ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/918/21

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петрова В.С.

при секретарі судового засідання Граматик Г.С.

за участю представників:

від позивача (відповідача за зустрічним) не з`явився,

від відповідача (позивача за зустрічним, заявника) Світличний О.В.,

від третьої особи Павшинська Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт про відстрочення виконання рішення суду (вх. № 2-1397/21 від 17.11.2021 р.) в порядку ст. 331 Господарського процесуального кодексу України по справі № 916/918/21 за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Пальміра Капітал, про стягнення 631232,64 грн. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця про визнання недійсним договору від 19.12.2019 р., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт про стягнення заборгованості за договором компенсації плати сторонніми особами за користування землею регіональної філії Одеська залізниця АТ Українська залізниця на ділянках, що не мають кадастрових номерів № ОД/НКМ-19692д-НЮ від 19.12.2019 р. у загальному розмірі 631232,64 грн., яка складається з суми основного боргу в розмірі 591765,24 грн., пені в сумі 20614,10 грн., 3% річних в сумі 5153,52 грн. та інфляційних втрат у розмірі 13699,78 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов вказаного договору щодо здійснення оплати в якості відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою земельного податку позивачем у 2020 році.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.04.2021 р. вказану позовну заяву Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (вх. № 951/21) залишено без руху, оскільки заявником до позовної заяви надано незасвідчені копії всіх додатків до позовної заяви.

05.05.2021 р. Товариством з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт було подано до господарського суду електронною поштою зустрічний позов (вх. № 1279/21), в якому ТОВ Чорноморський рибний порт просить суд визнати недійсним договір від 19.12.2019 р., який був укладений між Акціонерним товариством Українська залізниця та Товариством з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт, в частині компенсації плати сторонніми особами за користування землею регіональної філії Одеська залізниця АТ Українська залізниця на ділянках, що не мають кадастрових номерів, на земельну ділянку у розмірі 5,8782 га.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.05.2021 р. зустрічну позовну заяву ТОВ Чорноморський рибний порт до АТ Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця АТ Українська залізниця про визнання недійсним договору від 19.12.2019 р. прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 916/918/21 за правилами загального позовного провадження, при цьому повідомлено сторін про розгляд справи у підготовчому засіданні 19 травня 2021 р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.07.2021 р. у справі № 916/918/21 позов Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Пальміра Капітал, про стягнення 631232,64 грн. задоволено та стягнуто з ТОВ Чорноморський рибний порт на користь АТ Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця АТ Українська залізниця основну заборгованість в розмірі 591765,24 грн., пеню в сумі 20614,00 грн., 3% річних у розмірі 5153,52 грн., інфляційні втрати в сумі 13699,78 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 9468,49 грн.; у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця про визнання недійсним договору від 19.12.2019 р. відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2021 р. рішення господарського суду Одеської області від 29.07.2021 р. у справі № 916/918/21 залишено без змін.

18.11.2021 р. на виконання рішення суду від 29.07.2021 р. господарським судом було видано відповідний наказ на його примусове виконання.

При цьому 17.11.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт звернулося до господарського суду Одеської області (через систему Електронний суд (https://id.court.gov.ua/) із заявою про відстрочення виконання рішення господарського суду Одеської області від 29.07.2021 р. по справі № 916/918/21 до 30.01.2022 р. В обґрунтування вказаної заяви ТОВ Чорноморський рибний порт вказує, що 29 липня 2021 року господарський суд Одеської області ухвалив рішення у справі № 916/918/21 за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Пальміра Капітал, про стягнення 631232,64 грн. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця про визнання недійсним договору від 19.12.2019 р., яким задовольнив первинний позов та відмовив у задоволенні зустрічного позову. При цьому заявник зазначає, що постановою Південно-західного апеляційного Господарського суду вказане рішення суду залишено без змін. Проте, за ствердженнями заявника, судовими рішеннями не вирішена та не розв`язана існуюча ситуація, за якою ТОВ Чорноморський рибний порт зобов`язано сплатити відшкодування плати за землю за користування одними і тими ж ділянками за один і той же час одночасно регіональній філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця та ТОВ Пальміра Капітал. Також заявник додає, що, враховуючи те, що ТОВ Чорноморський рибний порт здійснює відшкодування власнику орендованого майна та фактичному землекористувачу, який є таким на законних підставах - ТОВ Пальміра Капітал, кошти на відшкодування філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, яка не є землекористувачем, фінансовими планами підприємства наразі до кінця 2021 р. не передбачені. Наведені обставини, за ствердженнями заявника, істотно ускладнюють виконання судового рішення та відповідно до ст. 331 ГПК України є підставою для відстрочення виконання рішення у справі № 916/918/21.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.11.2021 р. у справі № 916/918/21 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт про відстрочення виконання рішення суду у справі № 916/918/21 призначено в засіданні суду на 29 листопада 2021 р.

26.11.2021 р. Акціонерним товариством Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця подано до господарського суду пояснення щодо заяви про відстрочення виконання судового рішення, в яких позивач вказує, що із заяви боржника вбачається, що останній просить відстрочити виконання рішення суду від 29.07.2021 р. по справі № 916/918/21 до 30.01.2022 р., посилаючись на наявність обставини, яка істотно ускладнює, на думку боржника, виконання зазначеного судового рішення, а саме - відсутність у власних фінансових планах коштів, які були стягнуті з боржника за відповідним рішенням суду. Разом з тим, посилаючись на ст. 331 ГПК України, п. 7.2 постанови Пленуму Вищого Господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, позивач вказує, що серед обставин, вказаних у положеннях законодавства, відсутня обставина, якою боржник обґрунтовує істотне ускладнення виконання судового рішення, а саме обставина відсутності відповідних коштів у фінансових планах. При цьому позивач зауважує, що боржником не додано до заяви жодних доказів на підтвердження зазначеної ним обставини, яка, на його думку, ускладнює виконання судового рішення. Більш того, за ствердженнями позивача, можлива відсутність коштів у фінансових планах боржника взагалі не може бути обставиною, що істотно ускладнює виконання судового рішення, оскільки чинне законодавство та порядок здійснення розрахункових операцій не передбачають в якості необхідної умови здійснення розрахунків передбаченості відповідних витрат фінансовими планами платника. У будь-якому випадку, як вказує позивач, закон пов`язує відстрочку виконання рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення, однак в заяві боржником таких обставин не зазначено. Також позивач наголошує, що принципами цивільного законодавства є розумність, добросовісність та справедливість (ст. 2 ГПК України), та обов`язковість судових рішень, яка визначена статтею 129 Конституції України. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, позивач вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт не доведено відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України винятковості випадку та наявності правових підстав для відстрочки виконання рішення суду.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та заяви відповідача (заявника), вислухавши доводи представника відповідача та третьої особи, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Вказані положення кореспондують зі ст. 18 ГПК України.

Як передбачено ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, 18.11.2021 р. господарським судом Одеської області на виконання судового рішення від 29.07.2021 р. у справі № 916/1788/20, що набрало законної сили 11.11.2021 р. згідно постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2021 р., видано наказ про його примусове виконання щодо стягнення з ТОВ Чорноморський рибний порт на користь АТ Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця АТ Українська залізниця основної заборгованості в розмірі 591765,24 грн., пені в сумі 20614,00 грн., 3% річних у розмірі 5153,52 грн., інфляційних втрат в сумі 13699,78 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 9468,49 грн.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПК України).

Як вбачається з вищезазначеної норми ГПК, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк.

Так, питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

При цьому при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення судом враховується те, що задоволення вказаних заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (роз`яснення в ч. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 р. Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження).

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суди повинні враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. Про необхідність встановлення зазначених обставин також роз`яснено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. N 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

Як випливає зі змісту заяви, в обґрунтування підстав для відстрочення виконання судового рішення у даній справі № 916/918/21 від 29.07.2021 р. строком до 30.01.2022 р. відповідач (боржник) посилається на неможливість виконання цього рішення суду на теперішній час з огляду на те, що кошти на відшкодування Акціонерному товариству Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця фінансовими планами підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт до кінця 2021 року не передбачені.

Разом з тим, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що належних доказів наявності обставин, що ускладнюють або виключають можливість виконання судового рішення, заявником не надано. Так, відсутність у фінансових планах Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт до кінця 2021 року коштів для відшкодування Акціонерному товариству Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця не може вважатись такою обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим. При цьому господарський суд зазначає, що заявником в обґрунтування поданої заяви не надано суду жодного доказу в підтвердження наявності обставин, які ускладнюють та виключають можливість виконання судового рішення.

Відтак, виходячи з наведеного, суд вважає, що заявник не навів суду переконливих доводів щодо наявності саме таких виняткових обставин у розумінні ст. 331 ГПК України, які б тягли за собою необхідність відстрочення виконання рішення суду.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши обставини, викладені відповідачем у заяві про відстрочення виконання рішення суду, суд доходить до висновку про відсутність підстав для відстрочення виконання судового рішення по даній справі.

Наразі суд зазначає, що в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

З огляду на викладене та враховуючи те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, суд зазначає, що, з урахуванням інтересів позивача та ступеня вини відповідача у виникненні спору, відстрочення виконання рішення суду у даному випадку суперечитиме завданням господарського судочинства, якими, зокрема, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Керуючись ст. 331, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморський рибний порт про відстрочення виконання рішення господарського суду Одеської області від 29.07.2021 р. по справі № 916/618/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали підписано 30.11.2021 р.

Суддя В.С. Петров