено суду, що неточність або неповнота відповідних даних у первинних документах не звільняє від обов`язку сплати товару, також було зауважено, що відтиск печатки на видаткових та товарно-транспортних накладних є свідченням про участі відповідача, як юридичної особи у здійсненні господарської операції.

Щодо відповіді на запропоновані відповідачем питання, то позивачем було зазначено суду, що всі запитання не стосуються предмету доказування у даній справі.

Позивачем було звернуто увагу суду та зауважено, що відповідач не заперечує факт укладання договору та його дійсність, факт отримання товарів від постачальника, факт часткової оплати поставлених товарів.

Крім того, позивач заперечував проти зменшення розміру штрафних санкцій.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов таких висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю „ТД Колос 77, як постачальником та Концерном „Військторгсервіс, як покупцем, виникли на підставі укладеного між ними 25.05.2020р. Договору поставки №2505Т.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом не приймаються доводи відповідача, що були викладені ним у відзиві на позовну заяву, оскільки судом з`ясовано, що останнім було частково оплачено вартість отриманого відповідачем товару, будь-яких заперечень з приводу отримання товару також відповідачем надано не було. Крім того наявні в матеріалах с прави товарно-транспортні накладі містять відбиток печатки відповідача та його пояснення щодо печатки відхиляються судом, оскільки не були підтверджені відповідними доказами за час розгляду даної справи.

Відповідачем, надаючи свої пояснення щодо відбитку відтиску печатки на документах, не було надано до суду доказів, які б засвідчували втрату печатки або викрадення її іншими особами.

З урахуванням встановлених за час розгляду обставин, суд зазначає, що між сторонами відбувся факт здійснення господарської операції, що є підставою для здійснення розрахунків за отриманий товар.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Концерном „Військторгсервіс прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки №2505Т від 25.05.2020р. щодо оплати вартості отриманого товару, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 79999,79 грн. основного боргу за отриманий товар - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем було здійснено нарахування пені, окрема по кожному періоду, де мало місце виникнення прострочення виконання зобов`язання, та перевіривши такі розрахунки позивача, суд вважає їх частково не вірними, оскільки за певними періодами позивачем було допущено арифметичні помилки та порушено граничні строки нарахування пені, приймаючи до уваги, що відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом було здійснено перерахунок пені.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
213202.6317.06.2020 - 07.07.2020216.0000 %0.033 %*1467.95
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 1467.95 грн

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
163202.6308.07.2020 - 09.07.202026.0000 %0.033 %*107.02
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 107.02 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
113202.6310.07.2020 - 21.07.2020126.0000 %0.033 %*445.39
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 445.39 грн

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
63202.6322.07.2020 - 22.07.202016.0000 %0.033 %*20.72
63202.6323.07.2020 - 27.07.202056.0000 %0.033 %*103.61
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 124.33 грн

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
299711.5825.06.2020 - 22.07.2020286.0000 %0.033 %*2751.45
299711.5823.07.2020 - 27.07.202056.0000 %0.033 %*491.33
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 3242.78 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
30419.4228.07.2020 - 29.07.202026.0000 %0.033 %*19.95
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 19.95 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
285950.5701.07.2020 - 22.07.2020226.0000 %0.033 %*2062.59
285950.5723.07.2020 - 29.07.202076.0000 %0.033 %*656.28
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 2718.87 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
166369.9930.07.2020 - 03.08.202056.0000 %0.033 %*272.74
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 272.74 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
91369.9904.08.2020 - 05.08.202026.0000 %0.033 %*59.91
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 59.91 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
66369.9906.08.2020 - 18.08.2020136.0000 %0.033 %*282.89
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 282.89 грн

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
46369.9919.08.2020 - 03.09.2020166.0000 %0.033 %*243.25
46369.9904.09.2020 - 22.10.2020496.0000 %0.033 %*744.96
46369.9923.10.2020 - 10.12.2020496.0000 %0.033 %*744.96
46369.9911.12.2020 - 21.01.2021426.0000 %0.033 %*638.54
46369.9922.01.2021 - 19.02.2021296.0000 %0.033 %*442.10
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 2813.81 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
3363007.07.2020 - 22.07.2020166.0000 %0.033 %*176.42
3363023.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %0.033 %*474.13
3363004.09.2020 - 22.10.2020496.0000 %0.033 %*540.29
3363023.10.2020 - 10.12.2020496.0000 %0.033 %*540.29
3363011.12.2020 - 07.01.2021286.0000 %0.033 %*308.73
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 2039.85 грн

Загальний розмір пені, якій підлягає стягненню з відповідача становить 13595,49грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем було здійснено нарахування 3% у розмірі 1956,23 грн. на інфляційних втрат у розмірі 5671,93 грн.

Суд, переривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем 3% річних у розмірі 1956,23 грн. та інфляційних втрат у розмірі 5671,93 грн., вважає такі розрахунки вірнимм, а вимоги про стягнення правомірними.

Щодо клопотання відповідача стосовно зменшення розміру штрафних санкцій, суд враховує положення статті 233 ГК України, згідно яких, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання (відповідач). Господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) суди також беруть до уваги як обставини, прямо визначені у ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 551 Цивільного кодексу України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними.

Втім, закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд оцінити при ухваленні рішення.

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення пені; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення пені. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення пені, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 916/878/20.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №917/101/19.

Оцінюючи доводи відповідача, наведені в обґрунтування підстав зменшення суми штрафних санкцій, суд не приймає до уваги посилання останнього на скрутне фінансове становище, адже скрутне фінансове становище не є винятковим випадком в розумінні ст. 233 Господарського кодексу України та не є підставою для зменшення неустойки, яка підлягає стягненню, та не є доказом винятковості такого випадку. Також, господарський суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність збитків, понесених позивачем внаслідок затримки оплати наданих послуг, оскільки обов`язок доведення наявності підстав для зменшення пені покладений саме на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку про недоведеність відповідачем винятковості обставин, наведених в обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, з огляду на що відповідне клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача боргу 79999,99 грн., пені 13595,49 грн., 3% річних 1956,23 грн. та інфляційних втрат 5671,93грн.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2217,79 грн., відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ТД Колос 77 задовольнити частково.

2.Стягнути з Концерну „Військторгсервіс (03151, м. Київ, вул. Малогвардійська, буд. 28-А; ) в особі філії „Південна Концерну „Військторгсервіс (65012, м. Одеса, пр. Штабний, буд. 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ТД Колос 77 (49021, м. Дніпро, вул. Верстова, буд. 36 М; ) основну заборгованість у розмірі 79999 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 99 коп., пеню у розмірі 13595 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 49 коп., інфляційні втрати у розмірі 5671 (п`ять тисяч шістсот сімдесят одну) грн. 93 коп., 3% річних у розмірі 1956 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 23 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2217 (дві тисячі двісті сімнадцять) грн. 79 коп.

3.В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено 06 грудня 2021 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко