ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2021 р. м. Житомир Справа № 906/893/21

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання: Трохимчук І.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітель-Будсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент"

про стягнення 971 240,98грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітель-Будсервіс" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" про стягнення 971 240,98грн, з яких: 816 127,37грн основного боргу, 55 859,51грн 3% річних, 99 254,10грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору підряду №20/02 від 20.02.2019 щодо оплати виконаних підрядних робіт.

В якості правових підстав позивач зазначає, зокрема, ст.11, 525, 526, 610, 625, 626, 629, 875, 886 Цивільного кодексу України, ст. 193, 222 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 20.08.2021 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання.

Ухвалою суду від 01.11.2021 постановлено прийняти до розгляду заяву позивача від 25.10.2021 та вважати заявленим до розгляду спір в редакції уточненої позовної заяви; закрити підготовче провадження та призначити справу №906/893/21 до судового розгляду по суті; призначити судове засідання на 25.11.2021 о 12:30.

22.11.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітель-Будсервіс" надійшла заява від 18.11.2021 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент", які знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах у межах ціни позову - 971 240,98грн.

Ухвалою суду від 01.11.2021 у задоволенні заяви ТОВ "Капітель-Будсервіс" від 18.11.2021 про забезпечення позову відмовлено.

Представник позивача в судове засідання 25.11.2021 не з`явився. 24.11.2021 на електронну пошту суду надіслав клопотання від 24.11.2021 про розгляд справи за його відсутності, в якому, зокрема, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 25.11.2021 також не з`явився, хоча з датою, часом та місцем судового розгляду справи ознайомлений вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 145).

Згідно ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки, явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що відсутність відповідача чи її представника не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

20.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітель-Будсервіс" (підрядник, позивач) укладено договір підряду №20/02 (надалі - Договір) (а.с.17-22), предметом якого є виконання підрядником повного комплексу робіт по об`єкту будівництва: "Будівництво комплексу житлових будинків на вул. Леніна, 55 (вул. Харченка, 55) в Дарницькому районі м. Києва", І черга будівництва. Житловий будинок №1" (далі - об`єкт) (п.1.1 Договору).

Перелік повного комплексу робіт, передбачених проектною документацією, що виконується підрядником за цим договором, зазначений у п.1.2 Договору.

Відповідно до п.4.1 Договору договірна ціна повного комплексу робіт, включаючи вартість матеріалів, вказаних у п.1.2 Договору, визначається згідно договірної ціни (Додаток №1), що є невід`ємною частиною договору і складає 2 477 899,67грн, в тому числі ПДВ 20% - 412 983,28грн. Вартість окремих видів робіт на одиницю виміру, що визначена в Додатку №1, є твердою. Вартість матеріалів є динамічною.

Розрахунки за виконані та прийняті роботи здійснюються на визначених цим договором умовах (п.4.2 Договору).

Так, п.11.1 Договору встановлено, що замовник проводить розрахунки за виконані та прийняті роботи, згідно підписаних сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в і Довідок про вартість виконаних будівельних робіт/ та витрати/ форми КБ-3, які підрядник зобов`язаний щомісячно надавати замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця, у двох примірниках.

Згідно п.11.2 Договору замовник приймає виконані належним чином підрядником роботи шляхом підписання КБ-2в і КБ-3 протягом десяти робочих днів з моменту їх отримання або надає мотивовану (обґрунтовану) відмову у письмовій формі від приймання робіт та підписання наданих КБ-2в і КБ-3.

Оплата виконаних підрядником робіт здійснюється замовником протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання Актів (ф. КБ-2в), Довідок (ф. КБ-3) (п.11.3 Договору).

Крім того, п.11.4 Договору сторони передбачили, що замовник надає підряднику послуги генпідряду - адміністративно-господарські витрати, пов`язані із забезпеченням підрядника технічною документацією і фронтом робіт, координацією виконання робіт, здійсненням технічного нагляду, вирішенням питань матеріально-технічного постачання, прийманням і здачею виконаних підрядником робіт замовнику будівництва; сторожовою охороною виконаних робіт в межах будівельного майданчика; здійснення заходів з техніки безпеки і охорони праці загального характеру; благоустроєм і утриманням будівельного майданчика, вивезенням сміття; оплатою роботи частково використовуваних протягом зміни підйомних механізмів.

Підрядник сплачує щомісячно замовнику плату за виконання послуг генпідряду у розмірі 2,5% від вартості виконаних будівельно-монтажних робіт без вартості матеріалів та обладнання підрядника за звітний місяць шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок замовника протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання Актів (ф. КБ-2в), Довідок (ф. КБ-3). Сторони мають право здійснювати зарахування зустрічних грошових вимог за надані послуги генпідряду та виконані роботи згідно складеного протоколу зарахування зустрічних однорідних вимог (п.11.5 Договору).

Факт надання послуг генпідряду підтверджується відповідним Актом про надання послуг (п.11.6 Договору).

Окрім того, 14.05.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору підряду №20/02 від 20.02.2019, згідно п.1 якої підрядник своїми силами та засобами зобов`язався виконати повний комплекс додаткових робіт з улаштування фундамента Фк-2 під кран КБ-647.А6 по об`єкту будівництва: "Будівництво комплексу житлових будинків на вул. Леніна, 55 (вул. Харченка, 55) в Дарницькому районі м. Києва", І черга будівництва. Житловий будинок №1" (а.с. 23).

Відповідно до п.3 вказаної вище додаткової угоди загальна вартість по Договору з урахуванням робіт, визначених у п.1 цієї угоди, складає 2 982 631,6грн, у тому числі ПДВ 20% - 497 105,28грн.

На виконання умов договору підряду №20/02 від 20.02.2019 та додаткової угоди від 14.05.2019, ТОВ "Капітель-Будсервіс" за період з березня 2019 року по листопад 2019 року надало ТОВ "Домобудівельна компанія "Фундамент" послуги на загальну суму 2 854 813,61грн, що підтверджується підписаними Актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в і Довідками про вартість виконаних будівельних робіт/ та витрати/ форми КБ-3 за березень 2019 року, за травень 2019 року, за червень 2019 року, за листопад 2019 року (а.с.25-30, 39, 42).

ТОВ "Домобудівельна компанія "Фундамент" зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг виконало частково, сплативши ТОВ "Капітель-Будсервіс" 2 033 292,81грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень (а.с. 31-37, 40).

Крім того, позивачем разом з позовною заявою подано підписані повноважними представниками сторін протоколи взаємозаліку до договору підряду №20/02 від 20.02.2019: від 31.07.2019 (на суму 4 488,73грн) та від 31.12.2019 (на суму 904,70грн) (а.с. 38, 41).

З огляду на викладене, у відповідача виник борг у розмірі 816 127,37грн (2 854 813,61грн - 2 033 292,81грн - 4 488,73грн - 904,70грн).

У зв`язку з цим, позивачем відповідачу направлено вимогу №01/01-06 від 02.06.2021 про сплату вказаної суми заборгованості, яку останній отримав за вх.№78 07.06.2021 (а.с. 47-54) і котру залишив без відповіді та без виконання.

Внаслідок невиконання відповідачем свого обов`язку щодо оплати отриманих послуг, станом на момент звернення позивача з відповідним позовом до суду у ТОВ "Домобудівельна компанія "Фундамент" наявна основна заборгованість у сумі 816 127,37грн.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Беручи до уваги зміст правовідносин, які склалися між сторонами, та характер взятих ними зобов`язань, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору будівельного підряду.

У відповідності до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Також, ч.4 ст.837 ЦК України встановлено, що до окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави (побутового підряду, будівельного підряду, підряду на проектні та пошукові роботи), положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч.1 ст.875 ЦК України).

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч.2 ст.875 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Частина 4 статті 882 ЦК України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

За приписами ч.1 ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

За ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення 816 127,37грн основного боргу.

Суд зазначає, що позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення основного боргу в сумі належними та допустимими доказами у справі, зокрема, підписаними Актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в і Довідками про вартість виконаних будівельних робіт/ та витрати/ форми КБ-3 за березень 2019 року, за травень 2019 року, за червень 2019 року, за листопад 2019 року (а.с.25-30, 39, 42).

У свою чергу, відповідач доказів сплати заборгованості в даному розмірі суду не надав.

За наведених обставин, суд задовольняє вимогу про стягнення з відповідача 816 127,37грн основного боргу.

4. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 55 859,51грн 3% річних та 99 254,10грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, варто зауважити, що постановою Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №922/1008/16 підтверджено висновок, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних.

Таким чином, з огляду на те, що матеріалами справи підтверджено факт здійснення відповідачем часткової сплати боргу 06.05.2019 на суму 900 000,00грн, 05.06.2019 на суму 324 000,00грн, 06.06.2019 на суму 43 220,33грн, 18.06.2019 на суму 50 000,00грн, 21.06.2019 на суму 150 000,00грн, 01.07.2019 на суму 50 000,00грн 09.07.2019 на суму 200 000,00грн, 02.12.2019 на суму 316 072,48грн (а.с.31-37, 40), судом за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга:Закон", здійснено власний розрахунок 3% річних, згідно якого задоволенню підлягає вимога про стягнення 55 767,74грн 3% річних, з яких:

- за актом березня 2019 року:

а) на заборгованість у розмірі 134 774,00грн за період 13.04.2019-05.05.2019 - 254,78грн;

- за актом травня 2019 року:

а) на заборгованість у розмірі 50 000,00грн за період 15.06.2019-17.06.2019 - 12,33грн;

б) на заборгованість у розмірі 150 000,00грн за період 15.06.2019-20.06.2019 - 73,97грн;

в) на заборгованість у розмірі 220 466,00грн за період 15.06.2019-01.12.2019 - 3 080,48грн;

г) на заборгованість у розмірі 561 359,72грн за період 15.06.2019-10.08.2021 - 36 311,52грн;

- за актом червня 2019 року:

а) на заборгованість у розмірі 261 065,00грн за період 12.07.2019-31.07.2019 - 429,15грн;

б) на заборгованість у розмірі 256 577,00грн за період 01.08.2019-10.08.2021 - 15 605,51грн.

У задоволенні вимоги про стягнення 91,77грн (55 859,51грн - 55 767,74грн) 3% річних суд відмовляє.

Під час перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

Крім того, вважається, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а внесена з 16 по 31 число не індексується і розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число відповідного місяця, інфляційна зміна розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 число місяця - інфляційна зміна розраховується з урахуванням цього місяця (Лист Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97р).

Перевіривши наведений у позовній заяві розрахунок інфляційних втрат, суд вважає, що позивачем не враховано вищенаведені положення, а тому з урахуванням положень ст.14 Господарського процесуального кодексу України, судом за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга:Закон", здійснено власний розрахунок інфляційних втрат, згідно якого стягненню з відповідача підлягають 98 608,67грн, з яких:

- за актом березня 2019 року:

а) на заборгованість у розмірі 134 774,00грн за квітень 2020 року - 1 347,74грн;

- за актом травня 2019 року:

а) на заборгованість у розмірі 220 466,78грн за період червень-листопад 2019 року - 198,42грн;

б) на заборгованість у розмірі 561 359,72грн за період червень 2019 року-липень 2021 року - 65 426,57грн;

- за актом червня 2019 року:

а) на заборгованість у розмірі 256 577,00грн за період серпень 2019 року-липень 2021 року - 31 635,94грн.

Суд відмовляє у стягненні 645,43грн (99 254,10грн - 98 608,67грн) інфляційних втрат у зв`язку з необґрунтованістю їх нарахування.

5. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

Згідно ч. 2, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на докази, які містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: з відповідача на користь позивача слід стягнути 816 127,37грн основного боргу, 55 767,74грн 3% річних, 98 608,67грн інфляційних втрат. У частині вимог щодо стягнення 91,77грн 3% річних та 645,43грн інфляційних втрат суд відмовляє в позові.

7. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Що стосується витрат на надання правової допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 Господарського процесуального кодексу України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи наявний ордер на надання правової допомоги адвокатом Поліщуком Валентином Вячеславовичем серії АІ №1140793 від 10.08.2021, виданий Адвокатським об`єднанням "ЮСГАРД" (а.с. 70).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження заявленого розміру витрат на правову допомогу, представником позивача надано укладений 01.06.2021 між Адвокатським об`єднанням "ЮСГАРД" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітель-Будсервіс" (клієнт) договір про надання правової допомоги (а.с. 59-64).

Пунктом 1.1 даного договору погоджено, що виконавець зобов`язується здійснювати захист, представництво інтересів клієнта та надавати інші види правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені цим договором, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", іншими актами чинного законодавства, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги і фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у ст.126 Господарського процесуального кодексу України та у ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно ст.15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Адвокатом Поліщуком В.В. у матеріали справи подано копії платіжних доручень №302 від 02.06.2021 і №436 від 09.08.2021 про оплату юридичних послуг позивачем останньому 20 000,00грн та 23 800,00грн - відповідно (а.с. 68-69).

Відповідач заперечень щодо суми витрат на професійну правничу допомогу не подав.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також зміст п.2 ч.1, п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про стягнення судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" (11641, Житомирська обл., Малинський район, с. Пиріжки, вул. Соборна, буд. 57, кім. 18, ідентифікаційний код 40048603) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітель-Будсервіс" (03058, м. Київ, вул. Голего Миколи, буд. 6; ідентифікаційний код 42046765):

- 816 127,37грн основного боргу;

- 55 767,74грн 3% річних;

- 98 608,67грн інфляційних втрат;

- 14 557,56грн судового збору;

- 43 766,75грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Відмовити в позові в частині вимог щодо стягнення 91,77грн 3% річних та 645,43грн інфляційних втрат.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 02.12.21

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу (рек.) та на електронні пошти: ;

ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу (11641, Житомирська область, Малинський район, с.Пиріжки, вул. Соборна, буд.57, кімн.18) (рек. з пов.)

та на електронну пошту: