ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 34/289-64/200

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй - головуючий, О. М. Баранець, В. І. Студенець

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021

у складі колегії суддів: К. В. Тарасенко- головуючий, І. А. Іоннікова, Т. І. Разіна

та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.04.2021

суддя: Н. І. Зеленіна

за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича

у справі №34/289-64/200

за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк»

до

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія»;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр»

про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИВ:

1. Обставини, що передували прийняттю оскаржуваних ухвали місцевого та постанови апеляційного господарських судів

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк», позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» (далі -ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія», відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» (далі -ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр», відповідач-2), з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, про стягнення 14 795 513,00 грн простроченої заборгованості по кредиту, 10 639 513,27 грн простроченої заборгованості по процентах, 2 669 475,37 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1 517 899,24 грн пені за несвоєчасну сплату процентів, 37 850,00 грн штрафу за невиконання умов договору застави транспортних засобів, 28 695,00 грн штрафу за невиконання умов договору застави обладнання і 5 000,00 грн штрафу за невиконання умов договору застави товарів в обороті, та про звернення стягнення на заставлене майно в рахунок погашення заборгованості, а саме: автотранспортні засоби - автобус пасажирський марки Богдан, 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль вантажний бортовий марки Богдан, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , джип марки Lexus 570, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , тахеометр, 2008 року випуску, кузов № н/д, реєстраційний номер НОМЕР_7 , обладнання -блок-модуль 11*3м., 2007 року випуску, блок-модуль 1*3*2,6, 2007 року випуску, будівлю модульну 6015, 2007 року випуску, агрегат пневмат Worker, 2006 року випуску, станок для свердлення, 2005 року випуску, штукатурний агрегат, 2006 року випуску, штукатурний агрегат, 2006 року випуску, штукатурний агрегат, 2005 року випуску, побутове приміщення, 2007 року випуску, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 24, та належать на праві власності ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія», а також товари в обороті - фракцію 20*40 (1327,69 тон), фракцію 40*70 (2202,79 тон), фракцію 0*5 (41983,95 тон), суміш піщано-гравійну 0*40 (17159,60), ґрунт піщаний (198255,54 тон), що належать на праві власності ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» і знаходяться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Плесецьке.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2011 позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково: стягнуто з ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 14 795 513,00 грн простроченої заборгованості по кредиту, 3 780 881,50 грн простроченої заборгованості по процентах, 2 644 325,27 грн заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту і 786 276,25 грн заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів.

Здійснено розстрочку виконання судового рішення строком на 36 місяців з моменту набрання ним законної сили. У частині вимог про стягнення штрафів відмовлено.

У рахунок погашення заборгованості ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» звернуто стягнення на наступне майно: автотранспорті засоби - марки Богдан, тип автобус пасажирський, 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки Богдан, тип вантажний бортовий, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , марки Lexus 570, тип джип, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , тахеометр, 2008 року випуску, кузов № н/д, реєстраційний номер НОМЕР_7 , та обладнання -блок-модуль 11*3м., 2007 року випуску, блок-модуль 1*3*2,6, 2007 року випуску, будівлю модульну 6015, 2007 року випуску, агрегат пневмат Worker, 2006 року випуску, станок для свердлення, 2005 року випуску, штукатурний агрегат, 2006 року випуску, штукатурний агрегат, 2006 року випуску, штукатурний агрегат, 2005 року випуску, побутове приміщення, 2007 року випуску, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 24, та належать на праві власності ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія».

У задоволені вимоги про звернення стягнення на товари в обороті - фракцію 20*40 (1327,69 тон), фракцію 40*70 (2202,79 тон), фракцію 0*5 (41983,95 тон), суміш піщано-гравійну 0*40 (17159,60), ґрунт піщаний (198 255,54 тон), що належить на праві власності ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр», відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» на користь ПАТ «Укргазбанк» 25 500,00 гривень витрат по сплаті державного мита та 256,00 гривень витрат на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2012 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2011 в частині стягнення з ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 644 517,40 грн простроченої заборгованості по процентах і 555 544,36 грн пені за несвоєчасну сплату процентів, а пункти 2, 3 резолютивної частини рішення викладено в новій редакції про стягнення з ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 14 795 513,00 грн заборгованості по кредиту, 3 136 364,10 грн відсотків за користування кредитними коштами, 2 664 343,00 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту і 230 731,89 грн пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами. В іншій частині у позові відмовлено. Здійснено розстрочку виконання судового рішення строком на 36 місяців з моменту набрання ним законної сили.

В решті, рішення суду залишено без змін та здійснено новий розподіл судових витрат, а саме - стягнуто з ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» на користь ПАТ «Укргазбанк» 25 500,00 грн витрат по сплаті державного мита та 256,00 гривень витрат на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.05.2012 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2012 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2011 у даній справі в частині відмови у стягненні сум простроченої заборгованості по процентах, пені за несвоєчасне повернення кредиту, пені за несвоєчасну сплату процентів, штрафу за невиконання договору застави транспортних засобів, про розстрочку виконання судового рішення та відмову у зверненні стягнення на товари в обороті, та прийнято у цій частині нове рішення у справі, яким присуджено до стягнення з ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 10 639 513,27 грн простроченої заборгованості по процентах, 2 669 475,37 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1 517 899,24 грн пені за несвоєчасну сплату процентів і 37 850,00 грн штрафу за невиконання договору застави транспортних засобів. В рахунок погашення заборгованості ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» звернуто стягнення на товари в обороті, а саме: фракцію 20*40 (1 327,69 тон), фракцію 40*70 (2202,79 тон), фракцію 0*5 (41 983,95 тон), суміш піщано-гравійну 0*40 (17 159,60 тон), ґрунт піщаний (198 255,54 тон), що належать на праві власності ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр», та відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» про відстрочку виконання судового рішення.

В решті, про стягнення з ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» 14 795 513,00 грн простроченої заборгованості по кредиту та відмову у стягненні штрафів у розмірі 28 695,00 грн за невиконання договору застави обладнання і 5 000,00 грн за невиконання договору застави товарів в обороті, а також про звернення стягнення на заставлене майно - автотранспортні засоби та обладнання, що належить ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія», зазначені судові рішення були залишені без змін.

При цьому, судом касаційної інстанції було повернуто ПАТ «Укргазбанк» з Державного бюджету України 12 876,00 грн зайво сплаченого судового збору за подачу касаційної скарги та стягнуто з ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» і ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр», солідарно, на користь ПАТ «Укргазбанк» судовий збір у розмірі: 23 383,90 грн - за подачу касаційної скарги, 12 750,00 грн - за подачу апеляційної скарги і 25 500,00 грн - за подачу позову, про що зобов`язано місцевий господарський суд видати відповідний наказ.

На виконання судових рішень Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази, зокрема наказ від 14.06.2012 в редакції:

«Стягнути з ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 10 639 513,27 грн простроченої заборгованості по процентах, 2 669 475,37 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1 517 899,24 грн пені за несвоєчасну сплату процентів і 37 850,00 грн штрафу за невиконання договору застави транспортних засобів.

В рахунок погашення заборгованості ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» звернути стягнення на товари в обороті, а саме: фракцію 20*40 (1 327,69 тон), фракцію 40*70 (2202,79 тон), фракцію 0*5 (41 983,95 тон), суміш піщано-гравійну 0*40 (17 159,60 тон), ґрунт піщаний (198 255,54 тон), що належать на праві власності ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр», солідарно, на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір у розмірі: 23 383,90 грн - за подачу касаційної скарги, 12 750,00 грн - за подачу апеляційної скарги і 25 500,00 грн - за подачу позову.»

27.06.2013 відкрито виконавче провадження ВП№38615662 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 14.06.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2013 задоволено заяву ПАТ АБ «Укргазбанк», виправлено помилки допущені в наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2012, доповнено наказ та зазначено боржником-1 - ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія», боржником-2 - ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр».

У травні 2017 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду із заявою, в якій просив суд видати ПАТ АБ «Укргазбанк» судовий наказ на виконання п. 2 постанови Вищого господарського суду України від 23.05.2012, а саме: «В рахунок погашення заборгованості ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» звернути стягнення на товари в обороті, а саме: фракцію 20*40 (1327,69 тон), фракцію 40*70 (2202,79 тон), фракцію 0*5 (41983,95 тон), суміш піщано-гравійну 0*40 (17159,60 тон), ґрунт піщаний (198255,54 тон), що належить на праві власності ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр». Стягувач за даним наказом: ПАТ АБ «Укргазбанк», боржник за даним наказом: ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр». Визнати поважними причини пропуску встановленого процесуального строку для пред`явлення судового наказу до виконання та поновити ПАТ АБ «Укргазбанк» пропущений процесуальний строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва на виконання п. 2 постанови Вищого господарського суду України від 23.05.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017, відмовлено ПАТ АБ «Укргазбанк» у задоволенні заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення суду та поновлення строку на пред`явлення наказу до виконання.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.11.2017 у справі № 34/289-64/200 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 і постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 та направлено справу на новий розгляд.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що господарськими судами не досліджувалось та не встановлено, чи виконав місцевий господарський суд належним чином вказівку суду касаційної інстанції про видачу наказів, а саме, чи був виданий, надісланий заявнику та коли окремий наказ щодо боржника - ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на виконання п. 2 постанови Вищого господарського суду України від 23.05.2012 про звернення стягнення на товари в обороті, а саме: фракцію 20*40 (1 327,69 тон), фракцію 40*70 (2 202,79 тон), фракцію 0*5 (41 983,95 тон), суміш піщано-гравійну 0*40 (17 159,60 тон), ґрунт піщаний (198 255,54 тон), що належать на праві власності ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр», в рахунок погашення боргу ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2018, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2018, відмовлено ПАТ АБ «Укргазбанк» у задоволенні заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення суду та поновлення строку на пред`явлення наказу до виконання.

Судові рішення мотивовані тим, що на виконання постанови Вищого господарського суду України від 23.05.2012 господарським судом вже видавався наказ, в якому з урахуванням ухвали про виправлення помилки зазначався боржником-2 ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр», тому відсутні підстави для повторної видачі наказу. Крім того, суди вказують на те, що ПАТ АБ «Укргазбанк» у поданій заяві не наведено причин, які б об`єктивно перешкоджали йому пред`явити наказ до виконання. Наказ Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 щодо боржника-1 пред`явлено до виконання у червні 2013 року.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.02.2020 на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ (наказ № 34/289-64/200 від 14.06.2012) повернуто стягувачу.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області від 24.03.2021 відкрито виконавче провадження ВП№6495435 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 14.06.2012.

08 квітня 2021 року від ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, в якій скаржник просить суд поновити пропущений строк для подання зазначеної скарги, визнати неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження №64952435 від 24.03.2021, та скасувати зазначену постанову.

14 квітня 2021 року від ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» надійшла заява про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 №34/289-64/200 таким, що не підлягає виконанню частково.

Заява та скарга мотивовані тим, що стягувач пропустив встановлений законом строк для пред`явлення наказу до виконання, а тому приватний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження, а наказ у відповідній частині має бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

2. Короткий зміст ухвали місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 у справі № 34/289-64/200, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021, задоволено скаргу ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М. О. Визнано протиправними дії приватного виконавця Чучкова М. О. щодо винесення постанови від 24.03.2021 про відкриття виконавчого провадження №64952435. Скасовано постанову приватного виконавця Чучкова М. О. від 24.03.2021 про відкриття виконавчого провадження №64952435. Задоволено заяву ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» про визнання виконавчого документа таким, що частково не підлягає виконанню. Визнано наказ Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 у справі №34/289-64/20 таким, що не підлягає виконанню в частині пунктів 2, 3 резолютивної частини наказу, а саме:

«В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» звернути стягнення на товари в обороті, а саме: фракцію 20*40 (1327,69 тон), фракцію 40*70 (2202,79 тон), фракцію 0*5 (41983,95 тон), суміш піщано-гравійну 0*40 (17159,60 тон), ґрунт піщаний (198255,54 тон), що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр».

Стягнути з ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» та ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр», солідарно, на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» 23 383,90 грн судового збору за подачу касаційної скарги, 12 750 грн судового збору за подачу апеляційної скарги, 25 500,00 грн судового збору за подачу позову.».

Судові рішення мотивовані тим, що наказ від 14.06.2012 щодо виконання рішення в частині відповідача-2 - ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр», не пред`являвся до виконання, а тому строк для пред`явлення його до виконання в частині вимог до ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» сплинув, а отже виконавець мав повернути відповідний виконавчий документ, а не відкривати виконавче провадження, крім того, вказана обставина зумовлює обґрунтованість вимог про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині.

Також суди вказують на наявність судового рішення, яким встановлені преюдиційні обставини щодо відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та щодо пропуску стягувачем строку для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 № 34/289-64/200 до виконання.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся з касаційною скаргою, в якій просить Суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.04.2021, постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 у справі № 34/289-64/200 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області, відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не враховано висновків, викладених: у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, від 12.02.2019 у справі № 906/142/18 щодо дотримання вимог ст. 120 Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення учасника справи про дату, час і місце судового засідання; у постанові Верховного Суду України від 05.10.2016 у справі № 910/18165/13, у постановах Верховного Суду 11.06.2019 у справі № 804/2721/15, від 07.02.2020 у справі № 2018/6-343/11, в ухвалі Верховного Суду від 02.10.2020 у справі № 336/1023/20, у постанові Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 910/20594/15 щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням; у постанові Верховного Суду від 28.05.2019 у справі № № 905/2458/16 щодо обов`язку суду при здійсненні судового контролю за виконанням судового рішення, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає; у постанові Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18, від 09.02.2021 у справі № 908/1152/18, від 30.06.2021 у справі №927/889/18 щодо дослідження доказів.

Крім того, публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» вказує на відсутність висновку Верховного Суду: щодо процесуальної можливості суду першої інстанції одночасно (в одному судовому засіданні) розглядати та ухвалювати рішення (одне судове рішення) відносно процесуально різних заяв, поданих в порядку розд. V та розд. VІ Господарського процесуального кодексу України; щодо розрахунку строку пред`явлення до виконання виконавчого документа, боржниками, за яким виступають дві або більше осіб.

4. Позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» просить Суд залишити без змін судові рішення, а касаційну скаргу залишити без задоволення.

ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» вказує на наявність судового рішення, яким встановлені преюдиційні обставини щодо відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а наказ Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 № 34/289-64/200, поданий з пропуском строку для його пред`явлення, дії приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є незаконними.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 10.11.2012 у справі № 34/289-64/200 відмовлено ПАТ АБ «Укргазбанк» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 у справі №34/289-64/200 в частині, яка стосується визнання виконавчого документа таким, що частково не підлягає виконанню.

Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ АБ «Укргазбанк» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 та на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.04.2021 у справі №34/289-64/200 в частині, яка стосується задоволення скарги ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на дії приватного виконавця.

З огляду на зазначене, судові рішення переглядаються судом касаційної інстанції в частині, що стосується задоволення скарги ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на дії приватного виконавця.

Як встановлено судами попередніх інстанцій постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 № 34/289-64/200.

ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, в якій скаржник просив суд визнати неправомірною постанову від 24.03.2021 про відкриття виконавчого провадження №64952435, та скасувати зазначену постанову.

Скарга мотивовані тим, що стягувач пропустив встановлений законом строк для пред`явлення наказу до виконання, а тому приватний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження.

Статтею 129 -1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом тощо.

Принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (ст. 339 ГПК України).

Враховуючи зміст наведених норм, розглядаючи скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо їх (рішень, дій, бездіяльності) правомірності/неправомірності, суд має надати оцінку законності дій останнього, тобто встановити, чи було ним дотримано приписи законодавства, які регламентують його діяльність у спірних правовідносинах, та саме в залежності від вказаних обставин, дійти висновку про задоволення або відмову у задоволенні скарги.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Господарським судом міста Києва видано наказ від 14.06.2012 № 34/289-64/200, з урахуванням редакції ухвали Господарського суду міста Києва від 29.10.2013:

«Стягнути з ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 10 639 513,27 грн простроченої заборгованості по процентах, 2 669 475,37 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1 517 899,24 грн пені за несвоєчасну сплату процентів і 37 850,00 грн штрафу за невиконання договору застави транспортних засобів.

В рахунок погашення заборгованості ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» звернути стягнення на товари в обороті, а саме: фракцію 20*40 (1 327,69 тон), фракцію 40*70 (2 202,79 тон), фракцію 0*5 (41 983,95 тон), суміш піщано-гравійну 0*40 (17 159,60 тон), ґрунт піщаний (198 255,54 тон), що належать на праві власності ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр».

Стягнути з ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» та ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр», солідарно, на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» 23 383,90 грн судового збору за подачу касаційної скарги, 12 750 грн судового збору за подачу апеляційної скарги, 25 500,00 грн судового збору за подачу позову.

Стягувач: ПАТ АБ «Укргазбанк», боржник-1 - ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія», боржник-2 - ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр».»

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону), в редакції на момент видачі наказу, у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до ч. 4 ст. 116 ГПК України, в редакції на момент видачі наказу, якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів, або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях, видаються накази із зазначенням тієї частини судового рішення, яка підлягає виконанню за даним наказом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 22 Закону, в редакції на момент видачі наказу, передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в строки - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Частинами 1, 2 ст. 23 Закону, в редакції на момент видачі наказу, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред`явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Тобто однією із підстав для переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є пред`явлення цього виконавчого документа до виконання.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 02.06.2016 № 1404-VIІI), згідно з п. 7. розд. ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Пунктом 5 розд. ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, законодавець збільшив до трьох років після набрання рішенням законної сили строк пред`явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання чинності 05.10.2016 Законом України «Про виконавче провадження», так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 та строк пред`явлення яких до виконання не сплинув станом на 05.10.2016.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 28.12.2018 у справі № 910/11424/15, від 20.05.2019 у справі № 904/10285/15, від 30.07.2019 у справі № 922/3137/15, від 26.12.2019 у справі № 10/339/10.

Положення п. 5 розд. ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» не розповсюджують свою дію на виконавчі документи, строк виконання за якими сплив на час набрання чинності зазначеним законодавчим актом (постанова Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №5016/149/2011(17/6).

ПАТ АБ «Укргазбанк» у червні 2013 року пред`явив наказ Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 до виконання.

27 червня 2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження ВП№38615662 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 №34/289-64/200.

Верховний Суд не погоджується з позицією судів попередніх інстанцій щодо закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання 14.06.2013, з огляду на те, що однією із підстав для переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є пред`явлення цього виконавчого документа до виконання.

Таким чином, у зв`язку з пред`явленням наказу Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 до виконання, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перервався.

Оскільки у даній справі на момент набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII строк пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 не закінчився, з огляду на переривання строку у зв`язку з пред`явленням наказу до виконання, з урахуванням положень п. 5 Прикінцевих та перехідних положень та ч. 1 ст. 12 цього Закону, Верховний Суд констатує, що на зазначений наказ поширюється норма щодо пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання протягом трьох років.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.02.2020 на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ (наказ № 34/289-64/200 від 14.06.2012) повернуто стягувачу.

Положеннями ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Наведені положення закону визначають момент, з якого встановлюється строк пред`явлення виконавчого документа до виконання у двох визначених законом випадках.

Разом з тим, зазначеною нормою не виключається та не обмежується переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у разі повернення його стягувачу з інших підстав.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 2608/4065/12, від 26.05.2021 у справі № 541/1213/14-ц та в ухвалах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 913/518/13-г та від 02.12.2020 у справі №913/869/14.

Оскільки строк пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 не закінчився з огляду на переривання строку, у зв`язку з пред`явленням наказу до виконання, з урахуванням положень ч. 1 ст. 12 цього Закону, ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та беручи до уваги, що постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.05.2020 наказ Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 повернуто ПАТ АБ «Укргазбанк», Верховний Суд дійшов висновку, що ПАТ АБ «Укргазбанк» пред`явив наказ Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 в межах трирічного строку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області правомірно відкрито виконавче провадження №64952435 щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 № 34/289-64/200.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність підстав для визнання протиправним дії приватного виконавця щодо винесення постанови від 24.03.2021 про відкриття виконавчого провадження №64952435 та про скасування постанови приватного виконавця від 24.03.2021 про відкриття виконавчого провадження №64952435.

Суди попередніх інстанцій вказують на наявність судового рішення, яким встановлені преюдиційні обставини щодо відмови у поновленні пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постановах від 02.07.2019 у справі №48/340, від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17, від 24.05.2018 у справі №922/2391/16 та від 17.02.2021 у справі № 914/1257/18 Верховний Суд зазначив, що преюдиційне значення мають лише встановлені судом обставини, тобто факти, а не правова їх оцінка. Преюдиційні факти істотно відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

ПАТ АБ «Укргазбанк» у заяві № 138-6/17, за наслідками розгляду якої прийнято ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2018, просив суд видати новий судовий наказ та визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення цього наказу до виконання.

Господарський суд міста Києва, розглянувши заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» та проаналізувавши причини, зазначені у поданій заяві, ухвалою від 11.01.2018 відмовив у задоволенні заяви про видачу наказу та про відновлення пропущеного строку пред`явлення наказу до виконання.

ПАТ АБ «Укргазбанк», після повернення виконавчою службою наказу Господарського суду міста Києва від 14.06.2012 №34/289-64/200, пред`явив зазначений наказ до виконання і приватним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Верховним Судом, при прийнятті цієї постанови враховано, що скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2021 призведе до невиконання рішення і суперечитиме статтям 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 129-1 Конституції України. І це суперечитиме такому основоположному принципу, як верховенство права і його складовій - справедливості. Невиконання судового рішення свідчитиме про ілюзорність судового захисту.

Європейський суд з прав людини в п. 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

З огляду на наведене та беручи до уваги спрямованість дій державного виконавця на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, з метою захисту та реалізації прав стягувача, а також те, що ці дії було вчинено державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій в частині задоволення скарги ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М. О.; визнання протиправними дії приватного виконавця Чучкова М. О. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2021 у виконавчому провадженні №64952435; скасування постанови приватного виконавця Чучкова М. О. від 24.03.2021 про відкриття виконавчого провадження №64952435.

6. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною 3. ст. 304 ГПК України передбачено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з приписами п. 3 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 311 ГПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на зазначене вище, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав задоволення касаційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк», скасування судових рішень судів попередніх інстанцій в частині задоволення скарги ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О., про визнання протиправними дії приватного виконавця Чучкова М. О. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2021 у виконавчому провадженні №64952435, про скасування постанови приватного виконавця Чучкова М. О. від 24.03.2021 щодо відкриття виконавчого провадження №64952435, та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні скарги ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на дії приватного виконавця.

7. Судові витрати

Відповідно до ст. 315 ГПК України у постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною 14 ст. 129 ГПК України передбачено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Статтею 344 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Оскільки Судом відмовлено в задоволенні скарги ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на рішення, дію приватного виконавця, судові витрати покладаються на ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр».

Керуючись ст.ст. 300, 301, 304, 308, 311, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 у справі № 34/289-64/200 скасувати в частині задоволення скарги ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М. О.; про визнання протиправними дії приватного виконавця Чучкова М. О. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2021 у виконавчому провадженні №64952435; про скасування постанови приватного виконавця Чучкова М. О. від 24.03.2021 про відкриття виконавчого провадження №64952435.

Прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні скарги ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» на дії приватного виконавця.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» (08622, Київська область, Васильківський район, с. Плесецьке, Гранкар`єр, ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) 4 540,00 грн судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» (08622, Київська область, Васильківський район, село Плесецьке, Гранкар`єр, ) на користь приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича (07300, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, вул. Шолуденка, 19, ідентифікаційний код ) 2 270,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя О. М. Баранець

Суддя В. І. Студенець