ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2021 р. Справа № 910/3515/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Попікової О.В.

Корсака В.А.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Квачка Івана Григоровича

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 (повне рішення складено 18.05.2021) (суддя Чебикіна С.О.)

у справі № 910/3515/21 Господарського суду міста Києва

за позовом Фізичної особи-підприємця Кравчук Ірини Олексіївни

до Фізичної особи-підприємця Квачка Івана Григоровича

про стягнення 81 713,93 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

1. У березні 2021 року Фізична особа-підприємець Кравчук Ірина Олексіївна (далі - ФОП Кравчук І.О., позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Квачка Івана Григоровича (далі - ФОП Квачко І.Г., відповідач), в якому просила стягнути з відповідача 77 637,00 грн основного боргу за надані послуги з міжнародного перевезення вантажу, 472,20 грн 3 % річних, 1 717,10 грн інфляційних втрат та 1 887,63 грн пені на підставі ст.ст. 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

2. Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на те, що позивачем надано відповідачу на підставі договору-заявки на здійснення перевезень № 1811-2/2020 від 18.11.2020 послуги з міжнародного автомобільного перевезення, за які відповідач не розрахувався.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі № 910/3515/21 позов ФОП Кравчук І.О. задоволено частково. Стягнуто з ФОП Квачка І.Г. на користь ФОП Кравчук І.О. 77 637,29 грн основного боргу, 472,20 грн 3 % річних, 1 717,10 грн інфляційних втрат та 2 217,56 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

4. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факту надання позивачем відповідачу послуг з міжнародного автомобільного перевезення за договором-заявкою на здійснення перевезень № 1811-2/2020 від 18.11.2020 щодо перевезення вантажу за маршрутом Erfurt (Німеччина) - м. Київ (Україна), вартістю 2 300 Євро у гривні по курсу на день завантаження протягом 10 робочих днів після отримання оригіналів документів. Водночас доказів здійснення відповідачем розрахунку за надані послуги суду не надано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

5. Не погоджуючись із вказаним рішенням, ФОП Квачко І.Г. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі № 910/3515/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

6. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що: відповідач не отримував ухвалу суду, а тому судом не дотримано принципу рівності учасників справи; суд не надав оцінку валюті виконання договору; позивачем не доведено факт виконання ним перевезення, оскільки перевізником за CMR виступала польська фірма і, на переконання відповідача, за цією CMR не здійснювались міжнародні перевезення; також відповідач посилається на те, що умовами заявки не передбачено надання актів здачі-прийняття виконаних робіт.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

7. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2021 апеляційну скаргу ФОП Квачка І.Г. передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, судді: Ходаківська І.П., Корсак В.А.

8. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 апеляційну скаргу ФОП Квачка І.Г. на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі № 910/3515/21 залишено без руху; надано ФОП Квачку І.Г. строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів сплати судового збору в розмірі 3 405,00 грн у встановленому порядку.

9. 27.09.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків в апеляційній скарзі, до якої додані квитанція № 0.0..1 від 13.08.2021 та платіжне доручення № 317 від 27.09.2021.

10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 поновлено ФОП Квачку І.Г. строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі № 910/3515/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Квачка І.Г. на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі № 910/3515/21; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі № 910/3515/21 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 19.10.2021.

11. У зв`язку з перебуванням судді Ходаківської І.П., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 № 09.1-08/6189/21 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/3515/21.

12. Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2021 для розгляду справи № 910/3515/21 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Попікова О.В., Корсак В.А.

13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Попікової О.В., Корсака В.А. прийнято апеляційну скаргу ФОП Квачка І.Г. на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі № 910/3515/21 до свого провадження; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

14. У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що: за договором-заявкою він здійснив перевезення автомобільним транспортом у міжнародному сполученні та по території України; відповідач умисно не повернув підписанні примірники договору-заявки та акта здачі-приймання робіт; положення ч. 2 ст. 524 ЦК України надають сторонам право на визначення у договорі ціни в іноземній валюті із зазначенням її гривневого еквіваленту.

15. ФОП Квачко І.Г., у свою чергу, надав суду апеляційної інстанції відповідь на відзив, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове - про відмову у позові в повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

16. ФОП Квачком І.Г. (замовник) замовлено в ФОП Кравчук І.О. (перевізник) послуги з міжнародного автомобільного перевезення вантажу, що підтверджується договором-заявкою на здійснення перевезень № 1811-2/2020 від 18.11.2020, якою замовлено перевезення за маршрутом Erfurt (Німеччина) - м. Київ (Україна), вартістю 2 300 Євро у гривні по курсу на день завантаження протягом 10 робочих днів після отримання оригіналів документів (а.с. 12).

17. Вантажно-митна декларація (CMR) № 691219 від 26.11.2020 свідчить про те, що позивачем здійснено перевезення відповідно до договору-заявки відповідача № 1811-2/2020 (а.с. 13).

18. Позивач зазначає, що 01.12.2020 направив відповідачу оригінали документів, а саме: CMR № 691219, рахунок на оплату № 29 від 27.11.2020, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 27.11.2020 на суму 77 637,00 грн (з яких 72 637,00 грн вартість міжнародних транспортних послуг та 5 000 грн винагороди експедитора), на підтвердження чого надав експрес-накладну ТОВ "Нова пошта" № 6306 та чек № (а.с. 17-18).

19. Також позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання направив 24.12.2020 відповідачу претензію № 24/12 та додав до неї CMR № 691219, рахунок на оплату № 29 від 27.11.2020, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 27.11.2020, на підтвердження чого надав фіскальний чек поштової установи від 24.12.2020 (а.с. 22-23).

20. Доказів оплати заборгованості в сумі 77 637,00 грн відповідачем до матеріалів справи не надано.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

21. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

22. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

23. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

24. За статтею 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

25. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

26. Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

27. За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

28. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20.

29. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

30. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 10 ст. 270 ГПК України).

31. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін матеріали справи не містять.

32. За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

33. Враховуючи положення зазначених правових норм з урахуванням відсутності клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

34. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України).

35. Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 у справі № 910/11594/19.

36. Відповідно до ч. 1 ст. 908 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

37. За змістом ст. 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

38. Колегія суддів звертає увагу на те, що додані до апеляційної скарги документи містять завірену підписом відмітку "згідно з оригіналом". Серед таких документів наявні CMR № 691219 від 26.11.2020 та акт № 1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 27.11.2020, які за змістом є ідентичними до копій документів, що додані позивачем до позовної заяви, що, в свою чергу, підтверджує факт виникнення між сторонами зобов`язань за договором-заявкою.

39. Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Таким документом, в тому числі, може бути міжнародна автомобільна накладна (CMR). Факт надання послуги при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

40. Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саму ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

41. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

42. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 11.09.2020 у справі № 910/16505/19.

43. Про те, що позивачем здійснено перевезення відповідно до договору-заявки № 1811-2/2020 свідчить наявна у матеріалах справи вантажно-митна декларація (CMR) № 691219 від 26.11.2020, копії якої надано: 1) позивачем до позовної заяви; 2) відповідачем до апеляційної скарги, які мають ідентичний зміст. Вказані документи містять відтиск печатки позивача.

44. У ч. 1 ст. 932 ЦК України визначено, що експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб.

45. Зазначений у CMR № 691219 від 26.11.2020 номер транспортного засобу відповідає номеру транспортного засобу, що зазначений у договорі-заявці, що свідчить на користь того, що зобов`язання виконано позивачем у визначений договором спосіб, з огляду на що зазначення в цій міжнародній автомобільній накладній того, що перевізником виступала польська компанія, не спростовує правильних висновків суду першої інстанції про виконання позивачем своїх зобов`язань за договором-заявкою та внаслідок цього виникнення у відповідача обов`язку з оплати наданих послуг за договором-заявкою.

46. Зміст вказаної CMR в частині того, що відправником виступала компанія із місцезнаходженням у Ерфурт (Німеччина), отримувачем - резидент України, та відмітка митниці про те, що товар перебуває "під митним контролем" свідчить про те, що за нею здійснювалось перевезення в міжнародному сполученні.

47. При цьому, відповідачем не спростовано ні факт укладення договору-заявки, ні його належне виконання позивачем, ні факт реального виконання такого зобов`язання іншою особою.

48. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач виконав свої зобов`язання з організації на користь відповідача перевезення, а відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання з їх оплати у строк, визначений договором-заявкою на здійснення перевезень № 1811-2/2020 від 18.11.2020 та має перед позивачем заборгованість в сумі 77 637,00 грн (що еквівалентно 2 300 Євро станом на день завантаження 24.11.2020).

49. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

50. Таким чином, зазначення у договорі-заявці того, що оплата має бути проведена відповідачем у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день завантаження від суми 2 300 Євро не суперечить законодавству України та не спростовує обов`язку відповідача здійснити таку оплату на користь позивача.

51. За таких обставин, колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення 77 637,00 грн основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

52. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

53. У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати наданих послуг, позивачем обґрунтовано нараховано та пред`явлено до стягнення, а судом першої інстанції стягнуто з відповідача 472,20 грн 3 % річних та 1 717,10 грн інфляційних втрат.

54. Твердження скаржника про те, що він був позбавлений можливості захистити свої права та інтереси, оскільки не отримував ухвалу про відкриття провадження у даній справі, є безпідставними та спростовуються таким.

55. Відповідно до положень частин 1, 2, 4, 7 статті 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії (огляд доказів, що швидко псуються, неможливість захисту прав особи у випадку зволікання тощо).

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

56. Наявне в матеріалах справи поштове повернення ухвали про відкриття провадження у даній справі свідчить про те, що судом першої інстанції таку ухвалу направлено відповідачеві у відправленні за ідентифікатором 238 на зазначену в ЄДРПОУ адресу, яка є ідентичною до адреси, що вказана відповідачем в апеляційній скарзі, та відповідно до довідки АТ "Укрпошта" повернуто 21.04.2021 "за закінченням терміну зберігання".

57. Отримання відповідачем процесуальних документів знаходиться в прямій залежності від волі відповідача, яка реалізується ним на власний розсуд.

58. Правильність адреси, за якою суд першої інстанції направляв повідомлення про відкриття провадження у даній справі, підтверджено даними ЄДР і самим скаржником. Водночас, доказів неможливості отримати за зазначеною адресою поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження у даній справі скаржником до апеляційної скарги не надано.

59. Отже, неотримання судової кореспонденції відповідачем спричинене не об`єктивними обставинами, а суб`єктивним фактором, оскільки в даному випадку скаржник не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі, надісланою на адресу його реєстрації та фактичного місцезнаходження, як, відповідно, не був він позбавлений можливості подати власні доводи, заперечення та докази під час розгляду справи у суду першої інстанції.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 910/5931/19.

60. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки відповідач не скористався правом на отримання кореспонденції, обґрунтованих підстав неможливості вчинення таких дій не навів, доказів неможливості отримання кореспонденції не надав, доводи апеляційної скарги щодо його неналежного повідомлення судом першої інстанції у даній справі є безпідставними та такими, що суперечать матеріалам цієї справи і вказаним вище приписам ГПК України.

61. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

62. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

63. У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

64. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ФОП Квачка І.Г. відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

65. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

66. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

67. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі № 910/3515/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати.

68. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Квачка Івана Григоровича залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі № 910/3515/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі № 910/3515/21.

5. Матеріали справи № 910/3515/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді О.В. Попікова

В.А. Корсак