РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2021 року м. Чернігів справа № 927/876/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕХІНПРО"

03066, м. Київ, провулок Охтирський, 3 ()

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ІВАНІВКА АГ"

15572, с. Красне Чернігівського району Чернігівської області, вул. Садова, 26-А

()

про стягнення 151 202 грн. 97 коп.

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2021 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕХІНПРО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ІВАНІВКА АГ" про стягнення 122 631,58 грн. заборгованості по оплаті товару, поставленого згідно Договору купівлі-продажу № 210720-1 від 21.07.2020, 23 584,50 грн. нарахованого на суму боргу індексу інфляції та 4 986,89 грн. трьох процентів річних з простроченої суми.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.08.2021 (суддя Романенко А.В.):

прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі;

постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін;

постановлено відповідачу відповідно до статей 165, 178, 251 ГПК України, протягом 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали (в тому числі засобами електронного зв`язку), надати суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується його заперечення; копію відзиву (з доданими документами) надіслати позивачу, докази направлення подати до суду разом з відзивом на позов;

постановлено позивачу відповідно до статей 166, 184, 251 ГПК України, протягом 7 календарних днів з дня отримання відзиву, надати суду відповідь на нього разом із доказами на підтвердження обставин в її обґрунтування; копію цієї відповіді (з доданими документами) надіслати відповідачу, докази направлення подати до суду разом з відповіддю на відзив;

постановлено відповідачу відповідно до статей 167, 184, 251 ГПК України, протягом 7 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив, надати суду заперечення (в разі наявності) на нього; одночасно надіслати позивачу копію цих заперечень (з доданими документами), докази цього направлення подати до суду.

15.09.2021, у встановлений судом процесуальний строк (зданий для відправки до відділення поштового зв`язку 14.09.2021) до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив від 14.09.2021 № 14/09 на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги в частині стягнення нарахованого на суму боргу індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми необґрунтованими та такими, що є значно завищеними.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що здійснюючи відповідні нарахування, позивач невірно визначив початок періоду їх здійснення оскільки не врахував додаток № 1 до Договору купівлі-продажу № 210720-1 від 21.07.2020, яким визначені умови та строки оплати поставленого товару (товарний кредит; оплата протягом 30 календарних днів з дня отримання товару).

24.09.2021, у встановлений судом процесуальний строк (здана для відправки до відділення поштового зв`язку 22.09.2021) до Господарського суду Чернігівської області надійшла відповідь від 22.09.2021 на відзив, зі змісту якої вбачається, що позивач не погоджується з доводами відповідача, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими.

В обґрунтування своїх заперечень позивач зазначає, що вказаний вище додаток № 1 з його боку підписаний не був, а тому враховуючи приписи чинного законодавства України, він є таким, що не був укладений.

Процесуальним правом на подання заперечення відповідач не скористався.

За змістом ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач зі складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Чернігівської області від 25.10.2021 № 02-01/50/21 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи № 927/876/21" був призначений повторний автоматизований розподіл справи № 927/876/21, внаслідок якого для її розгляду визначено суддю А.С. Сидоренка.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.10.2021 справа № 927/876/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕХІНПРО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ІВАНІВКА АГ" про стягнення 151 202 грн. 97 коп. прийнята до розгляду судом у складі судді Сидоренка А.С.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 25.10.2021 за підписом керівника апарату Господарського суду Чернігівської області, вказана вище ухвала суду від 25.10.2021 позивачу та відповідачу засобами поштового зв`язку в паперовій формі не направлялась, проте була направлена на їх електронну пошту з проханням повідомити про її отримання. Позивачем 26.10.2021 на електронну адресу суду направлено підтвердження про отримання вказаної ухвали по справі №9 27/876/21. Відповідач також отримав вказану ухвалу суду на свою електронну пошту, що підтверджується відповідним повідомленням про відкриття електронного відправлення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 - 175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

21 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецтехінпро» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ» (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу № 210720-1 (надалі - Договір).

За умовами Договору (п. 1.1) постачальник зобов`язався протягом дії даного договору поставляти покупцю запасні частини для сільськогосподарської та будівельної техніки та обладнання, комерційних автомобілів, причепів, автохімію, мастила (оливи), покришки, супутні товари для вищезазначеної техніки (далі товар) за його замовленнями окремими партіями, за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що остаточно погоджується сторонами в накладних або додатках до цього договору, які є невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується приймати товар та оплачувати його на встановлених договором умовах.

Відповідно до п.4.1-4.2 договору ціни товару вважаються остаточно погодженими сторонами в видатковій накладній на момент поставки товару. У випадку здійснення покупцем 100% попередньої оплати за товар, ціни на товар, встановлені постачальником, не змінюються, за умови своєчасної оплати покупцем виставленого йому рахунку у відповідності з п.5.1.1 цього договору.

Згідно п.5.1-5.3 покупець зобов`язаний здійснити оплату товару на умовах 100% передплати за замовлену партію товару згідно рахунка постачальника, якщо інші умови оплати не узгоджені сторонами в додатках до цього договору. Рахунок підлягає оплаті протягом 3 банківських днів з дати його виставлення. В разі порушення покупцем даної умови рахунок вважається недійсним, а постачальник має право змінити ціни товару. При проведенні поставки з відстроченням оплати, про що сторони укладають додаток до цього договору, покупець зобов`язаний оплатити вартість такого товару після його поставки, в строк, зазначений у відповідному додатку до цього договору. Якщо товар поставлено без попередньої оплати, а додаток про відстрочення оплати укладено не було, покупець зобов`язаний оплатити вартість такого товару протягом 3 банківських днів з дати поставки товару, вказаної в видатковій накладній.

Договір вступає в дію з моменту його підписання повноважними особами сторін та діє до 31 грудня поточного року включно. Якщо за десять днів до закінчення строку дії даного договору жодна зі сторін не повідомить іншу сторону рекомендованим листом про розірвання договору, строк дії даного договору вважається кожного разу автоматично продовженим до 31 грудня наступного календарного року включно.

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 283888,91 грн згідно видаткових накладних №621 від 21.07.2020 на суму 25818,00 грн, №629 від 24.07.2020 на суму 7480,63 грн, №630 від 24.07.2020 на суму 11249,88 грн, №654 від 29.07.2020 на суму 1539,60грн, №653 від 30.07.2020 на суму 20646,72 грн, №658 від 31.07.2020 на суму 9105,60 грн, №737 від 27.08.2020 на суму 65942,40 грн, №726 від 27.08.2020 на суму 63938,40 грн, №738 від 31.08.2020 на суму 47928,00 грн, №758 від 07.09.2020 на суму 22883,18 грн, №760 від 07.09.2020 на суму 7356,50 грн. Вказані видаткові накладні підписані представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

Враховуючи умови оплати товару, визначені сторонами у договорі, відповідач повинен був розрахуватися за отриманий товар згідно видаткової накладної №621 від 21.07.2020 до 24.07.2020 включно, №629 від 24.07.2020 до 29.07.2020 включно, №630 від 24.07.2020 до 29.07.2020 включно, №654 від 29.07.2020 до 03.08.2020 включно, №653 від 30.07.2020 до 04.08.2020 включно, №658 від 31.07.2020 до 05.08.2020 включно, №737 від 27.08.2020 до 01.09.2020 включно, №726 від 27.08.2020 до 01.09.2020 включно, №738 від 31.08.2020 до 03.09.2020 включно, №758 від 07.09.2020 до 10.09.2020 включно, №760 від 07.09.2020 до 10.09.2020 включно, проте свій обов`язок належним чином не виконав, здійснивши часткову оплату товару з порушенням терміну розрахунків.

Так, відповідач перерахував позивачу 161257,33 грн за отриманий товар згідно платіжних доручень №104495505 від 18.08.2020 на суму 5000,00 грн, № від 17.12.2020 на суму 6257,33 грн, № від 04.02.2021 на суму 100000 грн, №85 від 08.06.2021 на суму 50000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалося вище, позивач належним чином виконав свої зобов`язання шляхом поставки товарів. Відповідач за отриманий товар розрахувався частково.

Заборгованість відповідача перед позивачем на час винесення рішення становить 122631,58 грн, що підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення боргу підлягають задоволенню в сумі 122631,58 грн.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивач просить стягнути з відповідача 23584,50 грн інфляційних за період з 11.09.2020 по 08.06.2021 та 4986,89 грн 3% річних за період з 25.07.2020 по 01.08.2021.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних судом встановлено, що позивачем при здійсненні нарахування не враховано те, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3% та позивачем невірно визначена сума боргу за період з 04.02.2021 по 08.06.2021, а тому позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 4886,39 грн за період з 25.07.2020 по 01.08.2021. Позовні вимоги в частині стягнення інфляційних підлягають частковому задоволенню в сумі 20822,74 грн у зв`язку з допущеними позивачем помилками при здійсненні розрахунку.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позову в частині стягнення 3% річних та інфляційних з посиланням на те, що здійснюючи відповідні нарахування, позивач невірно визначив початок періоду їх здійснення, оскільки не врахував додаток № 1 до Договору купівлі-продажу № 210720-1 від 21.07.2020, яким визначені умови та строки оплати поставленого товару (товарний кредит; оплата протягом 30 календарних днів з дня отримання товару), з огляду на таке.

Відповідно до ч.1,2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Статтею 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до п.1.2.2 Договору купівлі-продажу №210720-1 від 21.07.2020 зміни та доповнення до цього договору мають бути оформлені в письмовій формі та підписані сторонами договору.

Як свідчить додана відповідачем до матеріалів справи копія Додатку до договору №210720-1 від 21.07.2020, вказаний додаток не підписаний з боку позивача уповноваженим представником та не містить відбитку печатки юридичної особи і позивач заперечує факт укладання такого додатку до договору.

А отже суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт укладання між сторонами Додатку до договору, яким би змінювався порядок розрахунків за поставлений товар, ніж той, що визначений сторонами у Договорі.

Оскільки відповідач своєчасно з позивачем не розрахувався, позивач правомірно звернувся з відповідною позовною заявою до суду.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково, в частині стягнення боргу в сумі 122631,58 грн, в частині стягнення 3% річних в сумі 4886,39 грн, в частині стягнення інфляційних в сумі 20822,74 грн. В решті позову слід відмовити.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2227,03 грн судового збору.

Пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як свідчать матеріали справи, 31.07.2021 між адвокатом Висторобець Віталій Олексійович та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецтехінпро» (Клієнт) укладено договір №182/01/77-1 про надання професійної правничої допомоги, згідно умов якого клієнт замовляє адвокату надання професійної правничої допомоги (юридичні, консультаційні та представницькі послуги) щодо надання професійної правничої допомоги та представництва інтересів ТОВ «Спецтехінпро» у справі про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу №210720-1 від 21.07.2020 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ», а адвокат зобов`язується надати професійну правничу допомогу клієнту по веденню справи за оплату та на умовах даного договору.

Згідно п.2.1 договору вартість надання послуг за цим договором, крім участі та представництва інтересів клієнта по справі, складає 7000,00 грн без ПДВ.

Адвокатом Висторобець В.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецтехінпро» підписано Акт наданих послуг від 10.08.2021 на суму 7000 грн.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №147 від 10.08.2021 ТОВ «Спецтехінпро» сплачено на користь адвоката Висторобець В.О. 7000 грн.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката. Таким чином, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн є реальними та підтвердженими матеріалами справи.

Відповідачем не подано заперечень щодо заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката.

З огляду на задоволення позову частково та приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на оплату послуг адвоката, покладаються на відповідача в сумі 6867,49 грн.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехінпро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА "ІВАНІВКА АГ» про стягнення 151202,97 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА "ІВАНІВКА АГ» (15572, с. Красне Чернігівського району Чернігівської області, вул. Садова, 26-А; код 36131192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехінпро» (03066, м. Київ, провулок Охтирський, 3, код 39898446) 122631,58 грн боргу, 20822,74 грн інфляційних, 4886,39 грн. 3% річних, 2227,03 грн судового збору та 6867,49 грн витрат на правничу допомогу.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 30.11.2021.

Суддя А.С.Сидоренко