СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Харків Справа № 917/253/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М. , суддя Крестьянінов О.О.,

за участю секретаря судового засідання Ісичко С. Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ,

та апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», м. Полтава,

на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.07.2021 (суддя Паламарчук В.В.), ухвалене в приміщенні Господарського суду Полтавської області в м. Полтаві о 10 год 04 хв, повний текст якого складений 06.08.2021,

у справі №917/253/21

за позовом: Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ,

до відповідача: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», м. Полтава,

про стягнення 3563896,54грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2021 АТ Укртрансгаз звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до АТ Оператор газорозподільної системи Полтавагаз (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) про стягнення 2850940,37грн заборгованості за перевищення замовленої потужності за договором транспортування природного газу від 19.09.2018 №, 306689,29грн пені, 281307,06грн інфляційних втрат, 124959,82 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 27.07.2021 у справі №917/253/21 позов задоволено частково; стягнуто з АТ "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" на користь АТ "Укртрансгаз" 2850940,37грн заборгованості за перевищення замовленої потужності за договором транспортування природного газу від 19.09.2018 №, 149196,15грн пені, 124642,02грн 3% річних, 281307,06грн інфляційних втрат та 49411,29грн судового збору (т.2, а.с.63-72).

Рішення місцевого господарського суду з посиланням на статті 11, 204, 509, 530, 611, 612, 629, 638 ЦК України , статті 180, 181, 193 ГК України мотивовано тим, що матеріалами справи доведено факт перевищення відповідачем у травні-грудні 2019 року договірної (замовленої) потужності; позивачем направлені відповідачеві відповідні рахунки на оплату та акти надання послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності), які підписані відповідачем без зауважень та частково оплачені за травень-серпень 2019 року, у зв`язку з чим розмір заборгованості відповідача за перевищення замовленої потужності за договором транспортування природного газу від 19.09.2018 № за вересень-грудень 2019 року становить 2850940,37грн. Також, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування пені у сумі 149196,15грн, 3% річних у сумі 124642,02грн та інфляційних втрат в сумі 281307,06грн. Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що договір від 19.09.2018 № виконується, що свідчить про відсутність підстав вважати його неукладеним.

Відмовляючи у стягненні пені у сумі 157493,14грн, суд першої інстанції зазначив, що: по-перше, позивачем неправильно визначений період нарахування пені за порушення строків оплати за зобов`язаннями травня, жовтня і листопада 2019 року, оскільки не врахована правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 25.04.2018 у справі № 803/350/17, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, за якою прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь, а отже останнім днем виконання зобов`язань зі сплати за перевищення замовленої потужності за травень, жовтень і листопад 2019 року є 20.06.2019 року, 20.11.2019 та 20.12.2019, відповідно, тому датою початку прострочення оплати є наступна дата відповідного місяця; по-друге, позивачем при здійсненні розрахунку пені не враховано положення ч. 6 ст. 232 ГК України та нараховано штрафні санкцій за прострочення виконання зобов`язання більш ніж за шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для застосування позовної давності щодо нарахування пені, та зазначив, що позовна давність щодо нарахування пені повинна обчислюватись з 18.02.2020.

Також, суд вказав на наявність арифметичних помилок при здійсненні позивачем розрахунку 3% річних за зобов`язаннями жовтня-листопада 2019 року. Так, позивачем нарахування проводилось з 20 числа наступного місяця, а не з 21 числа відповідного місяця, у зв`язку з чим судом відмовлено у стягненні 317,80грн 3% річних.

АТ «Укртрансгаз» з рішенням місцевого господарського суду не погодилось та 27.08.2021 звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 27.07.2021 у справі №917/253/21 в частині відмови у стягненні 157493,14грн пені та 317,80грн 3% річних та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (т.2,а.с.79-84).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що господарська санкція нараховується за кожен день прострочення на відповідну суму, а тому позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожен день прострочення. Право на позов про стягнення такої санкції за кожен день прострочення виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Отже, на думку скаржника, позовна давність по стягненню пені за порушення замовником строків виконання грошового зобов`язання з оплати вартості перевищеної замовленої (договірної) потужності за травень 2019 року розпочався з 20.06.2019, за вересень 2019 року з 22.10.2019, за жовтень 2019 року з 20.11.2019, за листопад 2019 року з 20.12.2019 та за грудень 2019 року - з 21.01.2020. Також вказує на те, що з 12.03.2020 по 01.10.2021 на території України введені карантинні обмеження, а отже, враховуючи п.12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення ЦК України» та п.7 розділу ІХ «Прикінцеві положення» ГК України, позовна давність щодо стягнення пені по зобов`язанням відповідача за період серпень, грудень 2019 року продовжується на строк дії встановленого карантину та, відповідно, вказаний строк не є таким, що сплив. Крім того, позивач вказує на те, що за умовами укладеного між сторонами договору відповідач зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності, а отже, скаржник вважає, що останнім днем для здійснення відповідної оплати є день, що передує вказаній даті, тобто 19 число відповідного місяця.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» з рішенням місцевого господарського суду також не погодилось та 30.08.2021 звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить зупинити провадження у справі № 917/253/21 до набрання законної сили судовим рішенням у господарській справі №917/1466/19; скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 27.07.2021 у справі №917/253/21 повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що транспортування природного газу може здійснюватися лише в межах газотранспортної системи на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи. Умовами договору транспортування природного газу від 19.09.2018 №, який укладений між сторонами спору, встановлено, що обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування); окремим додатком 3 до цього договору визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника; обов`язковість укладання цих додатків визначена умовами договору від 19.09.2018 №. Однак додатки 1,2,3 до договору транспортування природного газу від 19.09.2018 № між сторонами не підписані та не узгоджувалися. Скаржник вважає, що відсутність додатку 3 вказує на неузгодженість сторонами при підписанні договору переліку комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу, та їх характеристик, що в сукупності вказує на неузгодженість сторонами такої істотної умови договору як предмет договору, а тому у відповідності до ч.8 ст.181 ГК України договір є неукладеним в частині узгодження обсягу замовленої потужності (величини замовленої потужності). Крім того, скаржник вказує на те, що місцевим господарським судом порушено норми процесуального права, оскільки відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Так, у провадженні Східного апеляційного господарського суду перебуває справа №917/1466/19 за позовом АТ «Укртрансгаз» до АТ «Полтавагаз» про стягнення заборгованості за обсяги небалансу за договором транспортування природного газу від 19.09.2018 №, тоді як предметом спору у цій справі є заборгованість за перевищення замовленої потужності за цим же договором.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача АТ «Полтавагаз» заперечує проти вимог позивача та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ «Укртрансгаз». При цьому, з посиланням на постанову Верховного Суду від 04.08.2021 у справі №903/973/19 відповідач зазначає, що між сторонами спору не підписувались додатки 1,2,3 (обов`язковість укладення яких визначено умовами договору транспортування природного газу від 19.09.2018 № ), що свідчить про неузгодженість такої істотної умови, як предмет договору, а тому в силу приписів статті 180 ГК України договір в частині узгодження обсягу замовленої потужності (величини замовленої потужності) є неукладеним. У зв`язку з цим відповідач не визнає наявність договірних відносин між сторонами спору щодо надання послуг замовленої потужності. Крім того, відповідач погоджується з висновками місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення пені (т.2,а.с.131-135).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача АТ «Укртрансгаз» посилається на те, що укладений між сторонами спору договір транспортування природного газу від 19.09.2018 № відповідає умовам типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2497. Крім того, вказує на те, що визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладання договору, а не за наслідками виконання його сторонами; про виконання умов договору свідчать дії відповідача по виконанню його зобов`язань, зокрема, підписання актів приймання-передачі природного газу на ГРС, актів наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) за спірний період, здійснення оплати послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) за травень-серпень 2019 року тощо.

Крім того, позивач зазначає про необґрунтованість клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки одержання доступу до потужності є окремою від послуг врегулювання добового негативного небалансу послугою, яка сплачується за можливість користування договірною потужністю, тобто частиною технічної потужності газотранспортної системи, в той час як послуга врегулювання добового небалансу є оплатою вартості природного газу в обсязі добового небалансу (т.2, а.с.158-167).

23.11.2021 позивачем подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, у якому він просить визнати поважними причини неподання доказів до суду першої інстанції та поновити пропущений строк на подання доказів; долучити до матеріалів справи додаткові докази, а саме: копію адвокатського запиту від 09.11.2021 №128660/3, копію листа НКРЕКП від 16.11.2021 №13157/16.2.1/7-21, копію звітів про використану потужність газотранспортної системи та стан розрахунків АТ «Полтавагаз» за травень-липень 2019 року (форми №8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна); копію довіреності АТ «Укртрансгаз» (т.2,а.с.177-192).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 та від 04.10.2021 у цій справі встановлено учасникам справи строк до 05.10.2021 та до 11.10.2021, відповідно, для подання заяв, клопотань тощо (т.2, а.с. 129,130).

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

У п.74 постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.12.2018 у справі №904/5995/19 зазначено, що відповідно до частини другої статті 119 ГПК України за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач не звертався до суду апеляційної інстанції з клопотанням про продовження строку на подання клопотання.

Враховуючи, що клопотання позивача заявлене з пропуском строків, встановлених ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 та від 04.10.2021 та без клопотання про його продовження, суд апеляційної інстанції, дотримуючись положень статті 118 ГПК України, дійшов висновку про залишення вказаних клопотань позивача без розгляду.

Також суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі у справі № 917/253/21 до набрання законної сили судовим рішенням у господарській справі №917/1466/19 з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем не визначено, які саме обставини неможливо встановити у цій справі; рішення у справі №917/1466/19 жодним чином не вплине на оцінку і збирання доказів у цій справі та всі обставини, що мають значення для розгляду цієї справи, можуть бути встановлені господарським судом, що в сукупності свідчить про відсутність правових підстав для зупинення провадження у справ.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий ті ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги АТ «Укртрансгаз» та просив скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 27.07.2021 у справі №917/253/21 в частині відмови у стягненні 157493,14грн пені та 317,80грн 3% річних та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Одночасно заперечив проти вимог апеляційної скарги відповідача та просив відмовити у задоволенні його апеляційної скарги.

Представник відповідача підтримала вимоги апеляційної скарги АТ «Полтавагаз» та просила рішення Господарського суду Полтавської області від 27.07.2021 у справі №917/253/21 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. При цьому зазначила про необґрунтованість вимог апеляційної скарги позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

19.09.2018 між ПАТ "Укртрансгаз" (оператором) та ПАТ «Полтавагаз» (замовником) укладений договір транспортування природного газу №, п.2.1 якого встановлено, що оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Згідно з п.2.2 цього договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

У п.2.3 цього договору визначені послуги, які можуть бути надані замовнику за договором:

-послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

-послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

-послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі- балансування).

Відповідно до п.2.4 цього договору обсяг послуг, що надаються за цим договором (крім послуг балансування), визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування).

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу (п.2.5 договору).

У п. 2.7 цього договору встановлено, що оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу (п. 2.8 договору).

Пунктом 3.2 цього договору встановлено, що оператор має право стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором.

Згідно з п.4.1 цього договору замовник зобов`язаний: не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом та цим договором.

Окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем / газовидобувним підприємством/ виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника (п.5.4 договору).

У п.5.5 цього договору зазначено, що на кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків обліку природного газу через вузол обліку природного газу (ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п.6.1, п.6.2 цього договору оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності). Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу.

Пунктом 8.1 цього договору встановлено, що величина договірної потужності замовника визначається згідно з величиною потужностей, визначених у додатку 1 до цього договору. Величина договірної потужності замовника визначається відповідно до розподілу потужності, який здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу та оформлюється додатком 1 до цього договору.

Згідно з п.8.3 цього договору вартість договірної потужності на період газового місяця (Р) визначається як сума вартості договірних потужностей за кожен день газового місяця: де Р вартість договірної потужності на період газового місяця; m кількість днів в газовому місяці; Рd- вартість договірної потужності за кожний день газового місяця, яка розраховується за відповідною формулою.

Замовник сплачує оператору вартість замовленої потужності, як зазначено в цьому розділі, незалежно від того, була чи не була повністю використана замовлена потужність.

Вартість послуг транспортування природного газу в точці виходу складається з двох частин: перша - виражена в грошовій формі (визначається з урахуванням тарифів у точках виходу та замовленої потужності в цих точках); друга у натуральному вираженні обсягів природного газу для забезпечення витрат оператора для точок виходу (визначається у відсотках до обсягу протранспортованого газу в точках виходу), що передаються замовником оператору за кожний газовий місяць та оформлюються актом приймання-передачі природного газу до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Пунктом 8.4 цього договору встановлено, що у випадку перевищення замовником розміру договірних потужностей у точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за період газового місяця замовник сплачує додаткову плату, яка розраховується за відповідною наведеною формулою. Підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені оператором і звітах про використання договірної потужності, який надається замовнику до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу і містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді.

Згідно з п.п.11.1-11.3 цього договору послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг. Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора. Замовник протягом двох днів з дати одержання наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акту наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг.

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.13.5 договору).

Відповідно до п.1 додаткової угоди від 30.11.2018 №1 до договору транспортування природного газу від 19.09.2018 № сторони дійшли згоди, що договір набирає чинності з 01.03.2019 на строк до 31.12.2022 (т.1,а.с.17).

У додатковій угоді від 29.07.2019 №3 до договору транспортування природного газу від 19.09.2018 № сторони дійшли згоди викласти розділи ІІ-ХІІ договору в новій редакції. Так, відповідно до п.2.1, п.2.2 договору в редакції цієї додаткової угоди за цим договором оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні. Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

У п.2.3 договору в редакції цієї угоди зазначено, що обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Додаток 3 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу (п.2.7 договору в редакції додаткової угоди №3).

Згідно з п.6.1 договору в редакції цієї додаткової угоди оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному веб-сайті (п.6.3 цього договору).

Відповідно до п.8.1 договору в редакції цієї додаткової угоди вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності замовника згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

У п.8.2 договору в редакції цієї додаткової угоди визначена формула визначення вартості договірної потужності.

Пунктом 8.3 договору в редакції додаткової угоди №3 встановлено, що вартість перевищення замовником замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за відповідною формулою, одна зі складових якої є р - кількість замовлених точок входу та точок виходу, зазначених у додатку 1 до цього договору. За результатами остаточної алокації відборів та подач замовника оператор здійснює розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці.

Підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу.

Замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності у строк до двадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді.

Вартість перевищення замовленої потужності за кожен день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за формулою, наведеною у п.8.4 додаткової угоди, однією зі складових є р кількість замовлених точок входу і виходу, зазначених у додатку 1 до цього договору.

В матеріалах справи відсутні докази укладання між сторонами спору додатків 1, 2, 3, які є невід`ємними частинами договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 та необхідними для можливості визначення замовленої потужності, а також перевищення договірної потужності за умовами цього договору в редакції додаткової угоди №3 до цього договору.

31.05.2019, 30.06.2019, 31.07.2019, 31.08.2019, 30.09.2019, 31.10.2019, 30.11.2019, 31.12.2019 між сторонами спору підписані акти надання послуг, в яких визначено вартість послуги перевищення замовленої (договірної) потужності в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за місяць (т.1,а.с.29-36).

Так, в акті від 31.05.2019 №05-2019-/1000519 зазначено, що за травень 2019 року перевищення замовленої (договірної) потужності складає 48,95210тис.м3/добу, загальна сума з ПДВ - 9233,74грн (т.1,а.с.29).

Відповідно до акту від 30.06.2019 №06-2019-/1000619 перевищення замовленої (договірної) потужності складає 17,61308тис.м3/добу, загальна сума з ПДВ - 3322,32грн (т.1, а.с.30).

Також, перевищення замовленої (договірної) потужності та її вартість:

- за актом від 31.07.2019 №07-2019-/1000719 складає 2032,94300 тис. м3/добу, вартість - 383469,97грн;

- за актом від 31.08.2019 №08-2019-/1000819 складає 2420,95900тис. м3/добу, вартість - 456660,66грн;

- за актом від 30.09.2019 №09-2019-/1000919 складає 2671,70600тис. м3/добу, вартість - 503958,56грн;

- за актом від 31.10.2019 №10-2019-/1001019 складає 4390,16300тис. м3/добу, вартість - 828107,66грн;

- за актом від 31.11.2019 №11-2019-/1001119 складає 3846,69000тис. м3/добу, вартість 725593,44грн;

- за актом від 31.12.2019 №12-2019-/1001219 складає 4205,53000тис. м3/добу, вартість - 793280,71грн.

Позивач стверджує, що ним надіслані відповідачеві через інформаційну платформу рахунки та звіти про використання замовленої потужності АТ «ОГС «Полтавагаз», а саме:

- рахунок від 31.05.2019 № 05-2019- на суму 9233,74грн та звіт про використання замовленої потужності від 31.05.2019;

- рахунок від 30.06.2019 №06-2019-/1000619 на суму 3322,32грн та звіт про використання замовленої потужності від 30.06.2019;

- рахунок від 31.07.2019 № 07-2019-/1000719 на суму 383469,97грн та звіт про використання замовленої потужності від 31.07.2019;

- рахунок від 31.08.2019 №08-2019-/1000819 на суму 456660,66грн та звіт про використання замовленої потужності від 31.08.2019;

- рахунок від 30.09.2019 № 09-2019-/1000919 на суму 503958,56грн та звіт про використання замовленої потужності від 30.09.2019;

- рахунок від 31.10.2019 №10-2019-/1001019 на суму 828107,66грн та звіт про використання замовленої потужності від 31.10.2019;

- рахунок від 30.11.2019 №11-2019-/1001119 на суму 725593,44грн та звіт про використання замовленої потужності від 30.11.2019;

- рахунок від 31.12.2019 №12-2019-/1001219 на суму 793280,71грн та звіт про використання замовленої потужності від 30.12.2019 (т. 1, а.с. 39-62).

На підтвердження надсилання вказаних вище рахунків та звітів позивач надає реєстр файлів, відправлених з інформаційної платформи філії «Оператор ГТС «Укртрансгаз» (т.1,а.с.63).

Позивач стверджує, що відповідачем здійснені оплати рахунків за травень - серпень 2019 року, на підтвердження чого надає виписки по рахунку (т.1,а.с.64-68).

18.02.2021 АТ «Укртрансгаз» у зв`язку з неоплатою відповідачем рахунків за вересень-грудень 2019 року звернулось до Господарського суду Полтавської області із позовом до АТ «Полтавагаз», (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) про стягнення 2850940,37грн заборгованості за перевищення договірної потужності за договором транспортування природного газу від 19.09.2018 №, 306689,29грн пені, 124959,82грн 3% річних та 281307,06грн інфляційних втрат (т.1,а.с.1-82).

У відзиві на позов відповідач, зокрема, зазначає, що обсяг послуг, що надається за договором транспортування природного газу, визначається додатком №1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком №2 (транспортування), таким чином врегульований порядок документального підтвердження факту надання послуг за договором. Окремим додатком №3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи / прямим споживачем/ газовидобувним підприємством/ виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника. Відповідач зазначає, що обов`язковість укладання та невід`ємність додатків 1,2,3 до договору транспортування природного газу від 19.09.2018 № визначена умовами цього договору. Однак, додатки 1,2,3 до договору транспортування природного газу від 19.09.2018 №180700403 сторонами не підписані та не узгоджувались, а тому, на думку відповідача, відсутність вказаних додатків, і, зокрема, додатку №3, вказує на неузгодженість між сторонами переліку комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу та їх характеристик: назва, Pmax абсолютного, максимальних витрат (об`єму) газу комерційного вузла обліку за добу за стандартних умов, реквізити акта розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності тощо; відсутність цих додатків вказує на неузгодженість сторонами спору такої істотної умови як предмет договору, а тому договір транспортування від 19.09.2018 є неукладеним в частині узгодження замовленої потужності (величини замовленої потужності).

27.07.2021 місцевим господарським судом ухвалене оскаржуване рішення з підстав, зазначених вище (т.2, а.с.63-72).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з огляду на таке.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення оплати за перевищення договірної потужності за вересень-грудень 2019 року, підставою заявленого позову є неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності згідно з укладеним договором транспортування природного газу від 19.09.2018 №.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 3 (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини 2 статті 11, частини першої статті 509, частини першої статті 627 ЦК України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526, частина перша статті 628, стаття 629 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно з частинами 4, 7 статті 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частинами 1, 2 статті 193 ГК встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 901 глави 63 "Послуги. Загальні положення" ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Поряд з наведеними нормами, що є загальними, які регулюють правовідносини з надання послуг та порядок виконання відповідних зобов`язань, спірні правовідносини між сторонами як суб`єктами ринку природного газу України також регулюються спеціальними нормами, якими регламентовані правовідносини, що виникають стосовно послуг у сфері функціонування газотранспортної системи України.

Так, правовідносини за участі всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувних підприємств, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ, що виникають стосовно функціонування газотранспортної системи України, регламентовані Кодексом газотранспортної системи, який: розроблено відповідно до Законів України "Про ринок природного газу", "Про метрологію та метрологічну діяльність", "Про трубопровідний транспорт", "Про нафту і газ", "Про природні монополії" та інших нормативно-правових актів; визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України; є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України.

Пунктами 7, 45 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 32 Закону "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Отже, правовідносини між замовником та оператором газотранспортної системи щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування газу, у тому числі послуг балансування системи, що є складовими послуги транспортування природного газу, однією із особливостей яких є те, що вони здійснюються виключно на підставі договору транспортування, регламентуються, окрім як загальними положеннями про зобов`язання/договір та їх виконання, також спеціальними нормами, що регулюють правовідносини, які виникають стосовно функціонування газотранспортної системи України, зокрема положеннями Кодексу газотранспортної системи та Типового договору, який, з урахуванням приписів частини 4 статті 179 ГК України, визначає зміст та умови договору, укладеного між сторонами у цій справі.

Пунктом 5 гл. 1 «Загальні засади, терміни та скорочення» розділу І «Загальні положення» Кодексу газотранспортної системи, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 N 2493 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N 1378/27823 (надалі Кодекс ГТС) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги);

потужність - максимально допустиме перетікання обсягу природного газу, виражене в одиницях енергії до одиниці часу, що надається замовнику послуг транспортування відповідно до договору транспортування;

розподіл потужності - частина договору транспортування, яка визначає порядок та умови надання і реалізації права на користування договірною потужністю, яке надається замовнику транспортування у визначеній точці входу або точці виходу;

розподілена (договірна) потужність - частина технічної потужності газотранспортної системи, яка розподілена замовнику послуг транспортування згідно з договорами транспортування.

Відповідно до п. 1 глави ІІІ «Основні засади доступу до газотранспортної системи» розділу І Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: право користування газотранспортною системою в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Замовник послуг транспортування користується потужністю газотранспортної системи на засадах, визначених Законом України "Про ринок природного газу", цим Кодексом, а також договором транспортування природного газу (п.9 глави 3 «Основні засади доступу до газотранспортної системи» розділу І Кодексу ГТС ).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 30.09.2015 №2497, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N1383/27828, затверджено типовий договір транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Відповідно до положень пунктів 1, 9, 10 глави 1 розділу VIII цього Кодексу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. Замовлені величини розподілу потужності визначаються додатком до договору транспортування природного газу.

19.09.2018 між ПАТ "Укртрансгаз" (оператором) та ПАТ «Полтавагаз» (замовником) укладений договір транспортування природного газу №, п.2.1 якого встановлено, що оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

У п.2.3 цього договору визначені послуги, які можуть бути надані замовнику за договором:

-послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

-послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

-послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

29.07.2019 між сторонами спору укладена додаткова угода №3 до договору транспортування природного газу від 19.09.2018 №, п.1 якої встановлено викласти розділи ІІ-ХІІ договору в новій редакції. Так, відповідно до п.2.3 договору в редакції цієї угоди обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Відповідно до п. 1 гл.1 розділу VІІІ «Порядок укладення договору транспортування природного газу та фінансове забезпечення» Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом.

Згідно з п.п.1,2,10 глави 1 розділу ІХ «Розподіл потужності» Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи надає право користування потужністю точок входу/виходу на прозорих та недискримінаційних засадах відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Доступ до потужності надається оператором газотранспортної системи на такі періоди: 1) річний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий рік, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового року; 2) квартальний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий квартал, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового кварталу (квартали газового року починаються 01 жовтня, 01 січня, 01 квітня або 01 липня відповідно); 3) місячний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий місяць, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового місяця (місяці починаються кожного першого дня газового місяця); 4) на добу наперед - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності. Потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Загальна потужність кожної віртуальної точки виходу до газорозподільної системи дорівнює сумі технічних потужностей усіх фізичних точок виходу до газорозподільної системи, які вона об`єднує.

У п.п.16,17 глави 1 розділу ІХ «Розподіл потужності» Кодексу ГТС визначено, що замовник послуг транспортування одночасно може використовувати як гарантовану, так і переривчасту потужність у точках входу та виходу газотранспортної системи.

Величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

Алокація - це віднесення Оператором ГТС природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Пунктом 2 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГТС встановлено, що доступ до потужності надається лише замовникам послуг транспортування, які уклали з оператором газотранспортної системи договір транспортування. У договорі транспортування природного газу чи його окремому додатку зазначаються: точки входу та/або виходу; обсяг розподіленої (договірної) потужності; період (річний, квартальний, місячний); тип потужності (гарантована чи переривчаста, потужність з обмеженнями); строк, на який потужність була розподілена.

Розподіл потужності здійснюється за таких умов: у випадку річних періодів - для будь-яких п`ятнадцяти (15) газових років, наступних за газовим роком, у якому відбулося розподілення потужності; у випадку квартальних періодів - для будь-якого кварталу газового року, наступного за газовим роком, у якому відбулося розподілення потужності, або для будь-якого кварталу газового року, наступного за газовим кварталом, у якому відбулося розподілення потужності; у випадку місячних періодів - для газового місяця наступного за газовим місяцем, у якому відбулося розподілення потужності (п.5 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГТС).

Умови договору транспортування природного газу від 19.09.2018 № не місять таких його обов`язкових положень (умов), як: точки входу та/або виходу; обсяг розподіленої (договірної) потужності; період (річний, квартальний, місячний); тип потужності (гарантована чи переривчаста, потужність з обмеженнями), що в свою чергу позбавляє можливість встановити на який саме період наданий доступ до потужності та в яких точках входу/або виходу, з якими технічними характеристиками цих точок тощо.

За приписами п.п. 1-5 п.1 глави 4 розділу IV «Умови взаємодії оператора газотранспортної системи. Порядок присвоєння EIC-кодів та вимоги до інформаційної платформи» Кодексу ГТС інформаційна платформа має містити такі дані, зокрема: 1) перелік точок входу/виходу до/із газотранспортної системи; 2) інформацію про всіх суб`єктів ринку природного газу, включаючи споживачів, яким в установленому порядку присвоєні ЕІС-коди; 3) інформацію про постачальника "останньої надії"; 4) інформацію про постачальників із спеціальними обов`язками; 5) інформацію про Реєстри споживачів постачальників.

Матеріали справи не містять інформації яким чином відповідачеві присвоєні ЕІС-коди та на підставі яких даних визначені точки входу/виходу до/із газотранспортної системи відповідача, зважаючи на відсутність підписаних між сторонами спору додатків 1,2, 3 до договору транспортування природного газу.

Згідно з п.п. 1,2 глави 7 розділу ІХ «Розподіл потужності» Кодексу ГТС доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед надається на підставі укладеного договору транспортування та номінації (для точок міждержавного з`єднання - номінації/реномінації), підтвердженої оператором газотранспортної системи, відповідно до глави 1 цього розділу та вимог розділу XI цього Кодексу. У випадку якщо обсяг природного газу, визначений у номінації (для точок міждержавного з`єднання - номінації/реномінації), поданій замовником послуг транспортування, перевищує величину суми вже розподіленої йому потужності на річний, квартальний та місячний періоди, то вважається, що замовник послуг транспортування на величину перевищення подав заявку на розподіл потужності на добу наперед. Підтверджена оператором газотранспортної системи номінація на газову добу (для точок міждержавного з`єднання - номінація/реномінація) є підтвердженням розподілу потужності на добу наперед (на величину перевищення обсягом природного газу, визначеним у номінації, величини суми вже розподіленої замовнику послуг транспортування потужності на річний, квартальний та місячний періоди).

Відповідно до п.2.7 договору транспортування природного газу від 19.09.2018 в редакції додаткової угоди від 29.07.2019 №3:

- додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу на перед;

- додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед;

- додаток 3 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу.

Додатком 3 згідно типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2497, є «Перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу», в якому визначається: Назва ПППГ (ГРС, ПВВГ); місце встановлення та тип ВОГ (до/після вузла редукування); Pmax абсолютне (МПа); максимальна витрата (об`єму) газу комерційним вузлом обліку за добу за стандартних умов тощо.

Згідно з п.6.1 договору в редакції додаткової угоди №3 оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Відповідно до п.8.1 договору в редакції додаткової угоди №3 вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності замовника згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

У п.8.2 договору в редакції цієї додаткової угоди №3 сторони погодили формулу визначення вартості договірної потужності. Послуги доступу до потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи на період газового місяця, кварталу та/або року надаються на умовах 100% попередньої оплати (крім замовника послуг транспортування, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України Про ринок природного газу покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільної системи) у розмірі вартості замовленої потужності на період газового місяця за п`ять робочих днів до початку газового місяця, у якому буде забезпечуватись доступ до потужності.

Пунктом 8.3 договору в редакції додаткової угоди №3 встановлено, що вартість перевищення замовником замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за формулою:

де

z = 1 до 01 січня 2018 року;

z = 2 з 01 січня 2018 року;

p кількість замовлених точок входу і точок виходу, зазначенних в додатку 1 до цього Договору;

Вd вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей за день;

Cівх факт фактично використана потужність для і-тої точки входу, тис. куб. м/добу;

Cівих факт фактично використана потужність для і-тої точки виходу тис. куб. м/добу;

-сума договірних потужностей на річний, квартальний, місячний та на добу наперед періоди для i-тої точки входу, тис. куб. м/добу;
-відповідний тариф, встановлений Регулятором у відповідній точці входу;
-сума договірних потужностей на річний, квартальний, місячний та на добу наперед періоди для i-тої точки виходу, тис. куб. м/добу;
-відповідний тариф, встановлений Регулятором у відповідній точці виходу.
За результатами остаточної алокації відборів та подач замовника оператор здійснює розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці.

Підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу.

Пунктом 8.4 цього договору встановлено, що вартість перевищення замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за формулою, наведеною у цьому пункті, однією зі складових цієї формули є р кількість замовлених точок входу і точок виходу, зазначених у додатку 1 до цього договору.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем до позовної заяви надані звіти про використання замовленої потужності АТ «Полтавагаз», які не містять розрахунку вартості перевищення розміру договірних потужностей з визначенням кількості замовлених точок входу та точок виходу, які мали бути узгоджені сторонами спору у відповідності до умов договору та Кодексу ГТС.

Крім того, в матеріалах справи відсутні алокації відборів та подач замовника, на підставі яких відповідно до умов договору транспортування природного газу від 19.09.2018 та Кодексу ГТС має здійснюватись розрахунок вартості плати за перевищення договірної потужності.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу та те, що позивачем у позовній заяві не наведено формулу визначення перевищення замовленої (договірної) потужності, на підставі якої суд міг би перевірити фактичні дані та їх складові для встановлення правильності здійсненого позивачем розрахунку.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача також не зміг пояснити яким чином здійснений відповідний розрахунок та зазначити формулу розрахунку з визначенням всіх її складових з підставленням цифрових значень формули по кожному спірному місяцю.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що рахунки на оплату, які сформовані позивачем та виставлені відповідачеві, і надані до позовної заяви, містять, зокрема, таку графу, як: «перевищення замовленої (договірної) потужності, тис.м.3/добу».

Проте, при порівнянні інформації, яка наведена в рахунку від 30.11.2019 №11-2019-/1001119 (та у кожному з рахунків за відповідний спірний місяць) у графі «перевищення замовленої (договірної) потужності, тис.м.3/добу» з інформацією, наведеною у звіті про використання замовленої потужності АТ «Полтавагаз» від 30.11.2019 (та у кожному зі звітів за відповідний спірний місяць), у графі: «розрахунок перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленою (договірною потужністю, тис.м.3/добу)» вбачається, що у рахунках визначена загальна кількість перевищення замовленої (договірної) потужності, що не відповідає визначеним в графі вихідним даним, тобто визначена не за добу.

При цьому, ані рахунки на оплату, ані звіти про використання замовленої потужності АТ «Полтавагаз» не містять формули та порядку здійснення відповідного розрахунку, що, відповідно, позбавляє суд апеляційної інстанції можливості здійснити перевірку розрахунків, визначених позивачем у звітах про використану потужність, та встановити правомірність чи неправомірність суми позовних вимог.

Отже, позивачем не надано первинних документів, які б свідчили про перевищення договірної потужності АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» у вересні-грудні 2019 року відповідно до положень Кодексу ГТС, з огляду на що складені позивачем односторонні звіти про використання замовленої потужності та рахунки не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу перевищення замовленої (договірної) потужності та, відповідно, вартості цих послуг.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що у розумінні положень цивільного законодавства договір спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникнення цивільного правовідношення, яке, у свою чергу, може включати певні права та обов`язки, виконання яких призводить до бажаного для сторін результату. Однак усі вони (права та обов`язки) не можуть охоплюватися предметом договору, оскільки можуть стосуватися як різноманітних умов договору, так і бути наслідком укладення договору, який є підставою їх виникнення. При цьому значення предмета договору може набувати основна дія (дії), що вчинятиметься сторонами і забезпечить досягнення мети договору.

Предмет договору визначається у момент його укладення, без нього не може існувати договору, а тому не може виникати зобов`язання; предмет договору має відображати головну сутність договору даного виду.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/22058/17.

Пунктами 2.3, 2.7 договору транспортування природного газу від 19.09.2018 у редакції додаткової угоди від 29.07.2019 №3 визначено, що обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби. Додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчатої потужності , крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 3 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу.

Згідно з п.6.1 договору в редакції цієї додаткової угоди оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженням), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

АТ "Полтавагаз" у спірних правовідносинах, крім статусу замовника послуг транспортування природного газу, має також статус оператора газорозподільної системи (далі - оператор ГРМ), тобто є суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Як зазначено вище, між сторонами договору транспортування природного газу не укладались додатки 1, 2, 3 до договору, якими визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, які повинні містити схеми потоків газу через вузли обліку природного газу, їх місцерозташування на схемі, межі балансової належності або схематичні позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки, а позивач не передавав об`єми (обсяги) природного газу в точках комерційного обліку.

У постанові від 27.10.2020 справі №916/2093/19 Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що відсутність додатку до договору транспортування природного газу вказує на неузгодженість сторонами такої істотної умови договору, як предмет, а тому договір є неукладеним в частині узгодження обсягу замовленої потужності (величина договірної потужності).

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яка кореспондується з частиною 4 статті 236 ГПК України, встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, з метою дотримання принципу правової визначеності, та формування сталої судової практики суд апеляційної інстанції враховує висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування конкретних норм права до спірних правовідносин.

За таких обставин, складені АТ "Укртрансгаз" односторонні звіти про використання замовленої потужності від 30.09.2021, від 31.10.2021, від 30.11.2019, від 31.12.2019 та рахунки до них не можуть бути належними доказами на підтвердження обсягу перевищення замовленої (договірної) потужності, а тому позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту перевищення замовником договірної потужності та розміру позовних вимог.

Також суд апеляційної інстанції вважає неналежними доказами акти надання послуг 30.09.2019 №09-2019-/1000919, 31.10.2019 №10-2019-/1001019, від 30.11.2019 №11-2019-/1001119 та від 31.12.2019 №12-2019-/1001219, в яких зазначений обсяг перевищення замовленої договірної потужності, оскільки умовами договору та приписами Кодексу ГТС складання таких актів саме щодо перевищення замовленої (договірної) потужності не передбачено.

Щодо доводів позивача про те, що визнання договору неукладеним може мати місце на стадії укладання договору, а не за наслідками виконання його сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

У п.п. 48, 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 зазначено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна зі сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України (частина восьма статті 181 ГК України). Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не доведено фактичного обсягу перевищення договірної (замовленої) потужності та замовленої договірної потужності відповідачем, а тому договір є неукладеним в частині узгодження обсягу замовленої потужності (величина договірної потужності), а не в цілому.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно положень ГПК України тягар доведення факту надання послуг покладається на позивача, який звертається до суду з позовом про стягнення оплати за надані послуги.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 76 ГПК належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, саме на особу, яка хоче довести факт надання послуг, покладається обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а саме - надання послуг замовнику на виконання умов договору.

Відповідач (замовник) не зобов`язаний доводити факт ненадання йому послуг.

Велика Палата Верховного Суду у п.81 постанови від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц зазначила, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона, якщо інша сторона не надала доказів протилежного. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто "концепція негативного доказу", закріплена у ч. 10 ст. 81 ГПК, не може тлумачитися так, що певна обставина вважається доведеною, допоки інша сторона її не спростувала, оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Про це зазначено також у п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18. За загальним правилом, тягар доведення обставин, які є підставою позову, покладається на позивача.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

На підставі викладеного, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення Господарським судом Полтавської області неповно з`ясовані всі фактичні обставини справи та неправильно застосовані норми матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства «Укртрансгаз» не підлягає задоволенню, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» слід задовольнити, рішення Господарського суду Полтавської області від 27.07.2021 у справі №917/253/21 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача - АТ «Укртрансгаз».

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, п.2 ч.1 ст. 275, п.4 ч.1 ст.277, ст.ст. 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» залишити без задоволення.

2.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» задовольнити.

3.Рішення Господарського суду Полтавської області від 27.07.2021 у справі №917/253/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

4.Стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, місто Київ, Кловський узвіс, будинок 9/1, ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (36000, Полтавська область, місто Полтава, вул. Володимира Козака, будинок 2А, ) 75665,74грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 06.12.2021.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.О. Крестьянінов