УХВАЛА

29 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 33/477

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Дочірнього підприємства акціонерного товариства фірми "Рігонда-Сервіс" Український регіональний техно-торговельний центр "Рігонда"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

(суддя Мудрий С.М.)

від 11.05.2021

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Агрикова О.В., судді - Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.)

від 20.10.2021

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Астер-Фінанс"

про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником

у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "Коменційний банк "Експобанк"

до Дочірнього підприємства акціонерного товариства фірми "Рігонда-Сервіс" Український регіональний техно-торговельний центр "Рігонда"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

1. 16.04.2021 ТОВ "Фінансова компанія "Астер-Фінанс" звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником.

2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 заяву задоволено та замінено стягувача у справі № 33/477 з ПАТ "Комерційний Банк "Експобанк" на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Астер-Фінанс".

3. Суд першої інстанції виходив з того, що новий кредитор ТОВ "Фінансова компанія "Астер-Фінанс" набув право вимоги Банку за кредитним договором № 29/KЛ-2007 від 23.08.2007, укладеним між ТОВ "Комерційний банк "Експобанк" та ОСОБА_1 в розмірі 23 731 184,52 грн та іпотечним договором, укладеним між ТОВ "Комерційний банк "Експобанк" та ДП АТ фірми "Рігонда-Сервіс" Український регіональний техно-торговельний центр "Рігонда", посвідченим 23.08.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., реєстраційний № 4932.

4. 20.10.2021 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу ДП АТ фірми "Рігонда-Сервіс" Український регіональний техно-торговельний центр "Рігонда" залишив без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

5. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції та виходив з наступного:

- відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому, заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом;

- наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин;

- відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №198033204 та №198033924 від 28.01.2020 приватним нотаріусом Тарасовою Ю.Г. здійснено реєстрацію за ТОВ "ФК "Астер-Фінанс" прав іпотеки на нерухоме майно, на яке має бути звернено стягнення за рішенням суду у цій справі;

- заявником було додано до заяви про заміну сторони виконавчого провадження належні, допустимі та достатні докази, що підтверджують заміну кредитора у зобов`язанні, а саме, ту обставину, що ТОВ "ФК "Астер-Фінанс" набуло у власність право вимоги банку за кредитним договором 29/KЛ-2007 від 23.08.2007 року та іпотечним договором, за яким звернуто стягнення на предмет іпотеки за рішенням Господарського суду міста Києва від 11.05.2010 у справі № 33/477;

- в матеріалах справи наявна постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження № 50196207 від 17.02.2016;

- в матеріалах справи наявні докази того, що на сьогоднішній день виконавче провадження № 50196207 триває;

- посилання скаржника щодо того, що договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки/застави між ТОВ "Мадіс" та ТОВ "ФК "Астер-Фінанс" від 24.01.2020 є недійсним/нікчемним суд відхилив, оскільки скаржник не надав доказів скасування вказаного договору у встановленому порядку, також не навів підстав, які б свідчили, що договір є нікчемним;

- у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 916/2286/16 (провадження № 12-199гс19) зазначено, що, розглядаючи зазначену заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни;

- при цьому, задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні на стадії виконання судового рішення або відмова у такому задоволенні, здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 Цивільного кодексу України). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2021 року у справі № 301/358/20.

6. 06.11.2021 ДП АТ фірми "Рігонда-Сервіс" Український регіональний техно-торговельний центр "Рігонда" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

7. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги, що ТОВ "ФК "Астер-Фінанс" набуло статус іпотекодержателя за два дні до укладення договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки/застави між ТОВ "Мадіс" та ТОВ "ФК "Астер-Фінанс", тобто право вимоги не перейшло до ТОВ "ФК "Астер-Фінанс", оскільки було зареєстровано за ним вже після укладення вказаного договору відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Таким чином, скаржник вважає, що правочин не відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, що встановлені статтею 203 ЦК України, угода була безтоварною, права, що передані за нею, були відсутні в наявності, а сам правочин, за цих підстав, не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відсутність державної реєстрації у встановленому законодавством порядку договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки/застави свідчить про нікчемність такого договору.

8. Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, а зводяться до переоцінки встановлених обставин справи та дослідження доказів у справі.

9. Натомість, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

10. Відповідно до частини 2 статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

11. Беручи до уваги встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, урахування судом під час апеляційного розгляду справи висновків про застосування норм права, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 916/2286/16 та Верховного Суду від 26.04.2021 року у справі № 301/358/20, суд касаційної інстанції визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження відповідно до частини 2 статті 293 ГПК України, оскільки правильне застосування судами попередніх інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення.

Керуючись нормами статей 234, 287, 290, частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 33/477 за касаційною скаргою Дочірнього підприємства акціонерного товариства фірми "Рігонда-Сервіс" Український регіональний техно-торговельний центр "Рігонда" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021.

2. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Н. Губенко

Л. Стратієнко