СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Харків Справа №922/539/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Ільїн О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

позивача (Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області) Зучек Є.Н., довіреність №3 від 28.05.2021 року;

відповідача (Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини») Квартенко О.Р., ордер серія ВІ№1036804 від 06.10.2021 року, свідоцтво серія ПТ№3247 від 14.01.2020 року;

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (Державне підприємство «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут») не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини», м.Харків, (вх.№3149Х/1-40) на рішення Господарського суду Харківської області від 08.09.2021 року у справі №922/539/21,

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м.Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут», м.Харків,

до Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини», м.Харків,

про стягнення заборгованості та зобов`язання вчинити певні дії,-

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Державне підприємство «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут», м.Харків,

до Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини», м.Харків,

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини», в якій просило суд:

- стягнути з Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» на користь державного бюджету заборгованість з орендної плати у розмірі 245581,90 грн., пеню у розмірі 9434,88 грн., штраф у розмірі 24558,19 грн.;

- зобов`язати Громадську організацію «Культура та мистецтво Слобожанщини» вчинити певні дії, а саме повернути балансоутримувачу «Українському державному науково-дослідному вуглехімічному інституту» шляхом підписання акту приймання-передавання - державне окреме 1840,2 кв.м., розташоване за адресою: м.Харків, вул. Весніна, 12, а саме:

- нежитлову будівлю ковальського-зварювального цеху, спортивно-оздоровчого комплексу (літ."И-2") (реєстрований номер 00190443.1.СФРІОГХ4145) загальною площею 268,0 кв. м.;

- нежитлову будівлю складів літ."Г-1" (реєстрований номер 00190443.1.СФРІОГХ4144) загальною площею 274,2 кв. м.;

- нежитлові приміщення будівлі дослідних майстерень (літ. "Б-2") (реєстровий номер 00190443.1.СФРІОГХ4143) загальною площею 1298,0 кв. м., у тому числі: кім. №№1-7, 12-24, 26-33, 37-43 загальною площею 640,3 кв.м. першого поверху та кім.№№1-3,5-26,28-42 загальною площею 657,7 кв.м. другого поверху;

- стягнути з Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях витрати зі сплати судового збору у розмірі 6463,62 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтував неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за договором оренди №0182Х/2020 від 30.01.2020 року за період з лютого 2020 року по грудень 2020 року, а також в частині повернення балансоутримувачу орендованих нежитлових приміщень після припинення договору.

У подальшому, ухвалою суду від 02.06.2021 року закрито провадження у справі №922/539/21 в частині зобов`язання Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» вчинити певні дії, а саме повернути балансоутримувачу «Українському державному науково-дослідному вуглехімічному інституту» шляхом підписання акту приймання-передавання - державне окреме 1840,2 кв.м., розташоване за адресою: м.Харків, вул. Весніна, 12, а саме:

- нежитлову будівлю ковальського-зварювального цеху, спортивно-оздоровчого комплексу (літ."И-2") (реєстрований номер 00190443.1.СФРІОГХ4145) загальною площею 268,0 кв. м.;

- нежитлову будівлю складів літ."Г-1" (реєстрований номер 00190443.1.СФРІОГХ4144) загальною площею 274,2 кв. м.;

- нежитлові приміщення будівлі дослідних майстерень (літ. "Б-2") (реєстровий номер 00190443.1.СФРІОГХ4143) загальною площею 1298,0 кв. м., у тому числі: кім. №№1-7, 12-24, 26-33, 37-43 загальною площею 640,3 кв.м. першого поверху та кім.№№1-3,5-26,28-42 загальною площею 657,7 кв.м. другого поверху.

Ухвалою суду від 07.06.2021 року клопотання представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях про заміну позивача у справі правонаступником задоволено. Замінено сторону позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (61057, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1; ) у справі №922/539/21 на його правонаступника Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61057, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1; ).

У квітні 2021 року Державне підприємство «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут» надало до суду позовну заяву до Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини», в якій просило суд стягнути з Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» 357509,05 грн., з яких: 313208,54 грн. основного боргу, 18535,08 грн. пені, 635,00 грн. - 3% річних, 15660,43 грн. інфляції, 9470,00 грн. штрафу, 5362,64 грн. витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, обґрунтувала неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за договорами оренди від 30.01.2020 року, а також неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договорами про відшкодування витрат на утримання орендованого майна б/н від 30.01.2020 року в частині своєчасної та в повному обсязі сплати витрат на утримання орендованого майна.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.09.2021 року у справі №922/539/21 (повний текст складено 20.09.2021 року, суддя Пономаренко Т.О.) позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» на користь державного бюджету заборгованість з орендної плати у розмірі 245581,90 грн., пеню у розмірі 9434,88 грн., штраф у розмірі 24558,19 грн. та судовий збір у розмірі 4193,62 грн.

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Державного підприємства «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут» до Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» на користь Державного підприємства «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут» заборгованість з орендної плати по договору №0182Х/2020 у розмірі 94694,86 грн., штраф у розмірі 9470,00 грн., заборгованість по договору про відшкодування витрат на утримання орендованого майна від 30.01.2020 року відповідно до договору №0182Х/2020 у розмірі 73785,04 грн. та судовий збір у розмірі 2669,25 грн.

В частині позовних вимог про стягнення заборгованості по договору про відшкодування витрат на утримання орендованого майна від 30.01.2020 року відповідно до договору №0181Х/2020 у розмірі 144728,64 грн. провадження у справі закрито.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач з вказаними рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 08.09.2021 року в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове судове рішення, яким у заявлених позовних вимогах відмовити в повному обсязі. Апелянт також просить суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що Громадська організація «Культура та мистецтво Слобожанщини» не використовувала у своїй господарській діяльності майно передане за договором оренди №0182Х/2020 від 30.01.2020 року через заборону здійснювати певний вид підприємницької та іншої діяльності, що запроваджений постановою Кабінету Міністрів «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» від 11.03.2020 року №211 (із змінами і доповненнями), про що вчасно попередила Регіональне відділення. Таким чином орендна плата на період карантину у якому господарська діяльність Громадської організації була заборонена - не повинна бути нарахована. Також Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки сфери культури, креативних індустрій, туризму, малого та середнього бізнесу у зв`язку з дією обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби СОVID-19» було доповнено пункт 14 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, який передбачає що плата за користування майном підлягає зменшенню.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на обставину відсутності права вимоги у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, оскільки воно не є правонаступником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській за договором оренди №0121Х/2020 від 30.01.2020 року в рамках якого і були заявлені позовні вимоги.

Щодо позовних вимог Державного підприємства «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут», апелянт вказує що оскільки Громадська організація «Культура та мистецтво Слобожанщини» не використовувала у своїй господарській діяльності майно передане за договором оренди №0182Х/2020 від 30.01.2020 року, через заборону здійснювати певний вид підприємницької та іншої діяльності, що запроваджений постановою Кабінету Міністрів «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» від 11.03.2020 року №211 (із змінами і доповненнями), то нарахування орендної плати не повинно було провадитись, а відшкодовування балансоутримувачу витрат на комунальні послуги та експлуатаційні витрати на період карантину у якому господарська діяльність громадської організації була заборонена - не повинна бути нарахована.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 року відкрито апеляційне провадження за скаргою відповідача; встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати відзиви на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі; справу призначено до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації такого права.

26.11.2021 року від позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№13752), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Позивач вказує, що звільнення або зменшення розміру орендної плати за використання державного майна встановлені постановою Кабінету Міністрів України №611. Враховуючи використання приміщеннями за договором оренди №0182Х/2020 від 30.01.2020 року з метою - п. 1.2. договору, ГО «Культура та мистецтво Слобожанщини» не відноситься до суб`єктів, які звільняються від орендної плати, або яким зменшується розмір орендної плати. Крім того, посилання на постанову №211 є недоречним, оскільки апелянтом не доведено, а матеріали справи №922/539/21 не містять доказів того, що ГО «Культура та мистецтво Слобожанщини» відноситься до закладів культури.

Стосовно права Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області заявляти позовні вимоги до ГО «Культура та мистецтво Слобожанщини», позивач зазначив, що відповідно до наказів Фонду державного майна України від 12.05.2021 року №774 та від 13.05.2021 року №783 було утворено нову юридичну особу - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області шляхом виділу частини майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях. Згідно офіційних відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області зареєстроване як юридична особа з 14.05.2021 року. Згідно акту приймання-передавання справ (документів) від однієї установи до іншої від 17.05.2021 року №1, матеріали справи №922/539/21 були передані до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області. При цьому, ухвала суду від 07.06.2021 року про заміну сторони позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях у справі №922/539/21 на його правонаступника Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області не була оскаржена відповідачем в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду від 08.11.2021 року була направлена учасникам справи рекомендованими листами 08.11.2021 року за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі і отримана учасниками справи, а саме позивачем і третьою особою 11.11.2021 року, відповідачем 10.11.2021 року, що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які долучено до матеріалів справи.

Проте, представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Частина 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначає, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, в ухвалі суду від 08.11.2021 року суд повідомляв, що неявка представників учасників справи належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, з огляду на наявність доказів належного повідомлення третьої особи про час та місце судового засідання, зважаючи на те, що її явка не визнавалась обов`язковою, з огляду на приписи ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про розгляд справи за її відсутності.

У судовому засіданні 01.12.2021 року представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягав на її задоволенні. Представник позивача проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Враховуючи, що заявник в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів переглядає справу в межах даної вимоги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язок.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).

Згідно ч.7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 30.01.2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (орендодавець) та Громадською організацією «Культура та мистецтво Слобожанщини» (орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №0182Х/2020 (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - державне майно загальною площею 1840,2 кв.м (далі - майно), розташоване за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 12, що обліковується на балансі ДП «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут (УХІН)» () (далі - балансоутримувач), а саме:

- нежитлова будівля ковальсько-зварювального цеху, спортивно-оздоровчого комплексу (літ.И-2) (реєстровий номер 00190443.1.СФРЮГХ4145) загальною площею 268,0 кв.м;

- нежитлова будівля складів (літ.Г-1) (реєстровий номер 00190443.1.СФРЮГХ4144) загальною площею 274,2 кв.м;

- нежитлові приміщення будівлі дослідних майстерень (літ.Б-2) (реєстровий номер 00190443.1.СФРЮГХ4143) загальною площею 1298,0 кв.м у тому числі: кім. №№1-7, 12-24, 26-33, 37-43 загальною площею 640,3 кв.м першого поверху та кім. №№1-3, 5-26, 28-42 загальною площею 657,7 кв.м другого поверху.

Вартість майна визначена згідно з висновком про вартість на 30.11.2019 року і становить за незалежною оцінкою 5572200,00 грн. (без ПДВ).

Згідно п.1.2. договору, майно передається в оренду з метою:

- розміщення виробництва офіційної, пам`ятної та нагороджувальної атрибутики з символікою громадської організації - нежитлова будівля ковальсько-зварювального цеху, спортивно-оздоровчого комплексу (літ.И-2) загальною площею 268,0 кв.м;

- розміщення складу - нежитлова будівля склав (літ."Г-1") загальною площею 274,2 кв.м;

- проведення виставок образотворчої та книжкової продукції, виробленої в Україні - кім. №№1-7, 12-24, 26-33, 37-43 загальною площею 640,3 кв.м першого поверху будівлі дослідних майстерень (літ. Б-2);

- розміщення громадської організації, на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності - кім. №№1-3, 5-26,28-42 загальною площею 657,7 кв.м другого поверху будівлі дослідних майстерень (літ."Б-2").

Орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року №786 (зі змінами), становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку грудень 2019 року - 42023,86 грн.

Розмір орендної плати за перший місяць оренди 2020 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень місяць 2020 року (п.3.1. договору). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п.3.2. договору).

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції розмішується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики (п.3.3. договору).

Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, зміни орендної ставки, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством (п.3.5. договору).

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п.3.6. договору).

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати, уключаючи день оплати (п.3.7. договору).

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості (п.3.8. договору).

У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу (п.3.11. договору).

Відповідно до п.5.3. договору, орендар зобов`язався своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується «Призначення платежу» за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Пунктом 9.3. договору сторони погодили, що спори, які виникають за цим договором або в зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

Стягнення заборгованості з орендної плати та штрафних санкцій, передбачених цим договором, проводиться на підставі рішення суду та/або в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.9.4. договору).

Відповідно до п.10.1. договору, цей договір укладено строком на 1 рік, що діє з 30 січня 2020 року до 29 січня 2021 року включно.

Зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною. Усі зміни та доповнення до цього договору вносяться в такій самій формі, що й цей договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено законом (п.10.3. договору).

Пунктом 10.5. договору сторони погодили, що реорганізація орендодавця або перехід права власності на орендоване майно третім особам не є підставою для зміни або припинення чинності цього договору, і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого манна (його правонаступника).

Вказаний договір підписано представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

В той же день, сторонами погоджено розрахунок плати за перший (базовий) місяць оренди державного нерухомого майна (додаток №1 до договору) та підписано акт приймання-передавання (додаток №2 до договору), відповідно до якого Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях передало, а Громадська організація «Культура та мистецтво Слобожанщини» прийняла державне майно загальною площею 1840,2 кв.м (далі - майно), розташоване за адресою: м.Харків, вул. Весніна, 12, що обліковується на балансі ДП «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут (УХІН)» () (далі - балансоутримувач).

19.04.2020 року Громадська організація «Культура та мистецтво Слобожанщини» звернулась до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях із заявою про звільнення від орендної плати на період карантину.

Наказом Регіонального відділення від 29.07.2020 року №01522 «Щодо нарахування орендної плати під час карантину» (п.40 додатку 2 до наказу) було прийнято рішення щодо нарахування Громадській організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» орендної плати за користування нерухомим державним майном з метою проведення виставок образотворчої та книжкової продукції, виробленої в Україні (640,3 кв.м) у розмірі 50 відсотків.

Орендна плата за користування нерухомим державним майном з метою виробництва офіційної, пам`ятної та нагороджувальної атрибутики з символікою громадської організації (268 кв.м), складу (274,2 кв.м), громадської організації, на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності (657,7 кв.м) залишилась без змін.

Листом від 20.11.2020 року №17-03-02-10212 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях повідомило відповідача про зазначене рішення.

Також, вищезазначеним листом повідомлено відповідача про наявність заборгованості за договором оренди №0182Х/2020 від 30.01.2020 року та додано до листа акт звірки розрахунків по договору.

04.02.2021 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях надіслало на адресу Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» та Державного підприємства «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут» заяву №17-03-02-00972 про припинення дії договору оренди №0182Х/2020 від 30.01.2020 року, якою повідомив, що договір оренди від 30.01.2020 року №0182Х/2020 підлягає припиненню на підставі закінчення його строку, тобто 29.01.2021 включно. Також Регіональне відділення вимагало повернути майно із оренди.

22.01.2021 року Регіональне відділення направило на адресу відповідача лист №17-03-02-00567 разом із актом звірки розрахунків до договору для його підписання.

Як свідчать матеріали справи, між Громадською організацією «Культура та мистецтво Слобожанщини» (орендарем) та Державним підприємством «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут» (балансоутримувачем) було складено та підписано акт повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.01.2021 року разом із анкетою про стан майна і розрахунків до договором №0182Х/2020 від 30.01.2020 року.

Вищезазначений акт Державне підприємство «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут» направило на адресу позивача листом №03/882 від 07.05.2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях зазначило про невиконання відповідачем грошових зобов`язань за договором оренди №0182Х/2020 від 30.01.2020 року щодо сплати орендних платежів за період з лютого 2020 року по грудень 2020 року включно у встановленому розмірі та строки, у зв`язку з чим просило суд стягнути з відповідача борг по оренді у розмірі 245581,90 грн., 24558,19 грн. штрафу та пеню в сумі 9434,88 грн.

Розглядаючи вказані позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що вони є обґрунтованими, підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про відсутність права вимоги у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, що є свідченням про неналежність позивача у даній справі і зумовлює відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вже зазначалось, 30.01.2020 року укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №0182Х/2020. Сторонами за вказаним договором є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та Громадська організація «Культура та мистецтво Слобожанщини».

У лютому 2021 року саме Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях подано до Господарського суду позов про стягнення з Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» заборгованості з орендної плати у розмірі 245581,90 грн., пеню у розмірі 9434,88 грн., штраф у розмірі 24558,19 грн.

Ухвалою суду від 24.02.2021 року відкрито провадження у даній справі за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях є юридичною особою, що зареєстрована за адресою: 61057, м.Харків, майдан Театральний, буд.1 та має наступний .

Саме Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях є окремою, індивідуально визначеною юридичною особою, стороною правочину, за яким стягується заборгованість, та володільцем і тримачем всього обсягу правоздатності на вчинення дій щодо такого правочину, у тому числі по захисту прав за цим правочином, у зв`язку з неналежним його виконанням другою стороною.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, що визначено позивачем за спірним рішенням не є суб`єктом спірних правовідносин і воно не наділено правами та обов`язками щодо спірних правовідносин.

Так, відповідно до наказів Фонду державного майна України від 12.05.2021 року №774 «Про виділ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області», від 13.05.2021 року №783 «Про утворення юридичної особи», було утворено нову юридичну особу - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, шляхом виділу частини майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях.

Згідно з офіційними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області зареєстроване як юридична особа з 14.05.2021 року.

Згідно з актом приймання-передавання справ (документів) від однієї установи до іншої від 17.05.2021 року №1 матеріали справи №922/539/21 були передані до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

Однак, треба наголосити, що передання матеріалів справи від однієї юридичної особи до іншої, не підтверджує перехід права вимоги за договором оренди №0182Х/2020 від 30.01.2020 року та не наділяє таку сторону необхідним обсягом правоздатності щодо предмету спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 109 Цивільного кодексу України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Матеріали справи не містять розподільчого балансу, який повинен бути складений згідно ст.109 Цивільного кодексу України.

При цьому, матеріали справи свідчать, що додаткові угоди до договору оренди №0182Х/2020 від 30.01.2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області () та Громадською організацією «Культура та мистецтво Слобожанщини» не укладались. Будь-які відомості про заміну сторони за договором №0182Х/2020 відсутні. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях () не ліквідовано. Підстави вважати, що право вимоги за договором оренди у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області виникло відсутні.

У спірних правовідносинах правонаступництво не відбулось, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області не є стороною або учасником спірних правовідносин, не має у розрізі спірних правовідносин необхідної правоздатності, а отже є неналежним позивачем, що виключає можливість задоволення таких позовних вимог.

Норми Цивільного кодексу України, що регулюють процедуру виділу, не передбачають правонаступництва, проте перехід прав та обов`язків до новоствореної особи (осіб) визначається розподільчим балансом, що є актом юридичної особи, з якої виділяється нова особа. Аналогічні правові висновки викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.09.2020 року у справі №291/1009/18.

Посилання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на акт з передачі справ, на накази Фонду державного майна України стосовно створення нової юридичної особи та на не оскарження ухвали суду від 07.06.2021 року, не доводять факту правонаступництва за договором оренди №0182Х/2020 від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (орендодавець за договором) до новоствореної особи - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

Суд першої інстанції на вищевказані обставини уваги не звернув, що призвело до розгляду і задоволення позовної заяви неналежного позивача - особи, що не має відповідного обсягу правоздатності як у межах спірних правовідносин так і у межах судової справи. Таким чином, рішення суду першої інстанції у даній справі в частині позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову в позові.

Щодо позовних вимог Державного підприємства «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут», колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 283 Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що предметом договору №0182Х/2020 від 30.01.2020 року є оренда майна, що належить до державної власності, то спірні правовідносини регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до абз. 4 п. 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №157-IX від 03.10.2019 року договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Згідно пункту 1 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №157-IX від 03.10.2019 року цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 лютого 2020 року.

Договір оренди нерухомого майна №0182Х/2020 укладений 30.01.2020 року, тобто до введення в дію Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №157-IX від 03.10.2019 р. Внаслідок цього спірні правовідносини сторін регламентуються умовами вказаного договору та Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 року №2269-ХІІ.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 року №2269-ХІІ визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 20 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 року №2269-ХІІ визначено, що орендна плата встановлюється, як правило, у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватись у натуральній або грошово-натуральній формі.

Пунктом 3.6. договору сторони погодили, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Доказів оплати відповідачем орендної плати за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №0182Х/2020 від 30.01.2020 року до балансоутримувача за спірний період матеріали справи не містять.

Право на звільнення від орендної плати за певних умов передбачено Цивільним кодексом України (стаття 762).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30.03.2020 року (зі змінами), внесені зміни до Цивільного кодексу з метою конкретизації умов, за яких орендарі мають право на звільнення та в якому розмірі.

Відповідно до пункту 14 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України установити, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року №211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

У випадку, визначеному абзацом першим цього пункту, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг.

Зазначені витрати покладаються на наймача як плата за користуванням майном за відповідний період пропорційно площі нерухомого майна, яку він наймає відповідно до договору, якщо договором не передбачений обов`язок наймача самостійно сплатити ці витрати повністю або частково.

Ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 року №611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» встановлено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:

1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;

2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. № 786 (ЗП України, 1996 р., № 2, ст. 57; Офіційний вісник України, 2011 р., № 71, ст. 2677), здійснюється у розмірі:

- 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2;

- 25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

Орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

Згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 року №611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину», звільняються від орендної плати за користування нерухомим державним майном орендарі, які орендують приміщення для розміщення, зокрема закладів культури незалежно від форми власності, що орендують приміщення для здійснення статутної діяльності в сфері культури та мистецтв.

Як вбачається з інформації занесеної до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» є: « 94.99 Діяльність інших громадських організацій, н. в. і. у. (основний)».

Згідно з додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 року №611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину», звільняються від орендної плати за користування нерухомим державним майном, в тому числі, орендарі, які орендують приміщення з метою проведення виставок образотворчої та книжкової продукції, виробленої в Україні.

Згідно п.1.2. договору, спірне майно передавалося в оренду з метою:

- розміщення виробництва офіційної, пам`ятної та нагороджувальної атрибутики з символікою громадської організації - нежитлова будівля ковальсько-зварювального цеху, спортивно-оздоровчого комплексу (літ.И-2) загальною площею 268,0 кв.м;

- розміщення складу - нежитлова будівля складів (літ."Г-1") загальною площею 274,2 кв. м;

- проведення виставок образотворчої та книжкової продукції, виробленої в Україні - кім. №№1-7, 12-24, 26-33, 37-43 загальною площею 640,3 кв.м першого поверху будівлі дослідних майстерень (літ. Б-2);

- розміщення громадської організації, на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності - кім. №№1-3, 5-26,28-42 загальною площею 657,7 кв.м другого поверху будівлі дослідних майстерень (літ."Б-2").

Отже, на підставі заяви орендаря про звільнення від орендної плати, наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях від 29.07.2020 року №01522 «Щодо нарахування орендної плати під час карантину» (п.40 додатку 2 до наказу) було прийнято рішення щодо нарахування Громадській організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» орендної плати за користування нерухомим державним майном з метою проведення виставок образотворчої та книжкової продукції, виробленої в Україні (640,3 кв.м.) у розмірі 50 відсотків.

Орендна плата за користування нерухомим державним майном з метою виробництва офіційної, пам`ятної та нагороджувальної атрибутики з символікою громадської організації (268 кв. м.), складу (274,2 кв. м.), громадської організації, на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності (657,7 кв. м.) залишилась без змін.

Листом від 20.11.2020 року Регіональне відділення повідомило відповідача про вищезазначене рішення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що загальний розмір орендної плати за договором №0182Х/2020 від 30.01.2020 року з урахуванням зменшення орендної плати за користування нерухомим державним майном з метою проведення виставок образотворчої та книжкової, продукції, виробленої в Україні (640,3 кв. м.) становить 372109,19 грн. При цьому, 30% від вказаної суми орендної плати підлягає перерахуванню на користь балансоутримувача орендованого майна і становить 111632,75 грн. за спірний період.

Доказів врегулювання сторонами питання розміру орендної плати, зокрема звільнення від такої плати в період дії карантину в повному обсязі, у відповідності до погодженого сторонами п.10.3. договору матеріали справи не містять.

Пунктом 9.3. договору сторони погодили, що спори, які виникають за цим Договором або в зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

В даному випадку, оскільки відповідач не погоджувався з рішенням щодо часткового звільнення від сплати орендної плати за договором, повинен був звернутися до суду для врегулювання даного питання, як то було погоджено сторонами п.9.3. договору. Проте, доказів такого звернення до суду матеріали справи не містять.

Як вірно констатував місцевий господарський суд, ані розпорядження орендодавця, ані додатковими угодами, ані рішенням суду, ані нормами чинного законодавства України відповідача не було звільнено від сплати орендної плати за договором в повному обсязі.

Навпаки відповідач самовільно не сплачував орендну плату за спірний період без належних на те підстав, чим порушив умови договору та норми чинного законодавства України. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611, 612 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи підтверджено факт невиконання відповідачем прийнятого на себе зобов`язання по сплаті у належні строки та розмірі за договором оренди №0182Х/2020 від 30.01.2020 року. Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, що позовні вимоги про стягнення 94694,86 грн. заборгованості за договором оренди №0182Х/2020 від 30.01.2020 року є обґрунтованими, матеріалами справи підтвердженими, підлягають задоволенню, а вказана сума, враховуючи неможливість виходу за межі позовних вимог, стягненню з відповідача на користь третьої особи з самостійними вимогами - Державного підприємства «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут».

Щодо позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги по даній справі в частині стягнення з Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» штрафу у розмірі 9470,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання передбачені, зокрема, ст.ст. 549, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Застосування штрафних санкцій, спрямовано перш за все на покарання за допущене правопорушення.

Крім того, невиконання або неналежне виконання боржником свого грошового зобов`язання не може бути залишене без реагування та застосування до нього міри відповідальності, оскільки б це суперечило загальним засадам цивільного законодавства, якими є справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 Цивільного кодексу України).

Згідно зі частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідальність у вигляді штрафу передбачена умовами договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №0182Х/2020 від 30.01.2020 року.

Так сторони погодили, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості (п.3.8.договору).

Суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, перевіривши наданий третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до позовної заяви розрахунок штрафу, дійшов обґрунтованого висновку, що розрахунок здійснено арифметично вірно і вказана позовна вимога підлягає задоволенню, а сума стягненню з відповідача.

Щодо позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги по даній справі в частині стягнення з Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» комунальних витрат за договором б/н про відшкодування витрат на утримання орендованого майна по договору оренди №0182Х/2020 від 30.01.2020 року у розмірі 73785,04 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 Цивільного кодекс України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так судом встановлено, що 30.01.2020 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (орендодавець) та Громадською організацією «Культура та мистецтво Слобожанщини» (орендар) укладено договір б/н про відшкодування витрат на утримання орендованого майна по договору оренди №0182Х/2020 від 30.01.2020 року, відповідно до якого орендар щомісячно повинен був відшкодовувати балансоутримувачу витрати на комунальні послуги (електричну енергію, опалення, воду, каналізацію) та експлуатаційні витрати (в т.ч. компенсацію плати за землю).

Статтями 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1. ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В частині 1 статті 903 Цивільного кодексу України зазначено що, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Суд першої інстанції встановив, що заборгованість відповідача за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого майна по договору оренди від 30.01.2020 року №0182Х/2020 у розмірі 73785,04 грн. виникла як похідна на підставі договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №0182Х/2020 від 30.01.2020 року та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, належним чином доведена.

Проте колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження наявності у відповідача заборгованості у розмірі 73785,04 грн. третьою особою не надано будь-яких доказів. Наданий в обґрунтування вимог договір про відшкодування витрат на утримання орендованого майна по договору оренди №0182Х/2020 від 30.01.2020 року може свідчить про наявність у відповідача певного обов`язку, однак не є підтвердженням прострочення такого обов`язку. Лише посилання сторони на прострочення не є беззаперечною підставою для висновку, що таке прострочення має місце.

Третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору не надано розрахунку заявлених позовних вимог у розмірі 73785,04 грн. До матеріалів справи третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору надано акт взаємних розрахунків, який є одностороннім та з якого неможливо встановити обставини, що мають значення для справи. Вказаний акт не є достовірним доказом у справі.

У пункті 4 договору сторонами визначено, що розрахунок компенсації витрат визначається розрахунком відшкодування витрат і додається до договору.

Наразі в матеріалах справи такий розрахунок витрат відсутній. Суд позбавлений можливості встановити та перевірити, що з боку відповідача є прострочення його обов`язку і таке прострочення становить саме 73785,04 грн.

Отже, відповідні позовні вимоги Державного підприємства «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут» про стягнення 73785,04 грн. комунальних витрат за договором б/н про відшкодування витрат на утримання орендованого майна по договору оренди №0182Х/2020 від 30.01.2020 року є недоведеними.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність порушеного права у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та доведеності позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимог на предмет спору в частині стягнення 73785,04 грн.

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, Східний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що згідно із ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для часткового скасування такого рішення з прийняття нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Вказане свідчить проте, що апеляційна відповідача підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, часткове скасування рішення суду першої інстанції та прийняття у відповідній частині нового, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають перерозподілу відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ст. 275, п.п.1, 4 ч.1 ст. 277, ст.ст. 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 08.09.2021 року у справі №922/539/21 скасувати в частині задоволення позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та в частині задоволення позовних вимог Державного підприємства «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут» про стягнення заборгованості по договору про відшкодування витрат на утримання орендованого майна від 30.01.2020 року відповідно до договору №0182Х/2020 у розмірі 73785,04 грн.

Прийняти в цих частинах нове судове рішення, яким у позові Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області відмовити.

У задоволені позовних вимог Державного підприємства «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут» про стягнення заборгованості по договору про відшкодування витрат на утримання орендованого майна від 30.01.2020 року відповідно до договору №0182Х/2020 у розмірі 73785,04 грн. відмовити.

В решті рішення Господарського суду Харківської області від 08.09.2021 року у справі №922/539/21 залишити без змін.

Стягнути з Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» (61058, м. Харків, проспект Науки, буд. 12; ) на користь Державного підприємства «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут» (вул. Весніна, 7, м. Харків, 61023; ) 1106,67 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на користь Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» (61058, м. Харків, проспект Науки, буд. 12; ) судовий збір у розмірі 6290,44 грн. за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Державного підприємства «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут» (вул. Весніна, 7, м. Харків, 61023; ) на користь Громадської організації «Культура та мистецтво Слобожанщини» (61058, м. Харків, проспект Науки, буд. 12; ) 1660,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 06.12.2021 року

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.В. Ільїн