ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2021 р. Справа№ 910/3579/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКА І ТЕХНІКА"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 р.

у справі № 910/3579/21 (суддя - Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-

РЕКОНСТРУКЦІЯ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКА І ТЕХНІКА"

про стягнення 91 107,74 грн.

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКА І ТЕХНІКА" про стягнення 91 107,74 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.09.2014 № 420599/1юр, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 91 107,74 грн., з яких: 77 178,72 грн. - основна заборгованість, 841,91 грн. - пеня, 4 617,45 грн. - 3 % річних та 8 469,66 грн. - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі № 910/3579/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКА І ТЕХНІКА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" основну заборгованість в сумі 77.178 (сімдесят сім тисяч сто сімдесят вісім) грн. 72 коп., 3 % річних в сумі 4 617 (чотири тисячі шістсот сімнадцять) грн. 45 коп., інфляційні втрати в сумі 8 469 (вісім тисяч чотириста шістдесят дев`ять) грн. 66 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) 00 коп. У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "НАУКА І ТЕХНІКА" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі № 910/3579/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" в повному обсязі. Також представник апелянта просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі № 910/3579/21.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що в рамках справи 910/16782/19 суддя Господарського суду міста Києва, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» про видачу судового наказу за вимогою «про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКА 1 ТЕХНІКА» заборгованості за послуги з централізованого опалення. Не погодившись з рішенням суду відповідач подав заяву про скасування вищезгаданого наказу. Так дослідивши матеріали справи та встановивши факт, що в період з 30.08.2018 року в магазині сталася пожежа і аж до січня 2020 року приміщення перебувало в аварійному стані, тобто в ньому ніхто не знаходився і допуск до останнього було обмежено, а всі комунікації було перекрито представниками МНС то і отримання послуг з централізованого опалення було не можливе, судом вищезгаданий наказ було скасовано. Тобто в матеріалах справи не містяться докази щодо фактичного надання позивачем послуг їхньої якості та кількості, що є не законним та протиправним, а є лише посилання на площі приміщень та тарифи (відсутні будь-які акти виконаних робіт)».

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКА І ТЕХНІКА" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Алданова С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКА І ТЕХНІКА" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі № 910/3579/21 - залишено без руху. Товариству з обмеженою відповідальністю "НАУКА І ТЕХНІКА" було надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків шляхом надання до Північного апеляційного господарського суду, доказів надсилання копії апеляційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" на належну адресу.

09.09.2021 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшла заява про усунення недоліків, а саме надані докази надсилання копії апеляційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" на належну адресу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 року задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі № 910/3579/21 та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "НАУКА І ТЕХНІКА" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКА І ТЕХНІКА" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі № 910/3579/21. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі № 910/3579/21. Витребувано з Господарського суду міста Києва справу №910/3579/21. Роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

20.09.2021 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі № 910/3579/21 без змін.

18.10.2021 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Господарського суду міста Києва на виконання умов ухвали Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 року надійшли матеріали справи № 910/3579/21.

За змістом ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України унормовано, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки сторони письмово висловили свою правову позицію з даного спору, клопотань про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлялось, а необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 №1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" здійснює свою здійснює свою діяльність в сфері теплопостачання на підставі ліцензії № 198 від 01.06.2012 року.

Судом встановлено, що приміщення № 123 (опалювальна площа 206,6 м2) розташоване за адресою 02105, м. Київ, вул. Будівельників, 4 на момент укладання договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води використовувалось відповідачем на підставі договору оренди № 299 від 13 жовтня 2005 року, на даний час дане нежитлове приміщення належить на праві приватної власності ТОВ «НАУКА І ТЕХНІКА», яке фактично використовується для розміщення «книжкового магазину", що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яке міститься в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ", як виконавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "НАУКА І ТЕХНІКА", як споживачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.09.2014 № 420599/1юр (далі - Договір) відповідно до предмету якого позивач зобов`язується своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 2.2 Договору надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: 02105, м. Київ, вул. Будівельників, 4 здійснюється ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ".

Відповідно до п. 5 договору тарифи на послуги становлять: з централізованого опалення; з будинковими без будинкових приладів обліку теплової енергії 431,30 (з ПДВ) грн за гігакалорію; з централізованого постачання гарячої води 25,36 грн за куб. метр.

Плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10 - 13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 №630 (п. 7 договору).

За умовами пункту 9 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно з пунктом 10 договору послуги оплачуються готівкою або в безготівковій формі.

Положеннями пункту 14 Договору передбачено, що за несвоєчасне внесення плати із відповідача стягується пеня у розмірі, встановленому законом, ------відсотків.

Відповідно до підпункту 1 пункту 18 Договору, позивач має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги пеню у розмірі, встановленому законодавством і цим договором.

Відповідно до п. 31 договору, цей договір укладено на строк до 01.09.2015 і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Дія цього договору поширюється на взаємовідносини, які виникли між сторонами до моменту його укладення відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України, а саме, 01.10.2015 (п. 32 договору).

Як стверджував позивач, при зверненні з позовом до суду, ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" виконало взяті на себе зобов`язання щодо надання послуг за договором, однак, відповідачем допущено неналежне виконання зобов`язань за вказаним договором щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг за період з листопада 2017 року по грудень 2020 року, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю "НАУКА І ТЕХНІКА" 77 178,72 грн. заборгованості, а також нарахованих на неї пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до статті 901 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 ЦК України визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статей 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Отже, укладення ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" та ТОВ "НАУКА І ТЕХНІКА" договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.09.2014 № 420599/1юр було спрямоване на отримання останнім таких послуг та одночасного обов`язку із здійснення їх оплати.

За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 9 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Як встановлено місцевим господарським судом, на виконання умов договору позивачем в період часу з листопада 2017 по грудень 2020 надано відповідачеві послуги з централізованого опалення на суму 77 178,72 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями нарядів про надання послуг, однак, відповідачем допущено неналежне виконання зобов`язань за договором щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 77 178,72 грн

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 77 178,72 грн., оскільки факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Також позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в сумі 841,91 грн., а також вимог про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 4.617,45 грн. та інфляційних втрат в сумі 8.469,66 грн.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, обов`язок оплатити основний борг, а також обов`язок оплатити нараховані на основний борг три відсотки річних та інфляційні втрати, є похідними один від одного зобов`язаннями, хоча і є взаємопов`язаними між собою; крім того, норми цивільного законодавства не ставлять в залежність одночасність вимог кредитора на стягнення з боржника основної заборгованості від одночасності права вимоги на стягнення трьох відсотків річних, інфляційних у зв`язку з простроченням основного грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог в частині 3% річних в розмірі 3 % річних в сумі 4.617,45 грн. та інфляційних втрат в сумі 8.469,66 грн.

Щодо стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України визначено якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовані Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", положеннями якого встановлено, що за прострочку платежу платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону).

Таким чином, в силу наведених положень закону штрафні санкції за прострочення сплати грошових коштів можуть бути стягнуті саме в разі, якщо таке передбачено договором (встановлено за згодою сторін).

З умов Договору вбачається, що сторонами спору не передбачений розмір пені, яка підлягає стягнення з відповідача за порушення грошового зобов`язання за Договором.

Приписами частини 1 статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

При цьому, зазначення в пунктах 14 та підпункту 1 пункту 18 Договору в частині розміру пені, який встановлений законом не може бути підставою для стягнення з відповідача пені, оскільки приписами частини 1 статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", розмір пені має бути встановлений в договорі, який, в свою чергу, укладеним між сторонами Договором не передбачений.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 841,91 грн.

Також, колегія суддів зазначає щодо доводів викладених скаржником в апеляційній скарзі на приймаються до уваги, оскільки доказів того, що в період з 30.08.2018р. в магазині сталася пожежа і всі комунікації було перекрито представниками МНС суду не надано.

Так, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Суд апеляційної інстанції, серед іншого, враховує, що у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального та матеріального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "НАУКА І ТЕХНІКА".

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКА І ТЕХНІКА" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 01.06.2021 р. у справі № 910/3579/21 - залишити без змін.

2. Поновити дію рішення Господарського суду м. Києва від 01.06.2021 р. у справі № 910/3579/21.

3. Судові витрати за розгляд апеляційних скарг покласти на Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва".

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець